Куйбишевський районний суд Запорізької області
Справа № 2-226
2010 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2010 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого судді Горбачова Ю.М.

при секретарі Поньки Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області (далі за текстом УПСЗН Куйбишевської РДА) про оскарження бездіяльності і здійснення перерахунку та виплати недоотриманої суми допомоги, суд -

В С Т А Н О В И В :

19.05.2010 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом звернулася ОСОБА_1 до УПСЗН Куйбишевської РДА про оскарження бездіяльності і здійснення перерахунку та виплати недоотриманої суми допомоги.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що вона є матірю малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та має право на державну допомогу відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року (далі за текстом Закон № 2811).

Законами про Держбюджет 2007-2008 рік зупиняли дію та вносилися зміни до Закону № 2811, що створило протиріччя в законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав та свобод людини і громадянина.

У звязку з тим, що суми допоміг, їй не нараховувалися та не виплачувалися у розмірах передбачених Законом № 2811, а функції з призначення, виплати покладено на органи управління праці та соціального захисту населення.

11 травня вона звернулася із заявою до УПСЗН куйбишевської РДА, з проханням перерахувати мені розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст. ст.12, 15 Закону № 2811.

УПСЗН Куйбишевської РДА надало позивачці відповідь на її заву в якій відмовило їй в перерахунку, посилаючись на те, що УПСЗН здійснює виплату допомоги в межах своїх повноважень, які встановлені Бюджетним кодексом України, Законами України про Державний бюджет на відповідний рік та постановами Кабінету Міністрів України, а також про відсутність грошових коштів на виконання Закону № 2811. УПСЗН надало відповідь відповідно до яких законодавчих актів були нараховані та виплачені дані державні допомоги.

Позивачка ОСОБА_1 вказала, що бездіяльність УПСЗН Куйбишевської РДА щодо нездійснення перерахунку та невиплати їй допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно Закону № 2811 за період з 01.06.2007 року по 01.02.2010 рік є неправомірною та такою, що суперечить Конституції України та Законам України.

За наведених обставин просить суд, зобов'язати відповідача - УПСЗН Куйбишевської РДА здійснити їй перерахунок та виплату допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.06.2007 року по 01.02.2010 рік.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання зявилася позовні вимоги підтримала у повному обсязі на тих підставах, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_3 позов не визнала, заперечувала проти заявлених вимог, вказала про те, що УПСЗН Куйбишевської РДА позов не визнає, посилаючись на те, що відповідно до положень ст.4 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» покриття витрат на виплату держаної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок Державного бюджету України у вигляді субвенції до місцевих бюджетів.

Тобто, виплата допомоги фінансується у межах сум визначених ЗУ про Државний бюджет на відповідний рік. Обсяги цього фінансування та спрямування видатків затверджується щорічно тільки ЗУ про державний бюджет.

У запереченнях представник відповідача зазначила, що УПСЗН Куйбишевської РДА діяло у межах повноважень, у порядку та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Суд, вислухавши думку сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, вважає позов ОСОБА_1, таким що підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 є матірю малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.05.2007 року та має право на державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі, встановленому ч.1ст.15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 ст.14 зазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісячно з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

З матеріалів справи вбачається, що УПСЗН Куйбишевської РДА не здійснювало будь-яких дій, пов'язаних з перерахуванням допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до вищенаведених положень Закону № 2811, та виплат недоотриманої суми допомоги, що свідчить про бездіяльність відповідача.

Згідно ч.2 ст.19 та ч.3 ст.22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органами державної та органами місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. При прийняті нових законів або внесення змін до чанних законів не допускається звуження змісту та обсяги існуючих прав та свобод.

Закон України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року дію ст.12 Закону № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року було зупинено та встановлено, що розмір допомоги при народженні дитини становить 8500 гривень.

ОСОБА_4 Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 року положення п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» в частині зупинення ст.12 Закону № 2811 визнано неконституційними.

Закон України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року дію ст.15 Закону № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року було зупинено та змінено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімум, встановленого для працездатних осіб.

ОСОБА_4 Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 року положення п.14 ст.71 та абз.3 ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» в частині зупинення та змінення ч.1 ст.15 Закону № 2811 визнано неконституційними.

З матеріалів справи вбачається, УПСЗН виплачувало щомісячно позивачеві ОСОБА_1 одноразову допомогу при народженні першої дитини з квітня 2007 року по квітень 2008 року у розмірі 425 гривень. Також УПСЗН щомісячно виплачувало позивачеві допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у червні 2007 року у розмірі 43,01 грн., у липні 2007 року у розмірі 129,03 грн., у серпні 2007 року у розмірі 132,64грн., у вересні 2007 року у розмірі 134,45 грн., у жовтні 2007 року у розмірі 136,13 грн., у листопаді 2007 року у розмірі 140,05 грн., з грудня 2007 року по грудень 2009 року у розмірі 144,10 грн., у січні 2010 року у розмірі 51,13 грн.

Враховуючи наведене, суд, дійшов висновку про проявлення відповідачем бездіяльності щодо невиконання законодавче визначеного обов'язку здійснити за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року перерахунок надбавки допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1 та виплатити їй допомоги у розмірі, встановленому ст.ст.12, 15 Закону № 2811-ХІІ від 21 листопада 1992 року.

Проаналізувавши положення статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", суд приходить до висновку, що розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку розраховується виходячи зі встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму.

Вирішуючи питання, який саме вид прожиткового мінімуму необхідно застосувати для визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку суд виходить з наступного. Приймаючи до уваги, що відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у період відпустки, суд вважає, необхідним застосувати загальний розмір прожиткового мінімуму встановленого законом на одну особу.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" на 2007 рік затверджений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 492 гривні, з 1 квітня - 525 гривень, з 1 жовтня - 532 гривні.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", частини 1 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з серпня по грудень 2007 року дорівнює 2646, 00 гривень:

з 1 серпня - 525 гривень х 2 місяці = 1050 гривень,

з 1 жовтня - 532 гривні х 3 місяці = 1596 гривень.

Судом встановлено, що відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", частини 1 статті 58 Закону України від 28.12.2007 року № 107 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з травня по грудень 2008 року дорівнює 4909, 00 гривень:

з 1 травня - 605 гривень х 2 місяці = 1210 гривень,

з 1 липня - 607 гривень х 3 місяці = 1821 гривень,

з 1 жовтня - 626 гривень х 3 місяці = 1878 гривень.

Таким чином позивачем недоотримана допомога за серпень - грудень 2007 року та за травень-грудень 2008 року та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з урахуванням сум, отриманих позивачкою за зазначений період.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи представника відповідача про те, що вони діяли відповідно до закону та порушень у виплаті допомоги відносно позивача не вчиняли, оскільки підстави для нарахування та виплати позивачу допомоги за період з липня 2007 року до грудня 2007 року були встановлені виключно Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2007року № 13, відповідно до якої допомога призначається в розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менш 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а в 2008 році ці питання регулювалися Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, відповідно до яких допомога виплачується в розмірі, рівному різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш 130 гривень.

Судом встановлено, що відповідач здійснював нарахування допомоги позивачу наступним чином:

В 2007 році відповідно до статті 9 «Порядку нарахування та виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трьохрічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування», в розмірі, що дорівнює різниці між 50%прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менш 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, тобто у наступних розмірах :

з 01.08.2007 року -561 гривня х 23% = 129,03 гривень;

з 01.10.2007 року -568 гривень х 23% = 130,64 гривень.

З'ясовуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Постанову Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13, Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Постанову Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751суд виходить з наступного.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому нормативному акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того, згідно з абзацом 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Статтею 1 Конституції України Україна проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 2 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Відповідно до статті 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Статтею 22 Конституції України встановлено, що зміст та обсяг прав і свобод людини при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений.

Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами Украйни встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Зазначені вимоги до держави викладені і у статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої), вчиненої 3 травня 1996 року у м. Страсбурзі, яка підписана від імені України 7 травня 1999 року у м. Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, відповідно до якої держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Відповідно до частин 2,3 статті 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 5 Закону України Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, здійснюється за принципами державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є формою соціального забезпечення громадян. Тобто, фактично ця вимога Позивача щодо виплати допомоги по догляду за дитиною є формою реалізації конституційного права громадян на соціальний захист.

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Конституцією України, в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

На підставі статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їм.

Таким чином, будь-які закони та нормативно-правові акти, які регулюють правовідносини стосовно прав та свобод громадян, у тому числі Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Постанова Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13, Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 мають відповідати вимогам Конституції та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Крім того, встановлений частиною 2 статті 95 Конституції України, частиною 2 статті 38 Бюджетного кодексу України перелік відносин, які регулюються Законом України про Державний бюджет є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, у тому числі Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач має дитину віком до трьох років, тобто наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання допомоги по догляду за дитиною.

Наділивши осіб зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають дітей віком до трьох років.Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти.

Отже, встановлення Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13 розміру виплат допомоги по догляду за дитиною в меншому розмірі, ніж передбачено статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», обмежило обсяг прав даної категорії громадян, визначених зазначеним Законом. Залишивши незмінним зміст права на отримання щорічної разової грошової допомоги пунктом 7 статті 71, абзацом третім частини другої статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» звужено обсяг цього права і водночас фактично скасовано конституційну гарантію забезпечення належних умов існування матерів, які були застраховані в передбаченому законом порядку та здійснюють догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку.

Враховуючи викладене ОСОБА_4 Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 У справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29,36 частини 2 статті 56, частини 2 статті 62, частини 1 статті 66, пунктів 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) абзац третій частини другої статті 56 та пункт 7 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Суд враховує, що відповідно до пунктів 5, 6 Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/20075 (справа про соціальні гарантії громадян) рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Скасування Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» соціальної гарантій застрахованим особам отримувати допомогу в порядку та розмірах, встановлених статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", встановлення Законом України Про державну допомогу дітям війни, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 розміру виплат допомоги по догляду за дитиною в меншому розмірі, ніж передбачено статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", обмежило обсяг прав даної категорії громадян, визначених зазначеним Законом.

Скасування права застрахованих осіб на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку пунктом 25 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», розповсюдження на зазначених осіб пункту 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сімям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 призвело до звуження обсяг цього права і водночас фактично скасовано конституційну гарантію забезпечення належних умов існування застрахованих осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку. .

Враховуючи викладене ОСОБА_4 Конституційного суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 25 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Суд враховує, що відповідно до пунктів 6, 7 Рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, при визначені розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку необхідно керуватися статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а не положеннями Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які визнані неконституційними.

Аналізуючи можливість застосування до порядку та розміру виплати у 2008 році застрахованим особам допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"та статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» суд виходить з наступного.

До 01.01.2008 року на осіб, застрахованих в системі державного соціального страхування, які мали право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статей 3, 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", розповсюджувалася без виключень дія зазначеного Закону щодо встановлення підстав, розміру та порядку виплати допомоги.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в назві та тексті Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було виключено право на отримання застрахованими особами зазначеної допомоги, та виключені статті 42 та 43, які передбачали порядок та розміри виплати зазначеної соціальної гарантії.

В свою чергу Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», з якої було виключено слово незастрахованим. За думкою представників відповідача такі зміни стали підставою розповсюдження дії статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» як на застрахованих осіб, так і на незастрахованих в системі державного соціального страхування. ОСОБА_4 Конституційного суду від 22.05.2008 року всі зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" були визнані неконституційними та їх дія на 2008 рік була повністю поновлена.

Приймаючи до уваги, що на розгляд Конституційного суду не вносилися питання конституційності статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в частині внесення змін до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», фактично у 2008 році питання порядку та розміру виплат допомоги застрахованим особам одночасно регулюються статтями 41,43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" та статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Керуючись зазначеними принципами права, суд встановлює, що до правовідносин, які складаються з приводу нарахування та виплаті у 2008 році застрахованим особам допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку необхідно застосовувати положення саме Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Судом встановлено, що зазначений Закон є спеціальним для регулювання зазначених відносин для застрахованих осіб, ніж Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Більш того, виключення зі статей 13, 15 Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми» слова «незастрахованих», визначило цей Закон загальним для регулювання відносин щодо виплати допомоги всім особам. Приймаючи до уваги, що спеціальним законом визначені інші умови, порядок та розмірі виплат допомоги для застрахованих осіб, суд вважає, що в цьому випадку необхідно керуватися саме нормами спеціального закону, тобто Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Крім того, суд також зазначає, що закони про Державний бюджет на певний рік не можуть будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин, що стосується також і внесення змін стосовно порядку, підстав та розмірів виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку, про що зазначено в Рішенні Конституційного суду від 22.05.2008 року, норми якого являються преюдиціальними для судів загальної юрисдикції.

Судом також враховано, вже після визнання неконституційними скасування статей 42, 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", Законом України № 309-VІ від 03.06.2008 року були внесені зміни до зазначеного вище Закону, але такі зміни не торкалися прав застрахованих осіб на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, і після внесення змін 03.06.2008 року застраховані особи як і раніше отримали право на допомогу саме на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Суд також зазначає, що взагалі залишилися незмінними права на отримання застрахованими особами державного соціального страхування у звязку з витратами, зумовленими народженням.

Приймаючи до уваги, що Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Про затвердження Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування» прийнята на виконання абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України від 19.12.2006, № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" який визнано неконституційним, вищевказана Постанова суперечить статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Приймаючи до уваги, що зміни, внесені до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення та виплати державної допомоги сімям з дітьми» на виконання п.25 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107 , який визнано неконституційним, вищевказана Постанова також суперечить статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Приймаючи до уваги, що Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 та Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 не відповідає статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", суд зобов'язаний застосовувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто, Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Доводи представника відповідача, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів, визначених на ці виплати не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Суд звертає увагу учасників процесу, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання суб'єктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судом не приймається до уваги. Так, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання законів, якими передбачено певні соціальні гарантії, через відсутність коштів для їх виплати не є підставою для виправдання дискримінуючої недоплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» № 2811 від 21.11.1992 року, ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області щодо невиконання законодавчо визначеного обовязку здійснення перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області здійснення перерахунок та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі, передбаченому статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов'язаними з народженням та похованням», з врахуванням раніше проведених виплат за відповідні періоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Куйбишевський районний суду Запорізької області протягом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя: Ю.М. Горбачов