Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Жигановської О.С.

суддів Косигіної Л.М., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року, -

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за період з 01.01.2004 року по 01.11.2009 року у розмірі 246016 грн. 42 коп. за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначала, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти в повному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з січня 2002 року по листопад 2009 року в сумі 14572 грн. 95 коп., а тому просила задовольнити позов.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки 407 8 грн. пені за прострочення сплати аліментів. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 17.09.1996 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Починаючи з січня 2002 року по грудень 2006 року, відповідач в належному розмірі не сплачував аліменти на утримання дітей, а з січня 2007 року по листопад 2009 року взагалі припинив їх сплату,внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 14572 грн. 95 коп. (а. с. 4-5) .

Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Враховуючи наведене, суд 1 інстанції правильно визначив період, за який підлягає стягненню неустойка (пеня) з січня 2004 року по жовтень 2009 року, проте припустився помилки в обчисленні розміру цієї неустойки - 4 07 8 грн. 98 коп.

Так, відповідно до положень СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної, суми заборгованості.

Розрахунок неустойки, наданий позивачкою (а.с.39-40), відповідає вимогам ч.І ст.196 СК України і становить 83621 грн. 70 коп., а саме неустойка (пеня) вираховується з 01.01.2004 року по 01.11.2009 року /згідно заявлених вимог/, тобто за 2130 днів.

Разом з тим, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів /ч.2 ст.196 СК/.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач працює у філії Теплові мережі АК „Київенерго" трактористом 4 розряду, його середня заробітна плата за останні 6 місяців становить 2907 грн. на місяць, з якої вже проводяться аліментні утримання в розмірі 50% (а.с.138,142,143). ОСОБА_2 з 10.05.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 Від першого шлюбу ОСОБА_6 має двох синів: неповнолітнього Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_4, який хворіє і потребує оперативного лікування, та Марата, який навчається на платній основі (а.с.131,133,136). Відповідач з дружиною мешкає у її квартирі. У будинку ОСОБА_7, що належить йому на праві власності, проживає позивачка зі своїм співмешканцем (а.с.25,132).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру неустойки з 83621 грн. 70 коп. до 5000 грн., в зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 5000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді