АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 4988 Головуючий суддя І інстанції Срокіна
Провадження № Суддя доповідач Ситнік О.М.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати
Справа №22-ц-4988/2010 рік Головуючий 1 інстанції: СрокінаІ.І.
Категорія: трудова Доповідач: Ситнік О М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2010 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого, судді Овсяннікової А.І.

Суддів Ситнік О.М., Сащенка І.С.

За участі секретаря Москаленко Е.А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП „Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати, яка вказувала, що з 2002 року вона працювала прибиральницею службових приміщень у ДП „ХПЗ ім. Т.Г.Шевченка. Наказом від 11 вересня 2008 року за №794 К була звільнена з роботи за власним бажанням. При остаточному розрахунку їй не виплатили заробітну плату за червень-серпень 2008 року та 11 днів вересня 2008 року. Загальна сума заборгованості становила 2065 грн. Просила стягнути заборгованість із ДП.

У наступному доповнила свої позовні вимоги і просила стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 2066,58 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та судові витрати, понесені при розгляді справи.

Відповідач проти позову заперечував, однак вказував, що згодні із позовними вимогами про стягнення заборгованості із розрахункових 1260,29 грн., а проти стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди заперечували, бо вважали, що ОСОБА_1 є конкурсним кредитором, і закінчився строк подачі вимог кредиторів про стягнення заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. З ДП „ХПЗ ім. Т.Г.Шевченка на її користь стягнено 2065,28 грн. середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, 100 грн. на відшкодування моральної шкоди та 21 грн. сплачених нею судових витрат.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, бо вважала, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 2066,58 грн., а розмір моральної шкоди судом безпідставно визначено у 100 грн., так як не враховано її моральні страждання з приводу' затримки розрахунку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які зявилися, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона піддягає частковому задоволенню.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала у ДП „ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка з 7 листопада 2002 року по 11 вересня 2008 року. (а.с. 3,5).

Згідно довідки про доходи заборгованість із розрахунку на 20 жовтня 2008 року становила 3680,69 грн. (а.с.4).

На 18 грудня 2008 року заборгованість становила 1281,83 грн. (а.с. 14).

Головуючий 1 інстанції: СрокінаІ.І. Доповідач: Ситнік О М.

Відповідно до довідки відповідача остаточний розрахунок із ОСОБА_1 проведено 19 грудня 2008 року з урахуванням компенсації заробітної плати та остаточного розрахунку, (а.с.32).

Згідно довідки відповідача з 10 вересня по 19 грудня 2008 року за час затримки розрахунку середній заробіток становить 2065,28 грн., виходячи із середнього денного заробітку у 36,88 грн. (а.с.46).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України встановлено строки розрахунку при звільненні.

Вказані строки ДП „ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка були порушені при виплаті розрахункових ОСОБА_1 J1.M., що відповідачем і не заперечувалося у судовому засіданні суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України передбачено наслідки порушення виплати розрахунку працівнику, за якою у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, рішення суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку є законним. Разом з тим, позивачка не згодна із розміром стягуваного середнього заробітку. Однак, колегія суддів вважає, що розмір середнього заробітку обраховано вірно і не вбачає підстав для його зміни. Крім того, сама ОСОБА_1 не змогла вказати за якими правилами проводила свій розрахунок.

Крім того, за ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди не врахував тривалості порушення, значимості для позивачки неможливості отримати зароблені кошти, зумовило її прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та для знаходження інших джерел доходів, щоб мати можливість забезпечити себе та свою родину коштами для задоволення мінімальних потреб у придбання їжі та ліків. У зв*язку з цим колегія суддів збільшує розмір відшкодування моральної шкоди до 300 грн.

ОСОБА_1 заявила клопотання про відшкодування їй 300 грн. витрат на правову допомогу, яка виразилася у складанні фахівцем апеляційної скарги. Оскільки її вимоги щодо збільшення розміру відшкодування моральної шкоди задоволено, відповідно до вимог ст. 84, 88 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.З ч.І ст. 307, п.З ч.І ст. 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2010 року змінити. Скасувати рішення в частині стягнення 100 грн. на відшкодування моральної шкоди і у цій частині ухвалити нове рішення. Стягнути з ДП „Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка на користь ОСОБА_1 300 (триста грн.) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ДП „Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка на користь ОСОБА_1 300 (триста грн.) грн. витрат на оплату правової допомоги.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом 2 місяців/від дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя

Судді