Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі
головуючого судді: Пустовіт О.Г.
при секретарі: Нестеренко Г.М.
відповідача: ОСОБА_2
третьої особи: ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Криворізького міського округу ОСОБА_3, комунальне підприємство «Криворізьке бюро технічної інвентаризації про визнання договору дарування недійсним,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним до ОСОБА_2
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що до жовтня 2004 року він був власником 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1. Восени 2004 року до нього з дружиною звернулась відповідачка з проханням зареєструвати її у їх квартирі. Оскільки йому та його дружині було більше ніж по 75 років, та за станом здоровя вони потребували сторонньої допомоги в веденні домашнього господарства та своєчасному наданні лікарняної допомоги, тому і погодились зареєструвати відповідачку за умови догляду за ними. Відповідач прийняла їх умови і запропонувала укласти з нею відповідний нотаріальний договір, за яким він повинен передати у власність відповідачки квартиру, а вона буде виконувати його та дружини вимоги до їх смерті. Перед укладання договору відповідач повезла його в БТІ де їй були передані документи на його квартиру, після чого вони поїхали до нотаріуса, де він розповів що хоче подарувати онуці квартиру, в обмін на те, що остання буде доглядати його та його дружину аж до самої смерті. Він вважав що уклав договір довічного утримання його та його дружини з боку його онуки відповідачки ОСОБА_2
Після підписання договору ставлення відповідачки до них змінилось і не на одноразові прохання про допомогу онука відмовляла їм. З того часу документи збереглись в нього але через поганий стан здоровя він ніколи їх не читав, адже вважав що нотаріус засвідчила договір довічного утримання. Однак, в теперішній час йому юристи пояснили, що відповідно до умов договору, він просто подарував свою квартиру онуці та не може від неї вимагати будь якої допомоги. Оскільки допущена помилка при підписанні договору виявилась тільки в теперішній час, він бажає її виправити.
Просить визнати договір дарування не дійсним, оскільки відповідачка при його укладенні ввела його в оману, а саме пообіцяла піклуватись про нього та його дружину.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив визнати договір дарування не дійсним, оскільки відповідачка при його укладенні ввела його в оману, а саме пообіцяла піклуватись про нього та про його дружину аж до їх смерті.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та надала пояснення, що підстав для визнання договору недійсним немає, оскільки вона позивача в оману не вводила та вона не може допомагати йому по господарству, оскілки він не пускає її до квартири. ОСОБА_1 чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, вона не може проживати у квартирі.
Представник третьої особи приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення, що в жовтні 2004 року до неї звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з проханням укласти договір дарування квартири. ОСОБА_1 бажав подарувати власну йому та його дружині квартиру онуці ОСОБА_2 При укладенні договору дарування сторонам були розяснені всі умови договору та текст договору зачитаний в повному обсязі, після чого вказаний договір вона нотаріально посвідчила. При укладенні договору позивачеві було розяснено, що вказаний договір це договір дарування, а не довічного утримання.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Криворізького міського округу ОСОБА_3, комунальне підприємство «Криворізьке бюро технічної інвентаризації про визнання договору дарування недійсним необхідно відмовити, за наступними підставами.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 22 жовтня 2004 року подарував, згідно договору дарування, власну йому квартиру АДРЕСА_2 своїй онуці ОСОБА_2 Вказана квартира зареєстрована на імя ОСОБА_2 в комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 29 жовтня 2004 року.
Встановлено, що під час укладення договору сторонам були розяснені всі його умови, а також зміст ст. 229 ЦК України про правові наслідки правочину, який вчинено під впливом помилки, а саме:
1. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.
2. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.
Також розяснено їм ст. 230 ЦК України про правові наслідки вчинення правочину під впливом обману, ст. 231 ЦК України про правові наслідки правочину, який вчинено під впливом насильства, та ст. 233 ЦК України про правові наслідки правочину, який вчинено під впливом тяжкої обставини, ст. 234 ЦК України про правові наслідки фіктивного правочину, ст. 235 ЦК України про правові наслідки удаваного правочину.
Крім того сторонам розяснено, ст. 717 ЦК України, а саме що таке договір дарування, обов'язки дарувальника відповідно ст. 721 ЦК України, та умови розірвання договору дарування на вимогу дарувальника відповідно ст. 727 ЦК України, що підтверджується особистим підписом сторін на договорі.
Доводи позивача, про те що він припустився помилки при укладенні договору не знайшли свого підтвердження, адже при реєстрації договору засвідчено, що приватний нотаріус ОСОБА_3 яка посвідчувала вказаний договір зачитала його вголос сторонам. Також з матеріалів справи вбачається, що дружина позивача ОСОБА_5 в своїй заяві, посвідченою нотаріально надала згоду саме на дарування квартири № 57 в домі № 26 по вул. Кремлівській в м. Кривому Розі своїй онуці ОСОБА_2, яка в свою чергу виконує обовязки згідно договору, а саме надала право довічного користування дарувальникам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вказаною квартирою.
Отже посилання позивача на те, що він вчинив правочин та помилився щодо до його обставин є безпідставними та необґрунтованими та з огляду на вищевикладене вказаний договір дарування квартири АДРЕСА_2 не може бути визнаний недійсним.
Крім того, відповідно до ст. 728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік, а вказаний договір був укладений 22 жовтня 2004 року, а до суду ОСОБА_1 звернувся 12 травня 2009 року, тобто пропустив строк звернення до суду.
Керуючись ст.15,16, 208, 209, 210, 215, 216, 229, 717, 728 ЦК України, ст. 4,10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд -
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Криворізького міського округу ОСОБА_3, комунальне підприємство «Криворізьке бюро технічної інвентаризації про визнання договору дарування недійсним - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Пустовіт О.Г.