Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-210
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

22 березня 2010 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді при секретарі за участі представника позивача відповідача представників відповідача

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення

Старобільської райдержадміністрації до ОСОБА_4 про стягнення зайво сплачених сум субсидій,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення

Старобільської райдержадміністрації (далі УПСЗН) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення зайво сплачених сум субсидій, у якому просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 2 072 грн 22 коп. зайво сплачених у вигляді житлових субсидій.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що до УПСЗН зверталась ОСОБА_4 На підставі її заяв від 29.10.2007 року та від 11.11.2008 року, довідок про забезпеченість житлово- комунальними послугами та декларації про доходи і майновий стан, наданих нею в УПСЗН, відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №848 від 21.10.1995р. ( в подальшому Положення) - призначено субсидію на відшкодування витрат по оплаті за житлово- комунальні послуги на період з 01,10.2007р. по 30.11.2008 р. в розмірі 119,80 грн. щомісячно, на період з 01.11.2008 р. по 30.11.2008 р. в розмірі 112,39 грн. і на період з 01.12.2008 р. по 30.04.2009 р. в розмірі 179,50 грн. щомісячно. При оформленні субсидії ОСОБА_4 повідомляла в декларації про доходи та майновий стан, що вона та іі чоловік є співвласниками будинку, на який оформлювалася субсидія. На підтвердження цих даних ОСОБА_4 надавала технічний паспорт на будинок №4 по вул. Повітрянофлотській, виданий на підставі угоди на безтермінове користування земельною ділянкою №300 від 04,07.1967р. на імя її чоловіка ОСОБА_7. Після його смерті у 2005 році, ОСОБА_4 декларувала, що власником цього будинку залишилася вона. Підтверджуючи ці відомості вона надавала той самий документ, а довідку про склад сімї де також зазначено, що ОСОБА_7 є власником цього житла крім того заповнювала заяву, в якій підтверджувала, що є співвласником будинку на який оформлює субсидію. Перевіркою правильності та повноти інформації, наданої заявником для призначення субсидії, було виявлено, що 14.05.1999 р. було укладено договір довічного утримання АВА №690878. Згідно цього договору ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_8 належний йому будинок розташований в м. Старобільськ по вул. Повітрянофлотській, 4. Цей договір зареєстровано Старобільським БТІ та видано технічний паспорт на імя ОСОБА_8. Відповідно до ст.ст.744, 748 ЦК України з моменту державної реєстрації договору ОСОБА_8 стала власником цього будинку. Таким чином ОСОБА_4 з грудня 1999 року отримувала субсидію на будинок, власником якого на той час не були ні вона, ні її чоловік, відповідно до п.6 Положення - субсидія призначається уповноваженому власнику (співвласнику) житла.

1

ОСОБА_4 фактично не була власником житла на яке оформлювала субсидію, але свідомо надала недостовірні відомості, що вона ніби-то є його співвласником. За результатами перевірки було складено відповідний акт, яким встановлено, що в результаті надання ОСОБА_9 недостовірних даних їй зайво нараховано і виплачено житлову субсидію на суму 2072,72 грн. Відповідно до п. 13 Положення, громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. На підставі п.20 Положення, яким передбачено, що суми субсидії перераховані надміру внаслідок подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою, що призначив субсидію. ОСОБА_4 було предявлено вимогу повернути на рахунок УПСЗН зайво сплачені бюджеті кошти загальною сумою 2272,72 грн., але вона не повернула належні до сплати кошти у розмірі 2571,58 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 повністю підтримав позов і доводи, викладені в ньому.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона дійсно є співвласником вказаного будинку, оскільки будинок будувався в період шлюбу з її чоловіком. Вона помилялася при подачі документів в УПСЗН і ніякого злого наміру вона при цьому не мала. Вона сама живе у будинку і отримує незначну пенсію.

- Представник відповідачки ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що ніякого злого наміру у відповідачки не було. Вона помилялася відносно належності будинку.

Представник відповідачки ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що ніякого злого наміру у відповідачки не було. Вона помилялася відносно належності будинку. Крім того, при поданні документів в УПСЗН відповідачку ввели в оману самі працівники УПСЗН.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, позов не обгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З дослідженої в судовому засіданні справи для отримання субсидії вбачається, що дійсно ОСОБА_4 зверталася до УПСЗН з заявами від 29.10.2007 року та від 11.11.2008 року про отримання субсидій. При цьому вона надавала довідки про забезпеченість житлово-комунальними послугами та декларації про доходи і майновий стан.

Відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №848 від 21.10.1995року їй було призначено субсидію на відшкодування витрат по оплаті за житлово- комунальні-послуги на період з 01.10.2007р. по 30.11.2008 р. в розмірі 119,80 грн. щомісячно, на період з 01.11.2008 р. по 30.11.2008 р. в розмірі 112,39 грн. і на період з 01.12.2008 р. по 30.04.2009 р. в розмірі 179,50 грн. щомісячно.

При оформленні субсидії ОСОБА_4 повідомляла в декларації про доходи та майновий стан, що вона та іі чоловік є співвласниками будинку на який оформлювалася судсидія. На підтвердження цих даних ОСОБА_4 надавала технічний паспорт на будинок №4 по вул. Повітрянофлотській, виданий на підставі угоди на безтермінове користування земельною ділянкою №300 від 04,07.1967року на імя її чоловіка ОСОБА_7. Після його смерті у 2005 році, ОСОБА_4 декларувала, що власником цього будинку залишилася вона. Підтверджуючи ці відомості вона надавала той самий документ, а довідку про склад сімї де також зазначено, що ОСОБА_7 є власником цього житла крім того заповнювала заяву в якій підтверджувала, що є співвласником будинку на який оформлює субсидію.

З копії договіру довічного утримання серії АВА №690878 від 14.05.1999 року вбачається, що чоловік відповідачки - ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_8 належний йому будинок розташований в м. Старобільськ по вул. Повітрянофлотській, 4 Цей договір зареєстровано Старобільським БТІ та видано технічний паспорт на імя ОСОБА_8. З моменту державної реєстрації договору ОСОБА_8 стала власником цього будинку. Таким чином ОСОБА_4 з грудня 1999 року отримувала субюсидію на будинок, власником якого на той час не були ні вона, ні її чоловік.

Відповідно до п.6 Положення - субсидія призначається уповноваженому власнику (співвласнику) житла, на якого відкрито особовий рахунок.

Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_4 фактично була співвласником вказаного житла, оскільки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який помер у 2005 році, і який ще

2

при житті уклав з дочкою ОСОБА_5 договір довічного утримання. На момент укладання вказаного договору відповідачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже була людиною похилого віку і могла не усвідомлювати усі наслідки вказаного договору.

Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_4 при поданні заяв для оформлення субсидій не навмисно неправильно вказала, що документально будинок не належить їй. А це вона робила помилково, не знаючи усіх особистостей при цьому.

Відповідно до п. 13 Положення, громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_4 не повинна в даному випадку нести відповідальність за надані відомості про доходи та майно, в даному випадку відомості про належність будинку, у якому вона дійсно живе одна. Суд вважає, що вказані відомості не вплинули, а також не могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, оскільки за своїм віком, матеріальним станом - незначний розмір пенсії, проживання у будинку одною, вона мала на отримання субсидії.

На підставі п.20 Положення, - надання раніше призначеної субсидії припиняється, якщо громадянин приховав, або свідомо подав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на призначення субсидії і визначення її розміру, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидій, - з місяця в якому виявлено порушення.

Крім того, п.20 Положення також передбачено, що сума субсидії перерахованої надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою, що призначив субсидію.

Проте суд вважає, що відповідачка ОСОБА_4 не свідомо подавала такі дані, оскільки вона помилялась відносно власності вказаного будинку, вважаючи себе співвласником.

Крім того, з дослідженої в судовому засіданні справи для отримання субсидії вбачається, що ОСОБА_4 раніш вказувала, шо її чоловік помер і надавала відомості про належність будинку її померлому чоловіку, але їй все одно призначалася така субсидія і перераховувалася в рахунок комунальних платежів.

Ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Суд вважає, що позивач не надав суду доказів в підтвердження свого позову, а саме, що ОСОБА_4 навмисно і свідомо подавала документи з недостовірними відомостями.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі ст.ст.16, 22, 1166 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 « Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», керуючись ст.ст. 10-11, 209-210, 212-215 ЦПК У країни, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову управління праці та соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації до ОСОБА_4 про стягнення зайво сплачених сум субсидій відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Л.М.Зайцев