Справа № 2-6007/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив :

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги уточнила. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2003 року, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час їх сім"я розпалась, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, збереження сім"ї є неможливим, від надання терміну для примирення відмовилась.

Крім того пояснила суду, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний, має спеціальність будівельника, працює неофіційно і отримує заробітну плату.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина залишити на проживанні з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення сином повноліття.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення. Суду пояснив, що їх шлюб з позивачем дійсно існує формально, вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, від надання терміну для примирення відмовився. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів не визнав, вважає їх безпідставними та не доведеними з тих підстав, що він на даний час не працює, заробітної плати не отримує і не може сплачувати позивачу аліменти на утримання сина. З цих підстав просить суд в цій частині позовних вимог відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2003 року, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. На думку суду, надання терміну для примирення для сторін позитивних наслідків не принесе, перспектив для збереження сімї не вбачається.

Тому суд вважає, що позовні вимоги б частині розірвання шлюбу підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на

утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник

аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до б років становить 557 грн., для дітей віком від б років до 18 років 701 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітнього сина позивачу не надає, не допомагає їй створювати належні умови для розвитку природних здібностей дитини, працездатний, суд вважає, ідо заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Однак, розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на думку суду є надто завищеним, документально не підтвердженим, тому з врахуванням вимог розумності та справедливості, у відповідності до вимог чинного законодавства та першочергово в інтересах дитини та обох сторін, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі по 300 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,2 94 ЦПК України, ст.ст.110,112,180,181,182,184 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №279 - розірвати.

Неповнолітнього сина сторін Андрія залишити на проживанні з матір"ю.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_2 17,00 грн., ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - Об квітня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито по справі в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. в прибуток держави.

Заяву на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: