Справа №22-ц-2711/10 Суддя-доповідач - Криворотенко
УХВАЛА

27 липня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.,

суддів - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно - технічний центр «Газтеплосервіс»

про скасування наказу про звільнення, визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення, зобовязання повернути печатку, штампи, ключі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно - технічний центр «Газтеплосервіс», зобовязання не чинити перешкод у здійсненні повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно - технічний центр «Газтеплосервіс», -

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказує, що трудовий контракт, який був укладений між ним та відповідачем є безстроковий. Оскільки, починаючи з 2006 року по 2009 рік трудовий контракт між ним та відповідачем неодноразово переукладався, а тому відповідно до вимог КЗпП України вважається таким, що укладений на невизначений строк. Також вказує, що питання про звільнення його з посади директора товариства повинно було вирішуватися загальними зборами учасників товариства, а не за рішенням в.о. директора товариства.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та його представника, які просили відхилити апеляційну скаргу і, залишити рішення без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, відповідно до статуту товариства, є учасником ТОВ «Інженерно-технічний центр «Газтеплосервіс», працював в ньому на посаді директора починаючи з 03.06.2002 року.

Починаючи з 21.04.2006 року, на підставі протоколу учасників №10 від 21.04.2006 року із ОСОБА_1 був укладений трудовий контракт строком на один рік - до 21.04.2007 року включно. В подальшому, а саме 22.04.2007 року та 23.04.2008 року з ОСОБА_1 трудові контракти переукладалися строком на один рік.

23.02.2009 року ОСОБА_3, який працює на посаді заступника директора з економічний питань та який є другим учасником товариства, листом від імені товариства, повідомив ОСОБА_1 про те, що 23.04.2009 року закінчується строк дії трудового договору між ТОВ «Інженерно- технічний центр «Газтеплосервіс» та ОСОБА_1, останній був ознайомлений з листом -

повідомленням, але відмовився від підпису про його ознайомлення. Даний факт ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заперечував.

Наказом №43-к від 23.04.2009 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади директора товариства у звязку з закінченням строку дії контракту (а.с. 13). Наказ про звільнення позивача ОСОБА_1 підписано ОСОБА_3, якому відповідно до наказу №39-) від 12.07.2007 року було надано право на укладання договорів (угод), а також право розпорядчого підпису фінансових, банківських, бухгалтерських документів та інших документів повязаних з господарською діяльністю підприємства.

В день звільнення ОСОБА_1 отримав трудову книжку, про що свідчать його підпис особовій картці №1 та в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (а.с. 14, 78-79).

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини , що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України, дослідив усі н справі докази та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктиви безпосередньому їх дослідженні.

Відмовляючи в позові ОСОБА_4, суд першої інстанції правильно виходив з то позивач звільнений з займаної посади з дотриманням вимог закону - по закінченню строку дії контракту.

Пунктом 6.3.1. Статуту Товариства передбачено, що з директором укладається трудовий договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обовязки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші найму за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не вимагає їх припинення, дія договору вважається продовженою на невизначений строк.

Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків передбачених у ч. 2 ст. 23 КЗпП України, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

З огляду на вище викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду трудові відносини з ОСОБА_1 фактично були припинені 23.04.2009 року, в останній день дії контракту, про що свідчать запис в трудовій книжці, підписи в особовій картці №1 та в обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

Крім того, ОСОБА_1 не приступив до виконання своїх трудових обовязків наступного після звільнення дня, чим фактично визнав припинення трудових відносин з товариством, дані обставини підтверджуються актом перевірки територіальної інспекції праці у Сумській області №18-01-5/0362 від 28.04.2010 року, в якому зазначено, що перевіркою табеля використання робочого часу за квітень 2009 року встановлено, що ОСОБА_1 відпрацьовано 23 дні по 8 годин.

Доводи апелянта про те, що відповідно до ч. 2 ст, 39-1 КЗпП України переукладені контракту свідчать про переукладення строкового трудового договору (контракту) і відносини вважаються такими, що укладені на невизначений строк, не заслуговують на увагу змістом ч.3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії встановлюється угодою сторін, також встановлення строку контракту передбачається п. 6.3. Статуту ТОВ «Інженерно-технічний центр «Газтеплосервіс». Крім того укладення контракту з позивачем підпадає під дію ч. 2 ст. 23 КЗпП України, що виключає при переукладенні контракту декілька разів застосування ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України.

Твердження апелянта про те, що питання про його звільнення з посади директора товариства повинно вирішуватися загальними зборами товариства, не можуть бути підстав зміни чи скасування судового рішення, оскільки звільнення позивача було проведено з дотриманням вимог Статуту товариства та діючого законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують.

За таких обставин, коли суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія судців,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення І з цього часу може бути оскаржена на протязі двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)