Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 р.

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Федорової Л.П.

при секретарі Грицюк І.В.

за участю прокурора Зайчук І.П.

адвокатів ОСОБА_1 представника позивача

ОСОБА_2 представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4

третьої особи органу опіки та піклування Дубенської міської ради

про позбавлення батьківських прав,

встановив:

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем до 22.11.2004 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі. 11.08.2003 р. народися син ОСОБА_5, в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком. Відповідач з травня 2004 р. не приймає участі у вихованні та утриманні сина, рідко зустрічається з сином, не робив спроб приймати батьківську участь в опіці за дитиною.

Згідно рішення суду від 26.08.2004 р. з відповідача стягнуто аліменти, але аліменти сплачувалися не систематично, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 3230 грн. З 2007 р. аліменти не сплачувалися зовсім.

ОСОБА_4 більше півроку не тільки не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання і підготовку до самостійного життя, а взагалі не цікавився його долею, більше двох років не надавав матеріальної допомоги.

Вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні позивачка, її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, дали пояснення, що він сім»ю забезпечував по мірі можливості, купував одяг, продукти харчування, памперси. ОСОБА_6 надавав позивачці на руки, а тому утворилася заборгованість по аліментах, яка погашена. З позивачкою разом проживали до 2007 р., хоча шлюб було розірвано. Після 2007 р. він проживав у своєї матері, дитина тижнями жила у них, він забирав дитину з садочка, відвідував вечори у садочку. Школи не відвідував. Позивачка не дає дозвіл бачитися з дитиною, забирати її. А тому він звернувся із заявою в орган опіки і піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Позивачка хоче позбавити його батьківських прав по тій причині, що хоче вийти заміж і дитину записати на прізвище того чоловіка з яким проживає в даний момент. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник органу опіки та піклування Дубенської міської ради позовні вимоги підтримав, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_5.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який просить не позбавляти відповідача батьківських прав, пояснення свідків, ознайомившись з матеріалами справи прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі до 2004 р. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

В судовому засіданні позивачка посилається на те, що відповідач ухиляється від своїх обов»язків по вихованню сина, матеріально дитину не утримує, аліменти не сплачує.

За змістом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачка не довела свої позовні вимоги.

З пояснення самої позивачки встановлено, що після розірвання шлюбу вона з відповідачем не проживала, але постійно спілкувалася, відповідач купував дитині одяг, але рідко, дарував велосипеда, комбінезона, дитячого мотоцикла, звонив по телефону, вітав дитину з днем народження.

Коли відповідач повернувся із заробітків із Санк-Петербургу, приносив їй кошти які вона відмінусувала від заборгованості по аліментах (а.с.40). Відповідач брав до себе додому дитину, це було приблизно в 2008 р. (а.с.41).

З пояснення відповідача встановлено, що він забезпечував сім»ю по мірі можливості, забезпечував дитину одягом, харчуванням. Заборгованість по аліментах виникла у зв»язку з тим, що він кошти давав позивачці на руки, коли взнав про заборгованість одразу її погасив. Дитині купував дуб льонку, забирав з садочка, вин жив з ним тижнями. Давав кошти дитині в сумі 600 грн., 700 грн., 1000 грн.

З пояснення свідка ОСОБА_7 встановлено, що сторони після розірвання шлюбу проживали разом. Дитину позивачка дозволяла брати відповідачу, пізніше відмовилася, так як хотіла щоб син відвикав від батька. Відповідач купував дитині одяг (комбінезон), солодощі. Вона бачила як відповідач давав дитині 50 євро, 200 грн, у вересні 2009 р. давав 3000 грн. За дитячий садочок платили як позивачка так і відповідач, і його мама. Дитину з садочка забирали к відповідач так і його мама. Відповідач платив аліменти по 100, 200 грн., але не менше 100 грн. Як пояснила позивачка, що на вогники в садочок ходив батько д сина на її прохання. (а.с.52).

З пояснення свідка ОСОБА_8 встановлено, що дитина в них проживала до 5 років 6 місяців. Позивачка пішла на роботу, коли дитині було 2 роки, вона доглядала дитину, забирала з садочка. Вона ходить до школи щоб побачитись з внуком. Відповідач з нею жив до 2009 року, дитина була в них, ночувала. Відповідач забирав сина з садочка, оплачував квитанції. Після розлучення сторони часто зустрічалися, лишали їй дитину. Син їй розповідав, що давав 50 євро, 200 грн., 3000 грн. (а.с.52-53).

З пояснення свідка ОСОБА_9 встановлено, що мати відповідача відвідувала дитину в школі, вдома, проявляла до нього увагу, інколи позивачка просила її забрати дитину з садочка, так як вона працювала, затримувалася на роботі. Мама відповідача приносила дитині курточку на Новий рік, іграшку. (а.с.60)

З пояснення свідка ОСОБА_10 встановлено, що мати відповідача періодично забирала до себе дитину, вітала з днем народження, купувала одяг (а.с.53).

З пояснення свідка ОСОБА_6 встановлено, що вона бачила відповідача 1 вересня цього року на лінійці.

Суд не може погодитися з поясненнями свідка ОСОБА_6 в тій частині, що вона відповідача в дитячому садочку ніколи не бачила, що він не забирав дитини з дитячого садочка.

З довідки № 9 від 9.03.2010 р. встановлено, що відповідач приводив дитину і забирав з дитячого садочка, але рідко (а.с.35).

З пояснення свідка ОСОБА_11 встановлено, що дитина навчається в 2 класі, батька дитини вона ніколи не бачила. (а.с.59).

В судовому засіданні відповідач не заперечував того, що він в школу до дитини не приходив, поскільки позивачка не дає можливості бачитися з дитиною (а.с.41)

З довідки № 9010 від 1.12.2009 р. встановлено, що відповідач мав заборгованість по аліментах, в сумі 3230,90 грн. (а.с.10).

З довідки № 1482 від 23.02.2010 р. встановлено, що у відповідача по в/л №2-888 від 26.08.2004 р. станом на 23.02.2010 р. заборгованості по сплаті аліментів немає (а.с.22).

З письмового висновку від 19.04.2010 р. встановлено, що орган опіки і піклування Дубенської міської Ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав (а.с.38)

За змістом ст.19 п.6 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, що даний висновок є необґрунтованим, складений лише на підставі довідок про заборгованість по аліментах та довідки з Дубенської ЗОШ №5 від 11.01.2009 р., а тому суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування Дубенської міської Ради.

В судовому засіданні позивачка вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини, так як вона має іншого чоловіка, який має намір усиновити дитину.

Про те, що відповідач бажає займатися вихованням сина, але йому суперечить в цьому позивачка, свідчить і те, що він звернувся із заявою 22.02.2010 р. в Дубенську міську раду про визначення йому днів для спілкування з сином.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде суперечити інтересам дитини.

З пояснення свідка ОСОБА_12 встановлено, що він з позивачкою проживає в незареєстрованому шлюбі, має від шлюбу з позивачкою одну дитину і від першого шлюбу одну дитину (а.с.60).

Посилання позивачки на те, що її теперішній чоловік оплачує послуги садочка, не може бути прийнято судом, поскільки не має доказів того хто надавав ці кошти позивачці на оплату садочка. В квитанції зазначається лише хто вносив оплату (а.с.56-58).

Суд вважає, що підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 немає.

Враховуючи вищевикладене, суд керуючись ст..214, 218 ЦПК України,

Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи органу опіки та піклування Дубенської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: