Справа № 2-4279/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2010 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого Соколової К.А., за участю секретаря Щербак Л.Ч., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про перерахунок пенсії, -

встановив:

29.07.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до правління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, 11.08.2010 року уточнив яких про " вжнати незаконними дії УПФ в Балаклійському районі . у . - ; ;:я та не виплати пенсії і підвищення із законодавчо у'овл гі : ! - ; зобовязати відповідача зробити перерахунок

та виплату пенси по її групі інвалідності та додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 29 квітня 2009 року, виходячи із розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2003 року у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком;

зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії по І групі інвалідності та додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з ЗО квітня 2009 року, виходячи із розрахунку не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з 03 червня 2010року у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком;

зобовязати відповідача встановити підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняному до . і.ііда : і ; відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх ¦% ¦ ¦ < >50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 березня

сті і повідні виплати.

аг, що він є інвалідом II групи з 02 листопада 2000 року безстроково, інвалідом війни ІІ групи, особою, яка постраждала внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеною до 1 категорії. Відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 29 квітня 2009 року має право на отримання державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2003 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. З 30 квітня 2009 року є інвалідом І групи, особою, яка постраждала внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеною до 1 категорії. Відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він з ЗО квітня 2009 року має право на отримання державної пенсії в розмірі не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії з 03 юзмірі 100 % мінімальної пенсії за віком. Також, як інвалід війни, починаючи у по 31 г;л/.чня 2003 року, він, як інвалід II групи, має право на отримання підпише!4'' :. -і . К І: пм.кьної пенсії за віком, відповідно ДО 4.4 ст.13 Закону

України - ^ ' а ного захисту».

Проте, мере- виплату нсасії ... підвищення не в законодавчо встановлених розмірах мінімальної пенсії за віком, відповідачем було порушено права позивача, гарантовані Конституцією та законами України.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач дійсно перебуває на обліку в УПФ та

З 23.12.1990 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком по сп. №2 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

З 01.05.2000 року ОСОБА_1 призначена надбавка, як громадянину, якиі гг : у ліквідації інших ядерних аварій та випробуваннях згідно ст. 14 та ст. 49 Закону Укгі - і статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастр ¦; >:

З 19.09.2000 року ОСОБА_1 отримував пенсію згідно Закону України Пг: забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу органів вн>~г справ»;

З 09.01.2002 року отримує пенсію по інвалідності II групи в розмірі пенсії за віко'.' е-і-

захворювання, отриманого при виконанні обов»язків військової служби підчас випроб** ядерної зброї за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням полове юну України «Про статус і соціальний захист громадян, які пострах?

внаеліПОК ^ ЬСЬНОЇ КП1'аС':'Т0>?)И>>:

З 0 . . , .п- , ^ ;а! ¦ о г: Н:0 Закону України «Про загальнообеЕ

державне пенсійне страхування»;

З 19.05.2009 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності І групи в розмірі віком внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов»язків військової служби випробування ядерної зброї за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечс урахуванням положення ст.ст. 14, 19, 50 Закону України «Про статус і соціальний - громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також ОСОБА_1 було перераховано та виплачено пенсію за період з 22.05.2 по 31.08.2009 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком як інваліду II групи та мінімальної пенсії за віком як інваліду І групи.

Відповідач вважає, що порушень при призначенні позивачу пенсії з боку УПФ немає. Р: пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Пенсія позивачу була приз-: . відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інл соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за ра>л ¦* тів державного бюджету» від 0.3.01.2002 року №1, виходячи із розміру 19,91 грн. Виходячи ¦о м ' : Н ; ,упі інвалідності до 01.09.2004 року становив 19,91x8.

¦¦¦¦¦ N«894 від 13.07.2004 року «Про підви . розмірії. ,4... Сі , .'ні 1 до ч.4 ет.54 Закону України «Про статус і соиіаь

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2004 ; - мінімальний розмір пенсії було збільшено на 12%: 19,91x8x1,12.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 рок/ підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч,4 ст.54 Закону України «Про ста~ . соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01 2 -

року позивачу було збільшено розмір пенсії у 2,5 рази як учаснику ліквідації наслідків авар ЧАЕС у 1987-1990 роках: 19,91x8x1,12x2,5. Зазначеною постановою встановлено мінімальг -* розмір пенсії для інвалідів II групи - 500 гривень.

Починаючи з 01.01.2008 року призначення та виплата позивачу основної та додатк пенсії здійснювалось з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про статус і соці&іьі захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України <Пг Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів Україн . За новою редакцією ч.З та ч.4 ст.54 вищезазначеного Закону розмір пенсії для інвалідів, щодо якмх г.нопдепо звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасни-: і

ькгй АЕС у 1987-1990 роках по II групі інвалідності і - ¦ . ¦; ¦ ¦ і; .! працездатність.

: статус і соціальний захист громадян.

постраждали внаслідок Чорнооильської каїасірофи» встановлено, що особам, віднесеним д 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокре/' інвалідам II групи у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Після прийняття рішення Конституційним Судом України щодо неконституційності змі- внесених до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 22.05.2008 року призначення та виплата позивачу пенсі- здійснювались згідно Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деяк питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено, що розмір пенсії п III групі інвалідності становить 725 гривень і розмір додаткової пенсії 20% прожитковою мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 0! 07.2008 року позивачу, як особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України

І Іро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

було призначе плату до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 - с 1гг> ¦ і пенсійного забезпечення громадян». Розмір пенсії

Щодо вимог про здійснення підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, то позивач отримував зазначене підвищення відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з

01.03.2001року по 31.12.2005 року до внесення змін до закону Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від

05.10.2005року, якою з 01.01.2006 року передбачався інший розмір зазначеного підвищення.

Таким чином, розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Відповідач не погоджується із позивачем стосовно застосування для розрахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії величини мінімальної пенсії за віком, оскільки в силу ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також звертав увагу, що треба врахувати порушення позивачем трирічного строку позовної д;г.-.'-ост: у і > ) іідсутність правових підстав для нарахування та виплати

і- ¦ її *: я ¦м-сонодавством.

Дд: ;¦¦¦¦¦ ; і і .я не прибули, хоча належним чином були

повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає ¦задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є інвапідом II групи з 19.09.2000 року безстроково і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується

копіями посвідчення і довідки МСЕК, з 30.04.2000 року є інвалідом І групи безстроково і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що ! І 1 особою, яка постраждала внаслідок аварії на

жусгься копією посвідчення і вкладкою до

посвідчення.

Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров'ю, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року. Також, як інвалід війни, позивач отримує підвищення до пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пенсії позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області провело виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка, встановленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» /далі - Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1/.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного дк/ визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і :;г „тог'СЇ на : о захисту потерпілого населення визначені та закріплені в

<. цо пенсії особам, віднесеним до категорій

1,2, 3, 4 ьс;.; ті:. . ; ... ; іс і і а додаткової пенсії за шкоду, заподіяну

здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796-Х1І (у редакції чинній на час виникнення спірж правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особа віднесеним до категорії 1, та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій інвалідів II групи, щодо яких установлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть б>~< нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, для інвалідів І групи, щодо яких установлено зв'язок Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 10 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначаєте і щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи, дітя«- інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - у розмірі 75% мінімальї пенсії за віком, інвалідам І групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок 'і. < ; г ч у розмірі 100 % мінімальної пенсії за вік ч

Як . ¦; ону, мшлаїа додаткової пенсії здійснюється повністю

незалежно від заробітку, пенси чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм для обчислення основної та додаткової пенсії, особ^1 щодо яких встановлено звязок Чорнобильською катастрофою, визначено мінімальну пенсію - віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Також ст.54 вищезазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказан: г виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (піс внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-ІУ - відповідно до Закону України '-Гіг загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсій-- страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 рою? страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втраті < працездатність, визначеного законом.

Згідно ч.З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року встановлено, що / разі ; му г1 гя осіб які втратили працездатність, визначеною

; тс / > і й н .і ^ідно до ст.54 цього Закону, а також розмір

додаткової пенсії за шкод>, заподіяну здоров'ю. Перерахунок пенсії здійснюється з дні встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захис що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрат працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старост та в інших випадках, передбачених Законом. Згідно вимог ч.З ст.46 Конституції України пенсі інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мают: забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативі?, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державні пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Пр державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», за змістом абзацу 3 статті 1 якої державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, дохо : громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплап встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не

ВідііСі і щкґ.іси-іковий мінімум» прожитковий мінімум -

вартісна величина достатньої о для заоезнечення нормального функціонування організму людині-:. збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набор> непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне

страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне

страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким

визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Тобто мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсій, зазначених в ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

-Ліро ! т нія прожиткового мінімуму на 2001 рік» від 22.03.2001

ООКЧ і Т'ГеНО ПрОЖИТКОВИЙ МІНІМуМ ДЛЯ ОСІб, ЯКІ ВТраТИЛИ

працездатно ї І Л,77 грі..

Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік» від 15.11.2001 року №2780-111 на 2002 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 268 гривень.

Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2003 рік» від 28.11.2002 року №247-ІУ на 2003 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, також затверджено в розмірі 268 гривень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» від 11.05.2004 року, який набрав чинності 27.05.2004 року, на 2004 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 284,69 грн.

Згідно зі ст.63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 року, на 2005 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність в розмірі 332 гривні.

Відповідно до ст.65 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 рс:<:/ прожитковий мінімум і'і одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили

........здатнісі мовлено Лі: з 01.01.2006 року - 350 грн., з 01.04.2006 року - 359 грн., з

01.10.2006о ¦ > ¦ Л !?.200('п:;.У> гривень.

(. ї м ¦ їдаЛ -і" бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006

року був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня

-380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15.03.2007 року №749-5 та існує в новій редакції з 28.03.2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому,

зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення

мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410,06 грн. та 415,11 грн.

Таким чином, позивачу, як інваліду II групи, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижній розмір державної та додаткової пенсії в 2001-2007 ро сах повинен був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму.

II і ж- коди; відповідач при розрахунку пенсії позивачу, був нижчій,

ніж про'?: ! ¦ ; її .ж п : :сія ;а віком), встановлений Законами України про

державні бюджет и : . прож? жж/ Л:уі/ ж; 2001 -2007 роки.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 27.12.2007 року було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до нової редакції вищезазначеного Закону з 01.01.2008 року вихідним критерієм для розрахунку пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до змін, внесених до ч.З та ч.4 ст.54 Закону передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 198- 150% прожиткового мінімуму для осіб, які додаткова щомісячна пенсія за школи /ситкового мінімуму для осіб, які втрати.*

П р а ЦСЗ Д аі Н і СТ Ь Дл/і ІНВсШіДіБ її і рупи.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі «шоа предмета та змісту закону про державний бюджет України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу 1, пунктів 2-4, 6-8, 10- підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу

IIЗакону України №107-УІ, в тому числі і зміни, внесені до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Пре соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом С зазначеного Рішення визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загаль-:* юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок ¦ положень Закону України №107-УІ, визнаних не конституційними.

Таким чином, положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджгі України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-УІ вія

28.12.2007року втратило чинність 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окреи положення ііііі -ні не коне і * 11-'.1 о і і' ними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційний Судом Укр?:'-:: : геК'ІЯ про ЇХ. і ;С с .ітгчпуційність.

Таки-. не 2: -равня 2008 року обчислення державної!

додаткової пенсії позивачу було здійснено у відсотковому співвідношенні до прожиткової! мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22 травня 2008 року - згідно мінімального розміру пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, я! втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» н відповідний рік.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» на 2009 рі затверджено прожитковий мінімум на одну особу для тих, що відносяться до основних соціальна і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто - 498 гривень.

Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробіте плати» від 20.10.2009 року з 01 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осі які втратили працездатність в розмірі 573 гривні.

Таким чином, позивачу нижній розмір додаткової пенсії з 01.11.2009 року повині розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму.

Щодо задоволення позовних вимог про зобовязання зробити перерахунок пенсії г інвалідності >да гкової пенсії за 20 і 0 рік, то суд зазначає наступне. Таким чином, позивачу розмір державної та додаткової пенсії повиж розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму.

Як вбачається із письмових заперечень УПФ в Балаклійському районі, відповідач п| нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсії керувався постановами Кабіне Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальні виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державне бюджету», №894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідо Чорнобильської катастрофи», №1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяк.і категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», №530 від 28.05.20® року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», та №654 від 16.07.2008 рої «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян».

Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у ра невідповідності иормативно-пргіїюїіо: о акта Конституції України (254к/96-ВР) закону У країн

гЛ-'.коиїїль якого надана Верховною радою України, аі івої акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і нормами відповідного Закону України про визначення мінімальної пенсії за віком на момент виплати, а не Постановами Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг прав позивача, встановлених законом.

Суд визнає безпідставним посилання відповідача на ч.5 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України. Надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим законом та іншими законами, якими встановлений розмір мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України №796-ХН, і він має право на призначення державної пенсії по інвалідності з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 29 квітня 2009 року в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду II групи, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2003року.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України №796-ХІІ, і він має право на призначення державної пенсії по інвалідності з ЗО квітня 2009 року в розмірі не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду І групи, в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком за період з 03 червня 2010року.

Що стосується періоду. за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, то суд приходить до наступного.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Суд встановив, що предметом оскарження є неправомірність дій УПФУ щодо нездійснення нарахування до доплати до пенсії та її виплаті не в повному обсязі, тобто ці позовні вимоги нерозривно повязані між собою.

Таким чином, вимоги позивача повинні розглядатися без обмеження строку, за який вони заявлені. Тому суд відхиляє заяву відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом.

Суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії за період з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конститу цією України.

4.2 ст. 19 Конститу ції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може погодитися з розрахунком, проведеним відповідачем щодо обчислення пенсії позивача та з посиланнями відповідача на ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсі: зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінете- Міністрів України, як і не може погодитися з тим, що застосування до спірних правовідноо- ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» супереч»' вимогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлен:.- абзацом ! частини 1 тієї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії призначених зг ідно з цим законом.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосувань положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віко1 встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмір ; пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншог мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позиваче конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсі передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, я- постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкова державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віко1 використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт дл визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захие адян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей закон передбача в якості кг)чтер: пенсійне страхування», як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу ні> Постанови Кабінету Міністрів України.

Стосовно позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивач;, підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальног захисту», в редакції, що була чинною до 01.01.2006 року, передбачено, що інвалідам війни пенсі підвищуються у таких розмірах: інвалідам 1 групи - у розмірі 400% мінімальної пенсії за віком. І і групи - 350% мінімальної пенсії за віком, III групи - 200% мінімальної пенсії за віком.

Із письмових заперечень відповідача вбачається, що позивач отримував підвищення до пенсії з 01.03.2001 року по 31.12.2003 року в розмірі 58,17 грн., виходячи із розміру пенсії 16.62 грн.: 16,62x350%, тобто розрахунок підвищення до пенсії позивачу УПФ в Балаклійському районі провело виходячи з розміру, встановленого Постановою КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року №836 та чинною на підвищення до пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Законч №1058-ІУ встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. А прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, а не Постановами КМУ, на які посилається відповідач.

Тому позовні вимоги, що стосуються зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, за 2001-2003 роки, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком та прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-11, 15, 60, 208-233 ЦПК України, ст.ст.1. 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.8, 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст.ст.50, 54, 67 №2780-111, Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2003 рік» від року №247-ІУ, Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» від 11.05.2004 року №1704-ІУ, Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік» від 19.10.2004 року №2089-У, Законом України «Про державний бюджет України на 2006» №3235-ІУ від 20.12.2005 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489-У, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-У1, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-У1, Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» №1646-У1 від 20.10.2009 року, Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», ст.46 Бюджетного кодексу України,

виріши в:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі X харківської області по невиконанню приписів ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвели до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за період з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 13 серпня 2010 року, день ухвалення даного рішення.

3.Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії за період з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 29 квітня 2009 року не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за період з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2003 року у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум, а також провести перерахунок державної пенсії з ЗО квітня 2009 року не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії з 03 червня 2010 року у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

4.Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2003 року приписів ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що призвели до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання в належному розмірі підвищення до пенсії, як інваліду війни.

5.Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як інваліду війни II групи, відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, за період з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2003 року, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя.