Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року

Костонільський районний суд Рівненської області в складі: головуючого-судді Олійника П.В. при секретарі Озарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Комунального підприємства „Костопількомуненергія до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання в сумі 2618,19 грн. та судові витрати.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач згідно умов договору про надання населенню послуг з теплопостачання зобовязана своєчасно сплачувати плату за споживання та користування послугами. Однак, в порушення вимог договору та ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач своїх зобовязань не виконує, що призвело до виникнення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та по аналогічних мотивах. Крім того, пояснила, шо постійнодіючою міжвіжомчою комісією з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів від централізованого опалення, відповідачу було дано дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення при умові попереднього виконання рекомендацій гідравлічного розрахунку газопроводів на весь будинок. Роботи з газопостачання житлового будинку, в якому проживає відповідач, було прийнято в експлуатацію лише з 7 травня 2010 p., а тому відповідач міг приступити до встановлення автономного опалення лише після цієї дати. Просить позов задоволити.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що в серпні 2009 року встановила у своїй квартирі автономне опалення і послугами централізованого теплопостачання не користувалася. Про розірвання договору на централізоване теплопостачання вона попередила відповідача завчасно. Так як вона не отримувала послуг з централізованого теплопостачання, то вважає позовні вимоги безпідставними. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3JI. та ОСОБА_4 показали, що відповідач в серпні 2009 року відключилася від централізованого теплопостачання і не користувалася послугами з опалення, які надавав позивач.

Суд, заслухавши пояснення сторін і свідків, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2007 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого теплопостачання. Пунктом 22 цього договору передбачено, що цей договір укладений терміном на один рік і вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку дії однією із сторін письмово не буде заявлено про його розірвання.

Відповідач 17 вересня 2009 р. та 28 грудня 2009 р. зверталася до відповідача із письмовою заявою про відмову від надання послуг з централізованого теплопостачання. Отже, відповідно до п.22 договору про надання послуг з централізованого теплопостачання договір діяв до 18 квітня 2010 року.

Крім того, відповідно до ч.б ст.26 Закону України „Про житлово-комунальні послуги та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 p. N 630 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 p. N 1268 ( п.п.24-25 ) споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання ( надалі Порядок ) затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 p. N 4 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 р. № 169.

Згідно даного Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для

розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 9 засідання постійнодіючої

міжвіжомчої комісії з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів від централізованого опалення, від 4 вересня 2009 року відповідачу було дано дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення при умові попереднього виконання рекомендацій гідравлічного розрахунку газопроводів на весь будинок.

Із пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що відповідач відключилася від централізованого теплопостачання в серпні 2009 року.

Однак, відповідачем не надано належних доказів про те, що відключення від

централізованого теплопостачання оформлено відповідними документами.

Так, згідно листа ОСОБА_6 управління по експлуатації газового господарства від 12 липня 2010 р. № 409 в квартирі АДРЕСА_1, де проживає відповідач, опалювальні газові прилади не зареєстровані. ОСОБА_6 управління по експлуатації газового господарства від 09 липня 2010 р. № 407 повідомлено, що роботи з газопостачання житлового будинку в м.Костопіль по вул.Грушевського, 12 прийнято в експлуатацію 7 травня 2010 р.

Також відсутній акт про відключення квартири відповідача від мереж централізованого теплопостачання.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що на час подання до суду позовної заяви відповідач була споживачем теплової енергії і зобовязана виконувати умови укладеного договору.

Сума заборгованості за спожиту теплову енергію підтверджується наданим позивачем розрахунком, з яким погоджується суд.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення з відповідача документально підтверджених витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦГІК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.525, 526, 530 ЦК України, сні.68 ЖК України, ч.З ст.20 Закону України „Про житлові- комунальні послуги, наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комуналоного господарства України від 22 листопада 2005р. N4, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства „Костопількомуненергія до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КП „Костопількомуненергія заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання в сумі 2618 ( дві тисячі шістсот вісімнадцять ) грн. 19 коп. та у відшкодування судових витрат З0 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 51 грн. судового збору.

Рішений може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Костонільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: