Справа № 2-305/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ТОВСТИКИ І.В.

при секретарі - ПОЛУПАН Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 27 794,66 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за усною домовленістю з ОСОБА_2 про купівлю квартири по вул.Белгородська,2 б /17 в м.Сарни протягом 2007-2009 років в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу квартири передав відповідачу 2 200 доларів США, 5 500 грн., 800 євро, при цьому розписки про передачу грошей не укладались, однак в 2009 році відповідач повідомила, що не має наміру продавати квартиру і відмовилась повернути гроші, які отримала від нього без достатньої правової підстави, хоча згодом повернула 600 доларів США, в зв»язку з чим вважає, що ОСОБА_2 порушила його цивільні права щодо володіння, користування і розпорядження власним майном у виді грошових коштів, а тому просить стягнути з останньої 27 794 грн. 66 коп. грошових коштів, отриманих без будь-якої правової підстави.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги і дав пояснення згідно заяви.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що між нею та позивачем виникли зобов»язання позички, оскільки в 2007-2009 роках позичила у ОСОБА_1 гроші на навчання дочки, які згодом частково повернула, щодо продажу квартири, то така угода не могла бути здійснена, так як нерухоме майно належить на праві власності її бувшому чоловіку, який заборгував сплату аліментів; просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Згідно оглянутого оригіналу розписки про виплату коштів за квартиру, яка підписана ОСОБА_2, що відповідач не заперечила в судовому засіданні, ОСОБА_1 передав їй 2 200 доларів США, 5 500 грн., 800 євро, з яких відповідач повернула 600 доларів США.

Із матеріалів перевірки заяви ОСОБА_1 від 23.11.2009 року, проведеної Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області, встановлено, що ОСОБА_1 з осені 2007 року по 2009 рік через дружину ОСОБА_3, яка підтвердила даний факт в своїх поясненнях від 18.11.2009 року, за усною домовленістю про продаж квартири передав ОСОБА_2 гроші в рахунок майбутнього договору купівлі житла в сумі 2 200 доларів США, 5 500 грн., 800 євро, з яких відповідач повернула 600 доларів США; при цьому, ОСОБА_2 стверджує, що між нею і подружжям ОСОБА_3 має місце позичка грошей, в зв»язку з чим за заключенням органів внутрішніх справ між сторонами існують боргові зобов»язання.

Свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що її мати ОСОБА_2 позичала у ОСОБА_3 гроші для її навчання в доларах США, гривнях та євро, при цьому відповідач не могла продавати квартиру, яка належить її батькові ОСОБА_5, хоча він і не сплачує на її утримання аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов»язана повернути потерпілому це майно.

У даному випадку суд приходить до висновку, що відповідач за рахунок позивача набула майно у виді грошових цінностей в якості плати за придбання квартири в майбутньому, яка не належала на праві власності ОСОБА_2, що було відомо сторонам на момент передачі грошей, тобто без будь-якої правової підстави для набуття майна, в зв»язку з чим зобов»язана повернути потерпілому ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 27 794,66 грн. з урахуванням офіційного курсу долару США і євро до гривні станом на 30.11.2009 року, отримані без будь-яких правових підстав.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 та показання свідка ОСОБА_4 щодо виникнення зобов»язань позички між відповідачем і позивачем ОСОБА_6, оскільки договір позички не був укладений у встановленому законом порядку, відсутні будь-які докази, зокрема, розписки про отримання грошових коштів в якості позички та їх повернення, також спростовуються поясненнями даних осіб в судовому засідання в частині того, що дійсно бувшому чоловікові відповідача ОСОБА_5 належить квартира, право на яку мала отримати ОСОБА_2 внаслідок несплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, спростовуються і наявними у справі доказами щодо передачі грошей позивачем в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу вищевказаної квартири.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що звернення ОСОБА_1 з приводу порушених цивільних прав внаслідок неправомірних дій відповідача, яка обманним шляхом за відсутності правових підстав набула майно у виді грошових коштів в сумі 27 794,66 грн., є обґрунтованим і законним, а тому ОСОБА_2 зобов»язана повернути позивачу вище значене майно у виді грошових коштів в сумі 27 794,66 грн.

Керуючись ст.ст.11,1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5,6,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27794 ( двадцять сім тисяч сімсот дев»яносто чотири) грн. 66 коп. грошових коштів, отриманих без достатніх правових підстав; 320 ( триста двадцять) грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 277 (двісті сімдесят сім) грн. 94 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя .