Апеляційний суд Черкаської області
Справа №-22 ц - 3459/ 10 Головуючий по 1 інстанції
Категорія- 48 Доповідач в апеляційній
інстанції Міщенко С В.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Храпка В.Д.

суддів Міщенка С.В., Бондаренка С.І.,

при секретарі Шульзі Я.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну ОСОБА_2 на рішення Канівського районного суду від 19 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання ,-

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що від шлюбу з ОСОБА_2 , який був розірваний 10 серпня 1994 року, вона має дочку ОСОБА_4 на яку відповідач сплачував аліменти до її повноліття - 26.09.2009р. 01.09.2008 року їх дочка вступила та навчається в Канівському вищому професійному училищі радіоелектроніки та машинобудування, що підтверджується довідкою №250 від 01.09.2009р. Кошти на її утримання: купівлю одягу, їжі, оплату комунальних послуг, - надає дочці лише вона, а відповідач ухиляється від надання допомоги дитині, що продовжує навчання. Тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду й просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в сумі 1/4 частину усіх видів його заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісяця , починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 23-х років.

Рішенням Канівського районного суду від 19 квітня 2010 року позов задоволений повністю і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на повнолітню дитину ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2010р. і до закінчення нею навчання, тобто по 30.06.2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначаючи , що суд прийняв рішення упереджено, не врахував потреби дитини у матеріальній допомозі, оскільки вона отримує стипендію. Та допустився помилки, визначивши , що розмір аліментів не повинен бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки стягнув аліменти на повнолітню особу, що продовжує навчання.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції , приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення зміні.

Так, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що у зв'язку продовженням навчання ОСОБА_4- остання потребує матеріальної допомоги, і відповідач , як батько останньої, має можливість надати, зважаючи на ту обставину, що працює та отримує заробітну плату , розмір якої в середньому за 6 місяців складає 2259,60грн. Але визначаючи розмір аліментних платежів, що належать до стягнення з відповідача , суд не врахував наявності на утриманні відповідача неповнолітньої дитини від другого шлюбу та тієї обставини, що ОСОБА_4 навчається на державній формі навчання і ,як зазначено в довідці з її навчального закладу, - отримує стипендію та частково забезпечена харчуванням. А тому на її утримання належить стягнути з відповідача не 1/4 , а 1/6 частину всіх його доходів починаючи з 09.02.2010р. і до закінчення нею навчання, тобто по 30.06.2011 року за виключенням знаходження її на семестрових канікулах чи в академічній. відпустці , проти чого не заперечував і сам апелянт. Також суд не вірно застосував до даних правовідносин норму ч.2 ст.182 СК України, вказавши в резолютивній частині рішення, що розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка стосується лише визначення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в зазначеній частині рішення суду є суттєвими, а в іншій частині - такими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду від 19 квітня 2010 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання ОСОБА_4, 26.09. ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але без урахування часу перебування дочки на канікулах чи в академічній відпустці, до закінчення нею навчального закладу 30.06.2011 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років, починаючи з 09.02.2010 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.

Головуючий / підпис /

Судді / підписи /