У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Буцяка З.І., Мельника Ю.М.,

при секретарі - Сеньків Т.Б.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника виконкому Рівненської міськради - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду від 20 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до виконавчого комітету Рівненської міської ради про надання квартири,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду від 20 вересня 2010 року задоволено позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради про надання квартири. Цим рішенням зобов'язано відповідача надати позивачці та її неповнолітньому сину рівноцінну однокімнатну квартиру.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі виконавчий комітет Рівненської міськоїради

вказує, що воно є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. А саме: суд першої інстанції при вирішенні справи не дотримав вимоги ст.10 ЦПК України щодо принципу змагальності сторін, ст.27 ЦПК України щодо V права сторони на участь в судовому засіданні та ст.212 ЦПК України щодо оцінки доказів і вирішив справу у відсутності представника виконкому. Судом не враховано, що спірну квартиру рішенням виконкому від 12.03.2002 року віднесено до числа службових та видано службовий ордер № 5917 від 28.05.2002 року. До даного часу квартира з числа службових не виключена. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" службові квартири не підлягають приватизації. На час приватизації спірної квартири сім"єю ОСОБА_4 позивачка у квартирі була прописана, а приватизація здійснена на підставі довідки, виданої ВАТ „Рівнеазот", яка не відповідала дійсності. Просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 20 вересня 2010 року і відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Заслухавши сторони, перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 втратила право користування квартирою № 72 по вул. Макарова, 38 в м.Рівне внаслідок незаконних рішень відповідача, незаконність яких встановлена постановою суду, а тому виконком Рівненської міської ради зобов'язаний надати позивачці та її неповнолітньому сину рівноцінну квартиру.

_____________________________________________________________________________________________________Справа 22-1957-2010 р. Головуючий в І інстанції: Доля В.А. Доповідач : Ковальчук Н.М.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

З матеріалів справи встановлено, що позивачці на сім"ю з двох чоловік виданий ордер № 3475 від 13 лютого 1990 року на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с.98).

Ордер виданий на підставі рішення спільного засідання адміністрації і профкомітту фабрики „Ремобув", де позивачка працювала.

З 16 березня 1990 року позивачка з дочкою ОСОБА_5 прописана в даній квартирі, у 1999 році народився син ОСОБА_3

Наведеними в справі доказами підтверджено, що квартира із законного користування позивачки вибула на підставі незаконних рішень виконкому міської ради.

Так, 6 травня 2003 року відповідачем прийнято рішення № 83 про передачу квартири ВАТ „Рівнеазот" і 28 травня 2002 року виданий спеціальний ордер ОСОБА_6 на право зайняття службової квартири АДРЕСА_1.

Сім"я ОСОБА_6 із трьох чоловік вказану квартиру приватизувала, 12 грудня 2003 року видано свідоцтво про право власності на житло, а 25 грудня цього року квартира відчужена на підставі договору купівлі-продажу(а.с.100).

24 червня 2004 року квартира була продана вдруге(а.с.101).

В період прийняття відповідачем рішення № 83 та видачі ордера сім"ї ОСОБА_6 позивачка із сім"єю була прописана у спірній квартирі.

Постановою Рівненського міського суду від 30.03.2006 року рішення виконкому Рівненської міської ради № 83 від 12 березня 2002 року визнано незаконним.

З огляду на вищенаведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що через незаконні дії відповідача позивачка втратила право користуватись квартирою по вул.Макарова, 38/72 в м.Рівне.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обгрунтованих висновків суду і не дають підстав вважати, що рішення суду є незаконним, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, дав належну правову оцінку доказам у справі, вірно визначився у правовідносинах, що виникли між сторонами, і правильно вирішив спір. За таких обставин апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 307,308, 314,315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Рівненської міської ради відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 20 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: підпис ОСОБА_7

Судді: підпис ОСОБА_8

підпис ОСОБА_9

Згідно: суддя-доповідач ОСОБА_7