Деснянський районний суд м.Чернігова
УХВАЛА

12 листопада 2010 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Коверзнева В.О.,

при секретарі - Лєсковій О.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми матеріального забезпечення та соціальних послуг,

встановив:

31.05.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки незаконно отриманої суми матеріального забезпечення в розмірі 7638 грн 55 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітна, отримала матеріальне забезпечення на загальну суму 7638 грн 55 коп., яке складається з вартості професійного навчання в розмірі 2372 грн 74 коп., матеріальної допомоги в період професійного навчання в розмірі 1467 грн 75 коп. та допомоги по безробіттю в розмірі 3798 грн 06 коп. У подальшому з'ясувалося, що в цей період відповідачка на підставі цивільно-правових угод надавала платні послуги ЗАТ «Українська медіа корпорація». Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пункту 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, зазначене є безумовною підставою для повернення отриманої суми державної допомоги.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Відповідачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним

чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд

доходить до наступного висновку.

Згідно положень частини 1 статті 15 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18.02.2010 року № 1691-VІ (далі по тексту - Закон № 1691), спори з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них підлягали вирішенню в порядку цивільного судочинства.

До набрання чинності Законом № 1691 зазначена категорія справ була віднесена до предметної підсудності окружних адміністративних судів і відповідно до частини 2 статті 18 КАС України розглядалася в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду з позовом, даний спір підлягав розгляду місцевим судом в порядку цивільного судочинства. У зв'язку з цим, на підставі поданої ним позовної заяви було відкрито провадження в цивільній справі, яку призначено до розгляду в порядку цивільного судочинства.

В подальшому, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 09.09.2010 року № 19-рп/2010 положення Закону № 1691 визнано неконституційними.

Відповідно частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення Закону № 1691 втратили чинність з 09.09.2010 року, що унеможливлює подальший розгляд даної справи місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

У той же час, Верховною Радою України до цього часу не прийнято закон, який би дозволив розгляд даної категорії справ місцевими судами, провадження в яких було відкрито до 08.09.2010 року включно, в порядку адміністративного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вищевикладене в сукупності є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 205, 208 - 210, 293 ЦПК України, суд

ухвалив:

провадження у цивільній справі за позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми матеріального забезпечення та соціальних послуг закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: