Справа № 2-6861/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової і матеріальної шкоди,-

встановив :

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів заявлені позовні вимоги збільшили. Остаточно просять суд стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно на користь позивача ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 1830,00 грн. (вартість відновлення зуба) і моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.; на користь позивача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 5,00 грн. і моральну шкоду в розмірі 12000,00 грн.

Свої позовні вимоги аргументують тим, що 24 квітня 2010 року відповідачі, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, перестріли ОСОБА_1 у загальному коридорі (вона сходила до низу з 9 поверху до 2 поверху) на другому поверсі за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачі нерозбірливо почали кричати та почали її бити, наносячи удари по голові руками. ОСОБА_2 кинулась відтягати відповідачів від ОСОБА_2, однак ОСОБА_4 взяла її за коси та штовхнула в стіну.

Внаслідок чого нанесла їм легкі тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження: синяки на лівій стороні обличчя, гематома з лівої сторони голови, з правої сторони видерте волосся (ділянка 2 см на 5 см), вибитий зуб; ОСОБА_2 отримала гематому тильної частини голови.

Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було завдано і моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких вони зазнали у звязку з ушкодженням здоров»я, та у тому, що удари ОСОБА_1 наносив її чоловік на очах у їх спільної доньки ОСОБА_2

На підставі викладеного, просять суд заявлені позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні відповідачі та представник відповідачів заявлені позовні вимоги не визнали, просять суд відмовити у їх задоволенні. Суду пояснили, що 24 квітня 2010 року відповідач ОСОБА_5 разом з іншими відповідачами по справі, виїжджали до лісу на відпочинок. При цьому, ОСОБА_3 брав з собою двох дітей, які проживають з позивачкою ОСОБА_1В, Відтак після повернення з природи, вони доставили до місця проживання їх дітей. Під час підняття по сходах будинку, назустріч їм спустилась позивачка ОСОБА_1, яка була в стані алкогольного спяніння та умисно створила конфліктну ситуацію та розпочала шарпати відповідачку ОСОБА_4 та наносити їй тілесні ушкодження. Відповідно, ОСОБА_3 зступився за останню та в результаті самозахисту отримав сам від позивачки ОСОБА_1 певні тілесні ушкодження.

Позивачі при подачі позову до суду не надали доказів неправомірності їх дій, які призвели до порушення прав позивачів. До кримінальної відповідальності нікого притягнуто не було.

В цивільній справі відсутні докази причинно-наслідкового звязку між їх діями та виявленими у позивачів тілесними ушкодженнями, Так само, позивачами не надано суду доказів причинно-наслідкового звязку між тілесними ушкодженнями та придбаними ортопедичною конструкцією зуба та таблетками анальгін.

Крім того, позивачами не необґрунтовано визначено розмір моральної шкоди. Оскільки у відповідності до вимог ЦК України моральна шкода повинна бути визначена із врахуванням вимог розумності та справедливості. Доказів такого підходу визначення розміру моральної шкоди позивачами суду надано не було.

На підставі викладеного, просять суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог позивачу.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2010 року в Рівненський МВ УМВС України в Рівненській області надійшла письмова заява від ОСОБА_1 в якій вона просить притягнути до відповідальності чоловіка ОСОБА_3, який 24 квітня 2010 року близько 23 год. на коридорі загального користування по місцю її проживання причинив тілесні ушкодження.

З дослідженої в судовому засіданні постанови від 28 квітня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи, в ході перевірки Дільничним Інспектором Рівненського МВ УМВС даного повідомлення встановлено, що за вищевказаною адресою ОСОБА_1 проживає тривалий час разом з дітьми.

Так, 24 квітня 2010 року близько 23 години, за місцем проживання останньої

приїхав чоловік ОСОБА_3 зі знайомими, який привіз дітей, яких брав на відпочинок. Зустрівшись на коридорі загального користування, між вищевказаними громадянами виник конфлікт, під час якого вони шарпали один одного за одяг, після чого ОСОБА_3 розбороняючи, причинив тілесні ушкодження ОСОБА_1, а саме наніс декілька ударів рукою в область голови.

В своєму поясненні ОСОБА_3 факт конфлікту підтвердив, вказавши, що дружина перша, на підґрунті ревнощів, вчинила сварку із знайомими.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.125 КК України, але так як тілесні ушкодження нанесені ОСОБА_1 згідно акту СМЕ №583 відносяться до легких тілесних ушкоджень, а дані заяви розглядаються не інакше як судами за заявою потерпілого, дізнання та попереднє слідство не проводиться, ознаки злочину, передбаченого ст.296 КК України в матеріалах справи відсутні, а тому в порушенні кримінальної справи відмовлено; ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.173 КУпАП за дрібне хуліганство.".

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичною або юридичною особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2010 року близько 23 години, коли відповідачі піднімались по сходах будинку №5а по вулиці О.Дундича в м.Рівне, назустріч їм спустилась позивач ОСОБА_1, яка була в стані алкогольного спяніння та умисно створила конфліктну ситуацію з відповідачами та розпочала шарпати відповідачку ОСОБА_4 та наносити їй тілесні ушкодження. ОСОБА_3 заступився за останню та в результаті самозахисту отримав сам від позивачки ОСОБА_1 певні тілесні ушкодження.

В судовому засіданні позивачі не надали доказів неправомірності дій відповідачів, які призвели до порушення їх прав. В результаті конфліктної ситуації до кримінальної відповідальності нікого з учасників притягнуто не було.

В матеріалах справи відсутні докази причинно-наслідкового звязку між діями відповідачів та виявленими у позивачів тілесних ушкоджень. Крім того, позивачами не надано суду доказів причинно-наслідкового звязку між тілесними ушкодженнями та придбаними ортопедичною конструкцією зуба та таблетками анальгін. Довідку від 18 жовтня 2010 року, яка видана позивачу ОСОБА_1 в тім, що вона дійсно потребує лікування і протезування порожнини рота суд не може взяти до уваги, оскільки з даної довідки лише вбачається, що позивач потребує лікування та протезування порожнини рота, однак відсутні посилання у даній довідці на те, що лікування повязане з неправомірними діями відповідачів.

Крім того, в судовому засіданні позивачі не змогли розмежувати дій окремо кожного відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позивачі заявлені позовні вимоги не довели, заподіяння їм матеріальної та моральної шкоди документально не підтвердили, пояснень відповідачів не спростували, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,

215,294 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової і матеріальної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього

рішення.

Головуючий: