Справа №22-ц-1490/10 Суддя-доповідач - Смирнова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Гагіна М.В., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.,-

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області

на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області

про зобов»язання нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни 01 січня 2009 року по 30 вересня 2009 року в сумі 979 грн. 20 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області нарахувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком , встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати:

- за 2009 року з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2009 року в розмірі 896 грн., 40 коп. з урахуванням виплаченого за вказаний період підвищення до пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд не врахував, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та , що жодним із законів про пенсійне забезпечення не встановлено відповідний механізм та умови призначення та порядок фінансування таких підвищень . Також, вважає, що строк звернення до суду позивачем пропущено.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню , а судове рішення залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи спір суд виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону №2195-ІУ і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність, тому суд першої інстанції задовільнив позовні вимоги на отримання доплати до пенсії за період з 01 січня 2009 року по 30 жовтня 2009 року, з урахуванням виплаченого за вказаний період підвищення пенсії.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи. що ОСОБА_1 має статус дитини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни » ОСОБА_1 має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Висновки суду першої інстанції грунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, яким визнано неконституційними положення п.12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України" та рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Після прийняття вищевказаних рішень Конституційного суду України знову почали діяти положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону від 18 листопада 2004 року), тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком .

Оскільки у 2009 році положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають законну силу та не були змінені чи призупинені, тому з 01.01.2009 року позивач має право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом обґрунтовано до уваги не взято, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Що стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись зазначене підвищення до пенсії, то суд обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Стосовно строку звернення позивача до суду колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне .

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу , що призначає і виплачує пенсію , виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч.6 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом , установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» .

Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачуються на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України .

Згідно з ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , на підставі якого призначено пенсію позивачу , суми пенсії , не одержані своєчасно з вини органу , що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь- яким строком .Таким чином, річний строк звернення до суду , встановлений ст.99 КАС України , у даному випадку не застосовується.

За викладених обставин правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2009 року, з урахуванням виплаченого за вказаний період.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15,303. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. З 13, п. 1 ч. 1 ст. 314. ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області - відхилити.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з часу проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців .

Головуючий

Судді