АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 8 » вересня 2010 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Височанської Н.К.

суддів: Перепелюк Л.М., Ружило О.А.

секретар: Гордєєв В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов»язання здійснити її перерахунок, за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 червня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 у квітні 2010 року звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернвіці про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Посилалася на те, що вона є постраждалою від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалід другої групи.

Відповідачем відмовлено у здійсненні перерахування та виплаті пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з моменту звернення.

Просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2010 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсію неправомірними. Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 1 березня 2010 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з розміру основної (державної) пенсії не менше восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з врахуванням проведених виплат.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці просить постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

12 березня 2010 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії в розмірі, встановленому ст..50, ч.4 ст.54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку 16 березня 2010 року отримала відмову.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 2 вказаної статті Закону встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно з ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність.

На момент звернення до суду відповідач всупереч положенням статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачував державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Постанов Кабінету Міністрів «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16 липня 2008 року.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при визначенні розміру пенсій позивачці застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не наведені вище постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суд першої інстанції правильно вважав, що позивачка має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Тому застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у Законах „Про Державний бюджет України" на відповідний рік, з урахуванням яких визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Враховуючи наведене вище колегія суддів вважає, що постанова Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 червня 2010 року винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці відхилити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03