АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8259/10* Головуючий у 1-й інстанції Юхно Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1

Суддів : Бондаревської С.М., Панченка О.О.

розглянула у відкритоіуф^удовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м.Полтаві ради

на постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 20 січня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м.Полтаві ради, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної держаної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Головного управління Державного казначейства у Полтавській області про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплатити недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 20 січня 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м.Полтаві ради, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної держаної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Головного управління Державного казначейства у Полтавській області про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплатити недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м.Полтаві ради щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбаченої ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням», в редакції станом на 09 липня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», за період з 01 січня 2009 року по 26 грудня 2009 року протиправними.

/

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м.Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбачену ст,43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням», в редакції станом на 09 липня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», за період з 01 січня 2009 року по 26 грудня 2009 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін.

Згідно п.1 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку.

Згідно вимог ст. ст. 13, 14 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення нею вказаного віку.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач повинен був провести перерахунок та виплатити допомогу в розмірі визначеному ЗУ «Про загальнообовязкове страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» після винесення Конституційним Судом України рішень про визнання неконституційними зупинення зазначеної норми вказаного Закону.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року абз.З ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, визнаний таким, що не відповідає Конституції України, тобто неконституційним.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення п. 25 розділу II Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виключення ст. 43 ЗУ «Про загальнообовязкове страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням», якою встановлюється розмір допомоги на дитину до досягнення нею трирічного віку не менше прожиткового мінімуму.

з

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки вище вказаним рішенням Конституційного Суду України визнавалося неконституційним положення Закону, яким зупинялась дія ст. 43 ЗУ «Про загальнообовязкове страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням», відповідно, з дня ухвалення рішення, воно втрачало чинність і не підлягало застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що відповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати допомогу по догляду за дитиною, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 43 ЗУ «Про загальнообовязкове страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням», але в порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив виплату допомоги по догляду за дитиною в менших розмірах.

Необгрунтованим вважає колегія суддів посилання апелянта щодо виплати допомоги по догляду за дитиною відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Безпідставними є посилання апелянта стосовно відсутності коштів у державному бюджеті на покриття зазначених витрат, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається .

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.І ст.307,308,314,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м.Полтаві ради відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 20 січня 2010 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді:

Копія ОСОБА_1: