Справа №2- 106/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді Коваленко В.П

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житлом , -

В СТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати відповідачку ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом в будинку №222 по вул. В. Житомирська в м. Радомишль Житомирської області з 15 березня 2009 року. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що вона являється власником зазначеного будинку , відповідачка проживала в будинку із своєю бабусею на час відбування її матір»ю міри покарання в місцях позбавлення волі. Після смерті бабусі відповідачка переїхала на постійне проживання до своєї матері в село Петрівка Миколаївського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житловим будинком та зобовязати паспортну службу Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області зняти її з реєстраційного обліку. Відповідачка в засідання не з»явилася, в протоколі судового засідання Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2009 рок/ зазначає, що невзмозі приїхати до суду через відсутність коштів, позовних вимог не визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивачка ОСОБА_1 являється власником будинку №222 в м. Радомишль Житомирської області на підставі свідоцтва про право власності на будинок №138 від 11 травня 1983 року. Відповідачка ОСОБА_3 являється рідною племінницею позивачки, за станом здоров»я визнана інвалідом дитинства. Після засудження матері відповідачки дівчинка була поміщена до будинку-інтернату , а тому мати позивачки забрала її на проживання до себе в м. Радомишль. 14 березня 2009 року мати позивачки ОСОБА_4 померла, про що відділом РАГС Радомишльського районного управління юстиції зроблено запис за №53 в Книзі реєстрації смертей.

Після смерті бабусі відповідачка забрала свої речі і переїхала на постійне місце проживання до своєї матері в с. Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, де проживає і на даний час. Однак, відповідачка залишається бути зареєстрованою в спірному будинку.

Наявність зареєстрованої особи у будинку позивачки перешкоджає їй належним чином використати своє право на власність : оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, та інші пільги, що змусило її звернутися до суду.

У відповідності до вимог ст.107 ч.2 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я,. то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в п.11 роз»яснив , що відповідно до ст.107 Житлового кодексу України наймач або член його сім»ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання ( повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім»ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

З акту від 22 вересня 2009 року видно, що відповідачка в будинку № 222 по вулиці В. Житомирській в місті Радомишль не проживає з 15 березня 2009 року.

Рішенням виконкому Радомишльської міської ради від 10.11.2009 року за №160 припинено опікунство над ОСОБА_3 у звязку з переїздом її на інше місце проживання (а.с.28).

Спірний будинок знаходиться у власності позивачки, не являється спільною власністю покійної матері. А тому суд не приймає до уваги твердження відповідачки щодо необхідності сплатити їй частку після смерті бабусі.

При таких обставинах суд вважає, що відповідачка втратила право користування спірним житлом, а тому позовні вимоги позивачки задовольняє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11.213-215 ЦГТК України, ст. 107 ЖК України.

- суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житлом в будинку №222 по вул. В. Житомирська (Ломоносова) в м. Радомишль Житомирської області з 15 березня 2009 року в звязку з переїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Зобовязати Радомишльський РВ УМВС України в Житомирській області зняти з реєстрації ОСОБА_3 в будинку №222 по вулиці В.Житомирській в м. Радомишль Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня складання рішення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя В.П.Коваленко