ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2010 р. Ленінський районний суд міста Харкова
головуючого Лазарєва А.В.,
секретаря Клименко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу №2-8165/10 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, 3-я особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області Міністерства регіонального розвитку та будівництва України про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -
ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані прибудови літ. «а-6», літ. «а-7» житлового будинку літ. «А-1» та літню кухню літ. «И», розташовані за адресою: м. Харків, пров. Мурмилівський, 25, мотивуючи наступним. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 1981 року був визначений виділ належної йому 5/12 частки даного будинковолодіння. Цим же рішенням був визначений порядок користування земельною ділянкою, згідно з яким йому було виділена земельна ділянка площею 331кв. м з ізольованим виходом зі сторони сусідньої ділянки №23 по пров. Мурмилівському.
Одже, його право спільної власності припинено рішенням суду у зв»язку з виділом його ідеальної частки в натурі, тому він не притягує для участі у справі інших співвласників будинковолодіння.
У 1991 р. він на свій розсуд та з метою поліпшення житлово-побутових умов на виділеній йому за рішенням суду від 29 жовтня 1981 року земельній ділянці самочинно зробив прибудови літ. «а-6», «а-7», а також побудував літню кухню літ. «И». Будівлі побудовані з додержанням архітектурних, санітарних, технічних, протипожежних та інших норм і правил на його земельній ділянці за її цільовим призначенням.
Отже ним виконані вимоги, передбачені ч. 3 ст. 375 ЦК України в редакції 2003 року. Згідно технічному висновку ПП «Модулор-сервіс», дефектів в несучих конструкціях та фундаментах будівель не виявлено. Технічні рішення, прийняті при будівництві будівель, відповідають вимогам діючих норм і правил державних стандартів й безпечності життя і здоров»я жильців
Позивач у судове засідання з»явився.
Відповідач, який про слухання повідомлений належним чином, до суду не прибув, надіславши письмові заперечення проти позову з проханням розглянути справу за його відсутності.
3-я особа про слухання повідомлена належним чином, до суду не прибула, про причину неявки не повідомила.
Позивач просить розглянути справу у відсутності представника відповідача та винести заочне рішення.
Згідно ст..224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, неявка 3-ї особи, яка належним чином повідомлена , в судове засідання не є перепоною для розгляду справи.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що належним чином повідомлений відповідач до суду не прибув і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд, керуючись ст.. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні позовній заяві.
Як виходить із письмових заперечень відповідача, частина земельної ділянки по пров. Мурмилівському, 25 у м. Харкові, на якої здійснено самочинне будівництво позивачем, знаходиться у комунальної власності і розпоряджатися цією ділянкою має право виключно територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради.
Позивач користується частиною земельної ділянки по пров. Мурмилівському, 25, але не являється її власником.
Вирішення питань, пов»язаних з самочинним будівництвом на території м. Харкова, з метою визнання можливості збереження самочинного будівництва, надання земельних ділянок під самочинне збудовані об»єкти та будівництво яких розпочато самостійно, здійснюється відповідно до «Порядку про вирішення питань пов»язаних із самочинним будівництвом», затвердженим рішенням Харківської міської ради від 23 червня 2004 р. №90/04 / із змінами від 31 травня 2006 року №38/06/.
Відповідач вважає, що його інтереси були порушені відносно володіння, користування та розпорядження позивачем земельною ділянкою по пров. Мурмилівському, 25 і просить у задоволенні позову відмовити.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно довідки КП «Харківське МБТІ» від 18 серпня 2010 р., право власності на житловий будинок по пров. Мурмиловському, 25 у м. Харкові зареєстровано: 5/12 ч. за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 6 лютого 1960 р.; 1/12 ч. за
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 травня 1956 року; ? ч. за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21 січня 1982 р.;
? ч. за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 лютого 1999 р..
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 1981 р. виділено

ОСОБА_1 на належні йому 5/12 ч. у приватну власність в житловому будинку

літ. «А-1» приміщення 1-3, 1-4, 2-5, 1-2 в сінях літ. «а», приміщення 11 в сінях літ. «а-1», вбиральню літ. «В», сарай літ. «Г», ? ч. огорожі, а також в користування надана земельна ділянка площею 331 кв. м з ізольованим виходом з боку сусідньої земельної ділянки №25 по пров. Мурмилівському / а. с. 7-8/.

У 1991 р. ОСОБА_1 на виділеній йому в користування земельній ділянці №25 по пров. Мурмилівському самочинно зробив прибудови літ. «а-6», літ. «а-7» і на межі з

земельною ділянкою №23 по пров. Мурмилівському побудував сарай літ. «И», які до теперішнього часу не узаконені.

ОСОБА_1 вважає, що за ним слід визнати право власності на вказані самочинні споруди, оскільки вони збудовані ним за власні кошти на наданій йому в користування земельній ділянці.

В обґрунтування своїх вимог у якості доказів позивач надав суду технічний висновок ПП «Модулор сервіс», згідно якого експлуатація прибудов літ. «а-6», «а-7», літньої кухні літ. «И» можлива. Технічні рішення, прийняті під час будівництва відповідають вимогам діючих норм і правил державних стандартів , безпеки життя та здоров»я мешканців / а. с. 16 30/.

Відповідно ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Питання стосовно самочинного будівництва врегульовані ст.. 376 ЦК України, згідно якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника / користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до п. 3. 1, 3.3 «Порядку вирішення питань, пов»язаних із самочинним будівництвом», затвердженим рішенням Харківської міської ради від 23 червня 2004 р. №90/04, якщо забудовник, який вже здійснив самочинне будівництво, має належним чином оформлену земельну ділянку, він повинен надати в управління містобудування та архітектури відповідні документи, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, для вирішення питання для оформлення права власності на об»єкт.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 331 кв. м за адресою: м. Харків, пров. Мурмилівський, 25, яка за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від

29 жовтня 1981 р., передана в користування позивача, являється комунальною власністю територіальної громади м. Харкова.

Позивач для оформлення права власності на самочинне збудоване нерухоме майно в органи територіальної громади м. Харкова не звертався.

Харківська міська рада, власник земельної ділянки, заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані об»єкти нерухомості.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що співвласники будинковолодіння №25 по пров. Мурмилівському надали позивачу свою згоду на спорудження на земельній ділянці будинковолодіння прибудов літ. «а-6», «а-7» і літньої кухні літ. «И», а також про згоду співвласників будинковолодіння №23 по пров. Мурмилівському на будівництво позивачем на межі з їхнім будинковолодіння літньої кухні літ. «И».

Співвласники будинковолодінь №23 і №25 по пров. Мурмилівському позивачем не залучені для участі у справі.

Самочинне будівництво не погоджено з відповідними службами / МНС, газ, СЕС, архітектура/.

Висновок ПП « Модулор сервис» являється лише свідченням відповідності самочинних будівель нерухомості технічним нормам.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач не надав суду доказів того, що самочинно збудоване нерухоме майно не порушує права інших осіб, а тому відмовляє у задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на вказане майно.

Керуючись ст.. ст.. 60, 212 215, 224 - 227 ЦПК України, ст. ст.. 376 ЦК України суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач може оскаржити рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення цього рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Лазарєв