Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ 2-330/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року м.Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калитки О.М.,

при секретарі судового засідання Карловій А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору недійсним, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись та те, що 10 вересня 2008 року за її заявою відповідачем їй було надано грошові кошти в розмірі 1039,2грн. на отримання товару в кредит із щомісячним погашенням заборгованості в сумі 106,44грн. зі сплатою 12,00% річних та кінцевим терміном повернення отриманих коштів до 10.09.2009 року.

Заяву (кредитно - заставний договір) від 10.09.2008 року вважає незаконним, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства, суперечить моральним засадам суспільства, містить дефект змісту, не зазначено та не узгоджено предмет договору, ціна, строки, відсоток кредиту, права та обов'язки сторін, штрафні санкції. Банк не повідомив письмово позивача про час видачі кредиту та сукупну вартість кредиту. Просить суд визнати недійсним заяву (кредитно - заставний договір) від 10 вересня 2008 року, стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав пояснив що спірна заява є спрощеною формою договору про надання споживчого кредиту позивачу, яка відповідає вимогам чинного законодавства, підписаний сторонами у справі, є печатка, зазначена сукупна вартість кредиту, відсоткова ставка кредиту. З умовами якого позивач була ознайомлена про що свідчить її підпис.

Судом досліджені наступні докази надані позивачем: ксерокопія її паспорту, кредитний договір.

Суд вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові докази, пояснення представника відповідача вважає позов таким що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що на підставі заяви позичальника - позивача у справі ОСОБА_1 від 10. 09.2008 року відповідачем їй було надано строковий кредит у сумі 1039,2грн. строком на 12 місяців з 10.09.2008 року по 10.09.2009 року включно на придбання товару зі сплатою за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 173,2грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 14,03грн. в обмін за зобовязання позичальника (позивача) з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві. Зазначено порядок погашення заборгованості - починаючи з 01.10.2008 року, щомісяця з 1 по 5 число кожного місяця в сумі 106,44грн. для погашення заборгованості за кредитом і зазначено з чого ця сума складається.

Для виконання зобовязань банк відкриває позивачу рахунок (кредитний ліміт) для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та інших платежам. Базова процентна ставка за яким складає 3% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 0%. Також зазначений порядок погашення заборгованості за допомогою дебетової картки про що є підпис позивача.

Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви.

Товар та/або інше майно позивача є предметом застави. Інформація про товар визначені у супроводжувальних документах на товар і зберігається за місцем проживання позивача.

Зазначена відповідальність позивача при порушенні зобовязань із погашення кредиту та інші умови забезпечення зобовязань.

Заява підписана уповноваженою дорученням на надання послуг менеджером ОСОБА_3 та скріплена печаткою банка. У заяві також зазначено, що позивач ознайомилася та згодна з умовами надання споживчого кредиту, які були надані їй у письмовій формі, про що є її підпис яким вона підтверджує факт надання їй повної інформації про умови кредитування та позивач згодна, що ця заява разом із запропонованими відповідачем умовами надання споживчого кредиту, підтверджує достовірність наданої інформації.

Ці обставини підтверджуються наданою заявою позивачем (а.с.4).

Позивач та її представник у судовому засіданні не оспорювали факт надання відповідачем строкового кредиту в сумі 1039,2грн., його погашення нею та наявність простроченої заборгованості.

Відповідно до загальних положень про правочини, передбачені ст.ст. 202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до розділу 11 ЦК України загальних положень про договір договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільні в укладенні договору, вибір контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається в письмовій формі.

Таким чином, доводи позивача та її представника про недійсність договору про надання споживчого кредиту між позивачем та до публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» є безпідставними, оскільки 10 вересня 2008 року за заявою позивача вільно був укладений договір про надання позивачу споживчого кредиту в сумі 1039,2грн. на отримання товару в кредит із щомісячним погашенням заборгованості в сумі 106,44грн. зі сплатою 12,00% річних та кінцевим терміном повернення отриманих коштів до 10.09.2009 року. Відповідачем були виконані всі умови договору. Договір відповідає волевиявленню позивача на отримання товару в кредит і відповідає його внутрішній волі, укладений у письмовій формі, спрямований на реальне настання правових наслідків, не суперечить цивільному законодавству, а також моральним засадам суспільства, за змістом договір погоджений за всіма пунктами його умов, про що свідчить підпис позивача. Договір підписаний уповноваженою особою відповідача та скріплений його печаткою.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з позивача, звільненої від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом, відповідно до Закону «Про захист прав споживачів» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору недійсним відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави у вигляді судового збору в сумі 51грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.

Суддя:

Описова та мотивувальна частини рішення виготовлені 28 травня 2010 року.

Суддя: