Справа № 2-1673/10
Провадження № 2-1673/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2010 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

комунального підприємства «Ізмаїльське МБТІ»

до

ОСОБА_2

про

відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В

Представник позивача пояснив, що за результатами перевірки контрольно-ревізійним відділом в Тарутинському району фінансово-господарської діяльності КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за період 2006-2008 роки та завершений звітний період 2009 року встановлено, що відповідачеві в якості начальника за період січень-червень 2007 року у порушення вимог контракту незаконно нарахована та сплачено 3364 грн. 59 коп., а також незаконно нараховані та сплачені щоквартальні премії у розмірі 7756 грн. 30 коп., що є порушенням вимог ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України N 859 від 19 травня 1999 року з подальшими змінами «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств», у зв'язку із чим просить стягнути з відповідача на користь комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 11120 грн. 89 коп.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, пояснив, що працює начальником установи з січня 2007 року, а розмір надбавки за рахунок доходів передбачений наказом № 1/1 від 27 січня 2006 року, який до наступного часу не скасований. Разом із тим пояснив, що розмір премій встановлений колективним договором, який зареєстрований виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради. За статутом комунальне підприємство самостійно здійснює господарську діяльність та має право самостійно використовувати прибуток, який не підлягає вилученню.

Вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Випискою із акта ревізії № 06-13/524 від 05 червня 2009 року за результатами перевірки контрольно-ревізійним відділом в Тарутинському району фінансово-господарської діяльності КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за період 2006-2008 роки та завершений звітний період 2009 року, проти наявності якого сторони не заперечують та що визнається відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України такою обставиною, яка не підлягає додатковому доказуванню, а також вимогою контрольно-ревізійного відділу за № 460-36/606 від 07 липня 2009 року, яка долучена до матеріалів справи, на позивача покладений обов'язок терміново вжити заходів, у тому числі шляхом пред'явлення цивільного позову щодо стягнення необґрунтовано нарахованої та виплаченої за рахунок прибутку надбавки позивачеві в якості керівника КП «ІМБТІ» 3364,59 грн. та необґрунтовано нараховану та виплачену квартальну премію у сумі 7756,30 грн.

Окрім того, долученим аркушем виписки із вказаного акту ревізії порушення у вигляду нарахування квартальних премій відповідачеві в розмірі 25 відсотків від посадового окладу за фактично відпрацьований час встановлене як таке, що суперечить п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 859.

Разом із тим, трудові відносини відповідача окреслюються вимогами контракту, який укладений 25 квітня 2006 року між ним в якості начальника та роботодавцем міським головою.

Вищевказаним контрактом розмір премії встановлений п. 18 «б» та нарахування і виплата щомісячно на основі звітних даних проводіться після видання відповідного розпорядження міського голови.

Виплату премій на підставі відповідного розпорядження міського голови позивач не оскаржує. До наступного часу відсутні докази того, що виплата премій проведена на підставі розпорядження міського голови, які скасовані або визнані незаконними.

Окрім того, п. 1.3 та 5.9 статуту комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», який зареєстрований рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради за № 644 від 26 березня 1992 року та надалі перереєстрований 16 лютого 2001 року визначено, що підприємство є юридичною особою та діє на принципах повного господарювання, а господарські прибутки використовуються колективом самостійно та вилученню не підлягають.

У відповідності до наказну № 1/1 від 27 січня 2006 року та на підставі додатку № 9 до колективного договору на 2007-2009 роки позивачеві, який на вказаній посаді працює лише з січня 2007 року, встановлена надбавка за рахунок прибутку підприємства у розмірі різниці оплати по контракту і розміру місячної заробітної плати з встановленими надбавками та преміями, які нараховуються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України за № 730 від 19 травня 1999 року з наступними змінами. Як пояснили сторони в судовому засіданні, вказана надбавка стосується виплачених відповідачеві 3364 грн. 59 коп.

За вказаних обставин суд визнає обгрунтованими заперечення відповідача в частині неможливості стягнення з нього заробітної плати, яка нарахована та сплачена у відповідності до наказну № 1/1 від 27 січня 2006 року та на підставі додатку № 9 до колективного договору на 2007-2009 роки.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Разом із тим, посилання позивача на стягнення відповідно до вимог ст. 1166, 1192 ЦК України та ст. 130 КЗпП України передбачає винні дії відповідача, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Окрім того, суд вважає відсутніми правові підстави, які визначені в акті ревізії № 06-13/524 від 05 червня 2009 року за результатами перевірки контрольно-ревізійним відділом в Тарутинському району фінансово-господарської діяльності КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за період 2006-2008 роки та завершений звітний період 2009 року, тому що посилання в акті на порушення вимог ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України N 859 від 19 травня 1999 року з подальшими змінами «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств» не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Ізмаїльське МБТІ» до ОСОБА_2 про стягнення 11120 грн. 89 коп. відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_3