Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-2409/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2010 р. Рівненський міський суд

в особі судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат,

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини заробітку ( доходів), щомісячно до повноліття дітей та стягнення додаткових витрат на дітей за 2009 рік в розмірі 1176 грн. 85 коп.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1993 року, від шлюбу мають сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не приймає участі у вихованні і матеріальному забезпеченні дітей. Оскільки відповідач працює, отримує сталу заробітну плату, тому спроможний сплачувати аліменти в частці від доходу, просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку ( доходів), щомісячно до їх повноліття. Додатково суду пояснила, що син знаходиться на „ Д обліку у лікаря невролога, постійно відвідує кардіолога і ревматолога, потребує постійного лікування у звязку з чим нею витрачаються додатково кошти на придбання ліків та на лікування, протягом 2008-2009 років на лікування сина нею витрачено 314 грн. 61 коп. Крім того, зазначила, що діти є школярами і при підготовці їх до нового навчального року нею було витрачено 2039 грн 10 коп. на форму, та шкільне приладдя. Просить суд, стягнути з відповідача половину суми, понесених нею додаткових витрат, що становить 1176, 85 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, суду показав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 100 грн. на кожну дитину, щомісячно. Пояснив, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначив, що він не відмовляється від утримання дітей, однак не спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі, як просить позивач, оскільки отримує невелику заробітну плату, має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу, також просить врахувати, що він був засуджений до позбавлення волі, однак в подальшому, невідбуту частину покарання було замінено на виправні роботи строком на 1 рік 4 місяці з відрахуванням в дохід держави 20% із заробітку і на даний час з його заробітної плати утримується даний відсоток заробітної плати.

Що стосується вимог позивача про стягнення з нього додаткових витрат на дітей, то зазначив, що дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано доказів, що вказані гроші витрачені саме на їх дітей.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи - свідоцтво про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_4О./відповідно 1 ГЮ № 251136 та 1 ГЮ № 061919/, довідку про доходи ОСОБА_2 ,довідку про доходи ОСОБА_1,довідку про склад сімї ОСОБА_1, довідку про перебування ОСОБА_5 на „ Д обліку у лікаря невролога та кардіолога, історію розвитку дитини ОСОБА_5 квитанції про понесені витрати, довідки про навчання дітей, довідку про звільнення ОСОБА_2 з місць позбавлення волі, повідомлення КВІ, розрахункові дані про відрахування 20% в держбюджет, свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ № 025634, свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 від 16 жовтня 2009 року серії 1-ГЮ № 050957, свідоцтво про народження ОСОБА_6 серії 1-ГЮ № 043768, епікриз ОСОБА_5 від 18.12. 2009 року,суд прийшов до висновку ,що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1993 року (а.с.7).

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ № 025634 від 08 вересня 2009 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.41).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 / свідоцтва про народження відповідно 1 ГЮ № 251136 та 1 ГЮ № 061919/( а.с.5,6)

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів.

Відповідно до п.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України, передбачає, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, який зареєстрований 16 жовтня 2009 року, що стверджується оглянутим свідоцтвом серії 1-ГЮ № 050957.(а.с.42). Від даного шлюбу у відповідача є син ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 043768( а.с.43), який перебуває на його утриманні. Суд бере до уваги і той факт, що відповідач працює, отримує сталу заробітну плату, що в судовому засіданні підтверджено, оглянутою довідкою про доходи від 26 січня 2010 року ( а.с.34), з якої відраховується 20% в державний бюджет України на підставі постанови Менського районного суду Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік і 4 місяці з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку,що підтверджено оглянутим в судовому засіданні повідомленням КВІ та розрахунковими даними (а.с.35,37,38-40).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він може сплачувати лише по 100 грн. щомісячно на утримання дітей і просить стягувати з нього аліменти саме в цій сумі, з огляду на наступне.

Згідно із ст.184 СК України, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі має місце коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 постійно працює інженером по охороні праці автотранспортного технікуму Національного університету водного господарства та природокористування, має регулярний дохід ( а.с.34).

Таким, чином, у суду не має підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як того просить відповідач.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, що буде відповідати інтересам як дітей, так і відповідача, а також засадам розумності та справедливості.

Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей, то дані позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом)

З оглянутої в судовому засіданні довідки від 19 листопада 2009 року вбачається я, що ОСОБА_5 перебуває на „ Д обліку у лікаря невролога, у звязку з чим він потребує постійного лікування (а.с.9).

З оглянутої в судовому засіданні виписки з амбулаторної картки ОСОБА_5 вбачається, що він часто хворіє, протягом 2008- 2009 років йому призначалось лікування і виписувались ліки( а.с.10-20,31).

Згідно з оглянутих в судовому засіданні чеків, вбачається, що позивачем на лікування сина ОСОБА_5 протягом 2008-2009 років було витрачено 314, 61 грн (а.с.21-23).

З оглянутих в судовому засіданні довідок № 689, 690 від 26 жовтня 2010 року, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є школярами та відвідують НВК №12 (а.с.26).

З оглянутих в судовому засіданні товарних чеків № 29 від 12.07. 2009 року, № 42 від 15.08. 2009 року, № 59 від 21.08. 2009 року,расходний накладних № РНн-074889, РНн-072806 від 29.08. 2009 року та 09.08. 2009 року, вбачається, що позивачем на придбання шкільної форми, підручників та іншого шкільного приладдя було витрачено 2039, 10 грн(а.с.24-25).

Судом відхиляються доводи відповідача, що позивачем не підтверджено, що додаткові витрати, понесені саме на їх неповнолітніх дітей, оскільки надані позивачем докази є належними і допустимими та підтверджують той факт, що ліки купувались на лікування сина, у відповідності до виписаного лікарями лікування ( що стверджується оглянутими чеками, де зазначено, які ліки придбано, та медичною карткою, де зазначено дані ліки, як такі, що призначаються до лікування).

За таких підстав, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає до стягнення половина понесених позивачем додаткових витрат на дітей, що становить 1176 грн. 85 коп.( 314, 61+2039,10=2353, 71: 2= 1176, 85)

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 51 грн. в прибуток держави та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн, з яких 30 грн - стягнути на користь ОСОБА_1М.( відповідно до оглянутої квитанції № 06/1.10№ 2 від 01.12.2009 року а.с.2) та 90 ( девяносто) грн. в прибуток держави.

Відповідно до ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 180,181,182,183,184,185 СК України ,керуючись ст.ст. 10,60,88,213 - 215, 226,п.1 ст. 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 на утримання дітей-сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку/доходу/ ,але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2009 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей в розмірі 1176 ( одна тисяча сто сімдесят шість ) грн.85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір/державне мито /в розмірі 51 грн. /пятдесят одна/.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 ( тридцять ) грн. понесених нею витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у суді та 90 ( девяносто) грн. в прибуток держави - витрати на інфомаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в 10- денний строк заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20- денний строк після подачі цієї заяви апеляційної скарги.

Рішення може бути також оскаржено і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10- денний строк з дня проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10 -денний строк рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7