РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2010 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

В складі:

головуючого судді Федорової Л.П.

при секретарі Шарун В.В.

адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Першої Дубенської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину і визнання права власності на частину домоволодіння,

встановив:

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_4, яка померла 7.02.2002 р. Будинковолодіння в м.Дубно вул.Некрасова 14 перебувало у її з матір"ю ОСОБА_4 спільній частковій власності. ОСОБА_4 була власником 58/100 частини будинковолодіння, вона - 42/100 частини. 17.05.1995 р. ОСОБА_4 заповіла свою частку сину ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори не подав, а отже спадщину не прийняв.Спадкоємцями І черги за законом, відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР 1963 р., чинного на час відкриття спадщини, є діти спадкодавиці. ОСОБА_3 як і спадкоємець І черги за законом, також не прийняв спадщини, оскільки не подав заяви до нотаріальної контори.

Відповідач у 2001 р. був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, але в дійсності мешкав у м.Рівне по вул. Новорівненській, а також у ОСОБА_5 по вул.Дачній 38, в жовтня 2001 р. виїхав до Португалії. На час смерті ОСОБА_4 відповідач хоч і був зареєстрований за спірним домоволодінням, однак в ньому не проживав. На похорон матері не приїзжав, хоча знав про її смерть.

Про відсутність відповідача у м.Дубно свідчить і ухвала Дубенського міського суду від 10.05.2001 р., якою оголошено його розшук.

Вона постійно перебувала поруч з матір"ю, допомагала їй вести домашнє господарство, доглядала за нею, поховала за власні кошти і вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки продовжувала вести господарство матері, сплачувала комунальні платежі, інші платежі по утриманню домоволодіння. У неї перебуває ощадна книжка ОСОБА_4

У перелік майна, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину увійшла нерухомість, яка належить їй на праві власності, згідно спільної заяви ОСОБА_4 та її про визначення ідеальної долі у спірному домоволодінні, а саме ? огорожі та сарай.

У вересні 2005 р. відповідач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, незважаючи на те, що пропущений строк для подачі заяви, і вона подана не особисто відповідачем, оскільки він перебував у Португалії, відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину.

Вважає, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, так як фактично вступила у володіння та управління спадковим майном.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовну заяву з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, його представники в судове засідання не з"явились, повідомлялися про день слухання справи через оголошення у газеті "Вільне слово" від 26.01.2010 р. №7 (а.с.151).

Суд, заслухавши пояснення сторін, доводи адвоката, пояснення свідка, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуючого.

Судом встановлено, що позивачка є дочкою ОСОБА_4 (а.с.4).

З свідоцтв про право власності на будинковолодіння від 26.05.1992 р. встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить 42/100 домоволодіння в м.Дубно вул.Некрасова 22 (а.с.6). Її матері ОСОБА_4 58/100 житлового будинку (а.с.7).

ОСОБА_4 17.05.1995 р. заповіла свою частину житлового будинку сину ОСОБА_3, брату позивачки. ОСОБА_4 померла 7 лютого 2002 р. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. Відповідач ОСОБА_3 в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини в Першу Дубенську нотаріальну контору не подав.

Спадкоємцями І черги за законом на час відкриття спадщини є діти спадкодавиці ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом в нотконтору не звертався, дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини не вчиняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дій повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З пояснення позивачки встановлено, що в спірному будинковолодінні були зареєстровані ОСОБА_3 та його сім"я, але вони в будинку ніколи не проживали, так як живуть в м.Рівне. З ухвали від 10.05.2001 р. Дубенського міського суду встановлено, що відносно ОСОБА_3 винесено ухвалу про його розшук, в якій вказано, що в м.Дубно АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не проживає. (а.с.18).

З спадкової справи № 278 встановлено, що 21.09.05 р. до нотконтори була подана заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

В п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України письмова заява про прийняття спадщини та відмова від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Про те, що заява до нотаріальної контори була подана не відповідачем, вказує довіреність від 16.06.2005 р., в якій зазначено, що ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_6 вести справу по оформленню спадкових прав на майно, подавати від його імені заяви (спадкова справа № 278).

З пояснення позивачки встановлено, що ОСОБА_3 в той період коли оформлялися документи в нотконторі знаходився в Португалії (а.с.110).

З довідки Державної прикордонної служби україни встановлено, що ОСОБА_3 в"їзжав в Україну 1.07.2006 р., виїзжав 30.07.2006 р. (а.с.140).

З пояснення свідка ОСОБА_7 встановлено, що відповідач з батьками не проживав, жив в м.Нетішин та в м.Рівне, на похорон матері не приїзжав. У 2003-2005 р. ОСОБА_3 в м.Дубно не було, у вересні 2005 р. його вона не бачила, був він літом (а.с.161).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 допомагала ОСОБА_4 вести домашнє господарство, доглядала за нею до смерті, похоронила її за власні кошти. Сплачувала комунальні платежі. У ОСОБА_2 знаходиться ощадна книжка ОСОБА_4 (а.с.21-22).

Про те, що позивачка поховала матір свідчить одноразове доручення № 124190 видане на ім"я ОСОБА_2 (а.с.17).

З пояснення свідка ОСОБА_7 встановлено, що позивачка доглядала матір (а.с.161).

У перелік майна в свідоцтво про право на спадщину ввійшло майно позивачки: ? огорожі та сарай.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач спадщини після смерті ОСОБА_4 не прийняв, спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2

Керуючись ст.529, 549 ЦК Української РСР, ст. 1269, 1296 ЦК України, п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

рішив:

Позов задоволити. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Першою Дубенською державною нотаріальною конторою 23 вересня 2005 року на ім"я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право на спадщину, а саме на 58/100 частки домоволодіння, яке знаходиться в м.Дубно по вул. Некрасова, 14 після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 7 лютого 2002 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в м.Дубно по вул. Некрасова, 14.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1200 грн. за надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження, з наступним поданням у 20-денний строк з дня подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Рішення також може бути оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але після цього у 20-денний строк після подання заяви про апеляційне оскарження не буде подано апеляційної скарги, рішення теж набирає законної сили.

В разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили у разі його нескасування судом апеляційної інстанції.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: