Справа № 2-1764/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10 " лютого 2010 р. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Махоня Н.Ю.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління Житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради ( далі - УЖКГ виконкому міськради) про виділ часток, про визнання права власності в порядку прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління Житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради про виділ часток, встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності в порядку прийняття спадщини.

В обгрунтування позову вказує, що 23 лютого 2009 року помер її чоловік - ОСОБА_4, актовий запис про смерть за № 289 від 24.02.2009 р. по Тернівському відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, є: вона, ОСОБА_1 - дружина, та їх діти - ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - донька, що підтверджується свідоцтвами про одруження, про народження.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилася спадщина: частка у спільній сумісній власності квартири № 59 загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 37, 4 кв.м., буд. № 156 по вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі. Згідно свідоцтва про право власності на житло за № 6180 від 18.05.1993 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства Криворізької міської ради, на підставі розпорядження № 4615 від 19.03.1993 року, власниками квартири у спільній сумісній власності є : ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2002 року, виданого Шостою криворізькою Державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-280 та в Криворізькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 5П, стор.77, зап. 1857 від 15.03.2002 р. вона являється власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку прийняття спадщини після померлої 04.08.1999 року - ОСОБА_5

За життя вона з чоловіком склали заповіт подружжя, який був посвідчений 16.03.2004 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 523.

Але, коли вона звернулася до Шостої криворізької Державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про спадщину після смерті чоловіка, нотаріус надала відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 23.02.2009 р. чоловіка ОСОБА_4 , у звязку з наявністю заповіту подружжя, не визначенням частки померлого в спільному сумісному майні та наданням правовстановлюючого документу, що не відповідає вимогам закону. В листі нотаріус зазначила, що відповідно до вимог ст. 1243 ЦК України подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. Квартира ж була приватизована не тільки нами, як подружжям, а також і ОСОБА_5, частка якої після її смерті перейшла до неї, тобто в даному випадку квартира не мала статусу спільного сумісного майна подружжя і не могла бути обєктом заповіту подружжя. Також нотаріус зазначила: ідо відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого у спільному майні; у наданому нотаріусу свідоцтві про право власності на квартиру в наявності незастережне виправлення щодо загальної площі квартири.

Після отримання листа нотаріуса, вона звернулася до Управління Житлово- комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради, щодо вирішення питання про виправлення в свідоцтві про право власності на житло. Розпорядженням УЖКГ за № 518 від 16.10.2009 р. було затверджено, що виправлення в свідоцтві необхідно вважати вірними, про що зазначено в самому свідоцтві.

Оскільки квартира була приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона звернулася до Управління Житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою про визначення частки померлого у спільній сумісній власності за адресою: вул. 23 Лютого, 156/59. Але, їй було надано повідомлення, що визначити частку за померлим можливо лише у судовому порядку, якщо за життя між співвласниками такий договір укладений не був.

Відповідно до ст.15 ЦК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та ст.16 ЦК України, - кожна особа має права звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. А оскільки вона отримала відмову у вирішенні питань повязаних з прийняттям спадщини, вважає, що має право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно ст. 370 ЦК України, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тобто кожному із співвласників квартири належить по 1/3 частки квартири.

Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла, оскільки на час її відкриття мешкала разом зі спадкодавцем. Діти відмовилися від спадщини на її користь, написавши заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду с заявою про підтримку позовних вимог і розгляд справи в її відсутність (а.с.24).

Відповідачі : ОСОБА_2, ОСОБА_3, УЖКГ виконкому міськради звернулися до суду з заявами про визнання позову і розгляд справи в їх відсутність (а.с. 19,21,29).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло за № 6180 від 18.05.1993 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства Криворізької міської ради, на підставі розпорядження № 4615 від 19.03.1993 року, власниками квартири АДРЕСА_1, є: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5Я (а.с.9), яка є спільною сумісною власністю.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2002 року, виданого Шостою криворізькою Державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-280 та в Криворізькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 5П, стор.77, зап. 1857 від 15.03.2002 р. позивач ОСОБА_1 являється власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку прийняття спадщини після померлої 04.08.1999 року - ОСОБА_5 (а.с. 10).

Таким чином, згідно з вимогами ст. 370 ЦК України , у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісній власності є рівними, а тому суд вважає необхідним визначити із майна, що є у спільній сумісній власності по 1/3 частині у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_2, за кожним, померлим 23.02.2009 р. ОСОБА_4, та ОСОБА_1

Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого 23.02.2009 р. ОСОБА_4 ( а.с. 5.6). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, є його діти: син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3, відповідачі по справі ( а.с. 7,8, 23), які, згідно відповіді Шостої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за № 2935/02-14 від 01.12.2009 р., відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача ( а.с. 27).

Згідно довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 14» за № 1561 від 30.11.2009 р. (а.с.25), позивач мешкала разом з померлим ОСОБА_4, в квартирі АДРЕСА_3 по день його смерті 23.02.2009 року. Тому, суд вважає, що позивач прийняла спадщину, оскільки відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

У відповідності зі ст.1261 ЦК України за позивачем ОСОБА_1 варто визнати право власності на право власності на 1/3 частку квартири № 59 загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 37, 4 кв.м. в будинку № 156 по вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі, в порядку прийняття спадщини спадкоємцем першої черги за законом, після померлого 23 лютого 2009 року чоловіка - ОСОБА_4.

На підставі ст.ст. 15,16, 370,1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Виділити за ОСОБА_1, ОСОБА_4 померлим 23 лютого 2009 року, за кожним з них , по 1/3 частки у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло за № 6180 від 18.05.1993 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства Криворізької міської ради, на підставі розпорядження № 4615 від 19.03.1993 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 частку квартири № 59 загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 37, 4 кв.м. в будинку № 156 по вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі, в порядку прийняття спадщини спадкоємцем першої черги за законом, після померлого 23 лютого 2009 року чоловіка - ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення

рішення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: