Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-382/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рака Л. С.

при секретарі Багач Л.Д.

з участю прокурора Ковальчука О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ДП „Львіввугілля, третя особа без самостійних вимог - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді, про перерахунок відшкодування шкоди в зв»язку з ушкодженням здоров»я та стягнення втраченого заробітку,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди та стягнення недоплаченого втраченого заробітку покликаючись на те, що він працював на шахті №8 «Великомостівській» ( тепер «Візейській» ) ДП „Львіввугілля у підземних умовах на посаді гірничого майстра вугледобувної дільниці №2. Під час роботи в шахті він отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 28.10.1992р. його визнано інвалідом III групи та встановлено 60% втрати професійної працездатності. В судовому порядку було визначено його середній заробіток в сумі 138.15коп. Шахтою проводились перерахування відшкодування втраченого заробітку.

Правильність нарахувань та перерахунків відшкодування втраченого заробітку до 01.03.2000р. він не оспорює.

З 01 березня 2000р. перерахунок та виплата щомісячних сум відшкодування шкоди, на його думку, шахтою проводилась невірно, в заниженому розмірі.

Так, згідно наказу Мінвуглепрому від 17.08.1998р. №351 з 01.03.2000р. на шахті «Візейській» було проведено підвищення тарифних ставок і посадових окладів на коефіцієнт 1,47.

Розмір втраченого заробітку після перерахування становив 292.42грн. ( 198.92 х 1.47=292.42, що в перерахунку на 100% втрати працездатності становить 584.84грн.

На його думку, розмір відшкодування шкоди - 292.42грн. є значно нижчий в порівнянні із заробітком працівників по його професії за березень 2000р., який становить 784.85грн.

Також в сумі 784.85грн. не врахованй коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів 1.47. Відповідно до ст.456 ЦК України, п. 28 Правил відшкодування шкоди..., визначальним для перерахунків розміру відшкодуваня шкоди є середньомісячний заробіток відповідного працівника по його професії. Розмір відшкодування шкоди з 01.03.2000р. повинен становити : 784.85 х 1.47 х 50% : 100 = 576.86грн., що вперерахунку на 50% втрати працездатності не перевищує 100 середньої зарплати по професії. Сума недоплати за один місяць складає : 576.86грн. - 292.42грн. = 284.44грн., а за період з 01.03.2000р. по 01.04.2001р. складатиме : 284.44 х 13 =

3 697.72грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив провести перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди з 01.03.2000р., виходячи із середньомісячного заробітку працівника по його професії, в якому врахувати коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів 1.47 та стягнути з ДП «Львіввугілля» за період з 01.03.2000р. по 01.04.2001р. одноразово суму недоплати 3 697.72грн.

Будь-яких притензій до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді з приводу подальших перерахунків страхових виплат він не має.

Представник ДП „Львівугілля в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що підстав для перерахування відшкодування шкоди позивачу з 01.03.2000р., виходячи ізсередньомісячного заробітку працівника по його професії в березні 2000р. Не має, перерахунок розміру відшкодування шкоди позивачу шахтою проведено вірно.

Представник відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування в судовому засіданні позов про перерахування страхових виплат позивачу не визнав та пояснив, що перерахунок розміру відшкодування шкоди позивачу з 01.03.2000р. шахтою проведено вірно.

Прокурор в судовому засіданні позовних вимог позивача про перерахування страхових виплат позивачу не підтримав та пояснив, що перерахунок розміру відшкодування шкоди позивачу з 01.03.2000р. шахтою проведено вірно.

Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, думку прокурора, показання свідків, оцінивши зібрані документи, суд вважає що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював на шахті № 8 «Великомостівській» (тепер «Візейській» ) ДП „Львіввугілля у підземних умовах на посаді гірничого майстра вугледобувної дільниці №2. Під час роботи в шахті він отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 28.10.1992р. його визнано інвалідом III групи та встановлен 60% втрати професійної працездатності. Шахтою проводились перерахування відшкодування втраченого заробітку.

Правильність нарахувань та перерахунків відшкодування втраченого заробітку до 01.03.2000р. позивач не оспорює.

Вина у заподіянні ушкодження здоровя позивачу, відповідачем - ДП «Львіввугілля» третьою особою не оспорюється і така встановлена рішеннями Червоноградського міського суду від 28.02.1995р., 09.10.2007р. у справах за позовами шахти №8 «Великомостівської», ОСОБА_1 про перерахунок відшкодування шкоди в зв»язку з ушкодженням здоров»я.

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердили правильність проведення шахтою «Візейською» перерахування позивачу щомісячних сум відшкодуваня шкоди з 01.03.2000р. та застосування коефіцієнту підвищення тарифних ставок та посадових окладів 1.47 з 01.03.2000р. працюючим працівникам.

Відповідно до акту від 24.12.2001р. комісії в складі працівників ДХК «Львіввугілля» шахти «Візейської» про перевірку перерахунків відшкодування шкоди ОСОБА_1 розмір відшкодування шкоди позивачу з 01.03.2000р. становив 285.19грн., з розрахунку 194.01 - розмір відшкодування шкоди станом на 29.02.2000р. ( який в свою чергу нарахований із середнього заробітку за серпень-жовтень 1997р. х 50 % втрати працездатності ) х коефіцієнт 1.47.

На думку позивача, починаючи з 01 березня 2000р. виплати щомісячних сум відшкодування шкоди проводились шахтою в заниженому розмірі та з порушенням вимог ст.ст.440,456 ЦК України, п. 28 Правил відшкодування шкоди..., так як визначальним для послідуючих виплат та перерахунків є середньомісячний заробіток відповідного пpaцівника по його професії. Згідно довідки шахти «Візейської» середньомісячна зарплата гірничого майстра видобувної дільниці в березні 2000р. становила 784.85грн. Розмір відшкодування шкоди, на думку позивача, повинен становити : 784.85 х 1.47 ( коефіцієнт підвищення тарифних ставок та посадових окладів ) х 50% : 100 = 576.86грн.

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організацій або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я пов»язаним з виконанням ним трудових обов»язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993р. перерахування розміру відшкодування шкоди ( втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу ) проводиться у разі підвищення тарифних ставок ( окладів ) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств. Перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника ( після підвищення тарифних ставок ) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

Таким чином, «Правилами відшкодування шкоди...» було прямо встановлено обмеження розміру відшкодування шкоди, нарахованого потерпілому в результаті перерахунку.

Середньомісячний заробіток відповідного працівника ( після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повнийкалендарний місяць роботи, є критерієм обмеження розміру втраченого заробітку, якщо такий розмір у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності більший від се редньомісячного заробітку відповідного працівника.

«Правилами відшкодування шкоди...» не передбачено можливості проведення перерахунку розміру втраченого заробітку окремого потерпілого із середньомісячного заробітку відповідного працівника ( після підвищення тарифних ставок ), якщо такий середній заробіток вищий, ніж нарахований потерпілому.

А тому, виходячи з вищенаведеного, в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

З врахуванням вище наведеного та керуючись ст. ст. 10,60, 209, 222 ЦПК України, ст. 456, 465 ЦК України 1963 року, ст.1195 ЦК України 2004 року, суд

Вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ДП „Львіввугілля, третя особа без самостійних вимог - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді, про перерахунок відшкодування шкоди в зв»зку з ушкодженням здоров»я та стягнення втраченого заробітку- відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ С.Л.Рак