Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа № 2-8168/2010
21 липня 2010 р. Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:
головуючого судді Лазюк С.В.,
при секретарі Трегубової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватної Фірми «Ніколь» до ОСОБА_1 про відшкодування грошової суми у порядку регресу,
Позивач ПФ «Ніколь» звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Своїми діями ОСОБА_1 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ВАТ «ШРБУ №33», та був визнаний винним у ДТП постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2008р.
На момент ДТП ОСОБА_1 працював у ПФ «Ніколь» на посаді водія та повинен був добровільно відшкодувати матеріальні збитки. Але 15.06.2008 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства за власним бажанням, свого зобовязання не виконав.
У судовому засіданні суду представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
З 03.03.2007 року ОСОБА_1 був прийняти на роботу у ПФ „Ніколь на посаду водія.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2008р. ОСОБА_1 був визнаний винним у ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України роботодавець має відшкодувати шкоду, завдану з вини працівника під час виконання ним трудових обовязків.
Оскільки, ОСОБА_1 на момент ДТП працював у ПФ «Ніколь» на посаді водія, він повинен був добровільно відшкодувати матеріальні збитки. Однак, 15.06.2008р. ОСОБА_1 звільнився з ПФ „Ніколь та свого обовязку по відшкодуванню збитків не виконав.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст.134 Кодексу законів про працю України працівник несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди заподіяної з вини працівника, якщо між працівником і підприємством укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
На підтвердження матеріальної відповідальності відповідача позивач надав укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 03.03.2007р. між ПФ «Ніколь» та ОСОБА_1 На підставі пп..3 п.2 цього договору у випадку незабезпечення з вини правцівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих підприємству та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства.
Таким чином суд вважає, що позивачем доведені позовні вимоги по суми відшкодування у порядку регресу у повному обсязі.
Керуючись ст. 130, 134 КЗпПУ, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1172, 1191 ЦК України, суд,
Позовну заяву Приватної Фірми «Ніколь» до ОСОБА_1 про відшкодування грошової суми у порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватної Фірми «Ніколь» витрати по сплаті судового збору в розмірі 168,57 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.
На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20-ти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення ухвалено й надруковане власноручно суддею Лазюк С.В. у нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя С.В.Лазюк