Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
4 серпня 2010 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - суддіСенькова О.Г.
при секретарі Повзун С.В.
з участю прокурора Баклана Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства Старокостянтинівський хлібозавод про стягнення заборгованості по заробітній платі,
Старокостянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_1 предявив позов до закритого акціонерного товариства Старокостянтинівський хлібозавод про стягнення заборгованості по зарплаті, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 5 вересня 2007 року по 20 січня 2010 року працювала у відповідача в якості пекаря. Наказом № 47/1 від 21 жовтня 2009 року встановлений початок простою на підприємстві на невизначений термін. Однак товариство продовжувало працювати у звичайному режимі. За період роботи з листопада 2009 року по 20 січня 2010 року ОСОБА_1 заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась. Після звільнення її з роботи відповідач у встановлені законом строки не виплатив всі належні їй суми, тому просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по зарплаті в сумі 1968 грн.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе за згодою позивачки ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів.
Згідно заперечення на позовну заяву представник відповідача позов не визнав і зазначив, що наказом №47/1 від 26 жовтня 2009 року встановлений початок простою на невизначений термін. Позивачка в цей час не працювала. Крім того, вона не надала доказів про те, яку роботу виконувала і на протязі якого часу.
Заслухавши пояснення позивачки, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 5 вересня 2007 року по 20 січня 2010 року працювала у відповідача в якості пекаря. Наказом № 47/1 від 21 жовтня 2009 року встановлений початок простою на підприємстві на невизначений термін. Однак товариство продовжувало працювати у звичайному режимі. За період роботи з листопада 2009 року по 20 січня 2010 року ОСОБА_1 заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась. Після звільнення з роботи відповідач у встановлені законом строки не виплатив всі належні позивачці суми.
Даний факт, крім пояснень позивачки, підтверджується актом перевірки територіальною державною інспекцією праці в Хмельницькій області № 22-07-93 від 17 лютого 2010 року.
Відповідно до вимог ст.32 ч.З, 95, 97 ч.1,4, ст.115, ч.І ст.116 Кодексу законів про працю України про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше
Мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці.
Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці.
Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством.
Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а вразі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Оскільки відповідачем порушені вимоги трудового законодавства з оплати праці, то позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути мінімальну зарплату за листопад-грудень 2009 року в розмірі 1488 грн.744 грн. (мінімальна зарплата) х2 міс. і за період з 1 по 20 січня 2010 року, тобто за 12 робочих днів, 469 грн.92 коп. ( 744 грн.: 19 робочих днів в місяці х 12 відпрацьованих робочих днів), а всього 1957 грн. 92 коп.
На підставі ст.115-116 КЗпП Україні, керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд
Рішення може бути оскаржене в апеляційному поряду до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський райсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя