overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-1156/2010
Провадження № 2-1156/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районий суд міста Миколаєва в складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09. 2005 року, від якого мають дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

В листопаді 2009 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем подружні стосунки припинені з 16 листопада 2009 року. Подружнє життя не склалося, не має порозуміння з питань ведення домашнього господарства, виховання сина, розподілу сімейного бюджету в зв`язку з чим постійно виникали сварки та конфліктні ситуації. Майнового спору та спору щодо проживання дитини не мають. Посилаючись на наведене і те, що відповідач не бажає подавати до органів РАГС спільну з ним заяву про розірвання шлюбу, просила позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і просила суд розірвати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті судового збору на позивача. Керуючись ст.ст. 130,174 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 16 вересня 2005 року в міським відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1070 - розірвати.

При розірванні шлюбу, який здійснюється за рішенням суду в державному органі реєстрації актів цивільного стану стягнути з ОСОБА_1 17 грн. судового збору на користь держави, а ОСОБА_2 від сплати судового збору звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі до суду протягом 10 днів з моменту оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і після цього протягом 20 днів апеляційної скарги .

Суддя: В.Г.Циганок
Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючого - судді Балашкевича С.В.

суддів: Рафальської І.М., Зарицької Г.В.

при секретарі Пюрі Г.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 липня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 липня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2945,78 грн. на відшкодування майнової шкоди та 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильну оцінку зібраних у справі доказів й ставить питання про скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 2008 року близько 14-ї години в м. Бердичеві на вул. Войкова ОСОБА_1 умисно двічі ударив ногою в ліві двері автомобіля Ланос ТФ 69 У, належного на праві власності позивачу.

Згідно висновку спеціаліста - автотоварознавця № 53 від 1 липня 2008 року матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля складає 2945,78 грн.(а.с.4-21).

Належним чином оцінивши зібрані у справі докази, зокрема показання свідків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини відповідача в заподіянні позивачу майнової шкоди та наявність підстав для її відшкодування. При цьому судом не допущено порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Виходячи з вимог статей 23, 1167 ЦК та враховуючи те, що внаслідок пошкодження майна позивач зазнав моральних страждань, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув на користь позивача 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Суддя
УХВАЛА

18 травня 2010 року Справа №2-328/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого- судді СергійкаВ.В.,

при секретарі Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Черняхові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час попереднього судового засідання сторонами спір не врегульовано у відповідності із ч.3 ст. 130 ЦПК України.

Враховуючи викладене та на підставі ст.6,10 ст.130, ст.156 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі призначити до судового розгляду на 15 год. 00 хв. 09 червня 2010 року.

Головуючий суддя: В.В. Сергійко

Копія: вірно

Суддя:
УХВАЛА

04 березня 2010 року Справа №2-о-27/10

Суддя Черняхівського районного суду, Житомирської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про встановлення факту володіння житловим будинком на праві приватної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Заява відповідає вимогам ст. ст. 246, 247 ЦПК України та підсудна суду. Керуючись ст.122 ч.4 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Відкрити провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту володіння житловим будинком на праві приватної власності.

Проведення судового засідання по даній справі призначити на 09 годину 00 хвилин 22 березня 2010 року в кабінеті №1 Черняхівського районного суду, розташованого за адресою: вул.Червоноармійська,1, смт.Черняхів.

В судове засідання викликати заявника та зацікавлених осіб.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя:
УХВАЛА

20 жовтня 2010 року Справа №2-н-120/10

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Сергійко В.В., розглянув в порядку прийняття заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заява відповідає вимогам ст. 98, 99 ЦПК України та розгляд її підсудний даному

суду.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 100 п.7 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відкрити наказове провадження по вищезазначеній заяві.

Заяву розглядати по суті у встановлений законом термін.

Суддя: В.В. Сергійко

Копія: вірно

Суддя:
Справа № 2-577/10 Провадження № 2-577/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2010 Жидачівський районий суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Галій О.Й.

при секретарі СтасівС.І.

розглянувши у відкритому сдовому засіданні в залі суду, місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого народилася одна дитина.

Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що з відповідачем проживають окремо, протягом тривалого часу він не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Оскільки, їй матеріально важко одній утримувати його, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн щомісячно до досягнення ним повноліття.

У судовому засіданні позивачка, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, вимоги підтримала

Відповідач позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти, однак не в такому розмірі як просить позивачка, оскільки постійного місця роботи не має, йому не виплатили заробітну плату за попереднім місцем роботи, останнім часом перебивається випадковими 'заробітками.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав:

У відповідності до ст. 180 СК України: батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі.

Відповідно до Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" № 1646 від 20.10.2009 p., 30 % прожиткового мінімуму для дитини віком 14 р. становить 275 грн.

Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дитину, а може надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним і немає інших утриманців, а також те, що на даний час не має постійного місця роботи, тому суд, враховуючи вищенаведене вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, і розмір аліментів слід визначити- 275 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 213- 215, 367 ЦПК України, ст.ст.180, 184,191 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 275 (двісті сімдесят п"ять) грн щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи із 21.05.2010 р.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн судового збору в доход держави та 120 грн витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Головуюча-суддя:
Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-445/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника 1.1.

секретаря - Матейко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 13 березня 2004 року в Дубівецькій сільській раді Галицького району ОСОБА_3 - Франківської області

В шлюбі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка просить розірвати шлюб. Посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, постійно виникають сімейні конфлікти. Відповідач почав захоплюватись азартними іграми, з сином не спілкується, не працює. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї.

Вона прийшла до висновку, що надалі спільно проживати з відповідачем не буде, миритись з ним не бажає і наполягає на розірванні шлюбу.

Судові витрати повязані з оформленням розлучення просить покласти на відповідача, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати із нею.

Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_2П в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що позов позивачки визнає.

Дослідивши представлені доводи позивачки, та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивачка не бажає і наполягає на розірванні шлюбу.

Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача, з нею також слід залишити проживати неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12.03.2005 року, в Дубівецькій сільській раді Галицького району ОСОБА_3 - Франківської області (актовий запис за № 1) між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу держмито в доход держави в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_3
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24 вересня 2010 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Дорош А.І., розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 (дівоче прізвище Ющенко) ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб укладений 25.07.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 47 між ОСОБА_2 (дівоче прізвище Ющенко), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвано.

Стягнуто негайно аліменти із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, на користь ОСОБА_2 (дівоче прізвище Ющенко), ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання сина, ОСОБА_5, 05Л7.2007 року народження гроші в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Витрати при розірванні шлюбу покладено на ОСОБА_2 17 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_2 51 (пятдесят одну) гривню - державного мита та 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення..

Не погодившись з рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3, подавши 27.08.2010 року заяву про апеляційне оскарження та 16.09.2010 року апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.І ст.294 ЦІЖ України ( в редакції Закону від 07.07.2010 року) Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно ч.З ст.294 ЦПК України, апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 був присутнім в судовому засідання під час проголошення судового рішення, подав апеляційну скаргу поза межами строку визначеного ч. 1 ст. 294 ЦПК України. Клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду апелянтом не заявлено.

З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2010 року не може бути прийнята до апеляційного провадження і підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2010 року залишити без розгляду,

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Суддя:
Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-3350/10
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

06 липня 2001 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 228.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що спільне сімейне життя у неї з ОСОБА_4 не склалося, оскільки у них виявилися різні характери та погляди на життя, через що між ними постійно виникають сварки та скандали. Подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав.

Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України, керуючись ст. ст. 130, 174, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 06 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 228.

За реєстрацію розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_4 державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн., ОСОБА_3 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.
Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-2202/10
УХВАЛА

26 квітня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства Укртелеком в особі Центру електрозвязку № 1 Київської обласної філії до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги електрозвязку,

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року відкрите акціонерне товариство Укртелеком в особі Центру електрозвязку № 1 Київської обласної філії звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути на його користь із ОСОБА_3 заборгованість за послуги електрозвязку за період з 01 квітня 2008 року по 01 лютого 2009 року в сумі 216 грн. 48 коп., посилаючись на те, що відповідач за даний період не оплатив надані йому послуги електрозвязку.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні надала суду заяву про відмову від позову до ОСОБА_3, оскільки відповідач повністю сплатив вказану вище суму заборгованості, проте просить на підставі ч. 1 ст. 89 ЦПК України стягнути із ОСОБА_3 на користь товариства сплачені ним судові витрати в розмірі 171 грн.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено.

Відмова від позову підлягає прийняттю, оскільки не порушує прав та інтересів сторін.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовляється від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

З платіжних доручень №№ 2746 і 2747 від 11 березня 2010 року видно, що позивач при подачі до суду позовної заяви до ОСОБА_5 сплатив судовий збір в розмірі 51 грн. та оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в розмірі 120 грн., всього судові витрати у справі становлять 171 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 174, 205, 206, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову відкритого акціонерного товариства Укртелеком в особі Центру електрозвязку № 1 Київської обласної філії від позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги електрозвязку.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства Укртелеком в особі Центру електрозвязку № 1 Київської обласної філії судові витрати в розмірі 171 (сто сімдесят одну) грн.

Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Дутчак І.М.