Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого : Міщія О.Я.

Суддів : Бершадської Г.В.,Сташківа Б.І.

при секретарі :Стечиши Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Позивач зазначив, що 28 лютого 2009 року він на власному автомобілі марки "Ауді-100" державний номерний знак №602-59 ТІ перебував в м. Тернополі і в зв'язку з поломкою автомоміля, зупинився по вул.Острозького на незалежній частині перехрестя і відлучився в пошуках запчастини. Дорожнього знаку, який би забороняв зупинку транспортного засобу він не бачив. Повернувшись через деякий час до місця зупинки, він виявив відсутність свого автомобіля і від працівників міліції дізнався, що автомобіль був затриманий працівниками комунального підприємства "Міськавтотранс" і переміщений на евакуаторі на штрафмайданчик, у звязку з тим, що його було припарковано в зоні дії дорожнього знаку"3упинка заборонена".

Отримати свій автомобіль він зміг тільки після оплати вартості послуг за переміщення автомобіля на штрафмайданчик в розмірі 250 грн.

Посилаючись на те, що представник комунального підприємства не вправі був складати протокол огляду та примусового переміщення

транспортного засобу на спеціально обладнаний майданчик і не міг нести відповідальність за ст. 122 КУпАП, яка не передбачає такого виду відповідальності як примусове затримання та переміщення автомобіля, розгляд такої категорії справ віднесено до компетенції судових органів, незаконними діями КП "Міськавтотранс"порушені його майнові права та завдані моральні страждання, позивач просив зобов'язати КП "Міськавтотранс" повернути йому незаконно отримані від нього кошти в сумі 250 грн. та стягнути з відповідача на його користь 105 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 250 грн. за послуги з примусового переміщення транспортного засобу та 250 грн. заподіяної моральної шкоди. Стягнуто із комунального підприємства "Міськавтотранс" в дохід держави 51 грн., 8грн.50 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення по розгляду справи.

В апеляційній скарзі директор комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради просить скасувати судове рішення, посилаючись на те , що позивач ОСОБА_1 підтвердив факт вчинення ним порушення Правил дорожнього руху та накладення на нього адміністративного стягнення, а працівник КП "Міськавтотранс" ОСОБА_2 (машиніст автомобільного крана) діяв в межах наділених повноважень на підставі рішення сесії Тернопільської міської ради №5/12/13 від 31 серпня 2007 року, якою затверджено Правила паркування транспортних засобів у М.Тернополі і пунктами зазначених Правил 2.1, 9.3 на оператора, як на суб'єкта підприємницької діяльності, визначені та уповноважені виконавчим комітетом організовувати та забезпечувати процес паркування та справляння збору за паркування транспортних засобів.

Апелянт в судове засідання не з'явився, звернувся із заявою в якій просить розглядати справу у їх відсутності, доводи покладені в апеляційній скарзі підтримує.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст.З ЦПК Ураїни, ст.ст. 16,275 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Задовільняючи позов, суд першої інстанції виходив з того , що водій автомобільного крана, що зареєстрований за КП "Міськавтотранс", неуповноважений складати протокол та переміщення транспортного засобу,

який був припаркований в зоні дії дорожнього знаку "Зупинка заборонена", завантажувати автомобіль, власником якого є позивач ОСОБА_1 , на спеціальний автомобіль-евакуатор та примусово перемістили його на штрафмайданчик, а рішення Тернопільської міської ради № 5/12/13 від 31 серпня 2007 року та рішення виконавчого комітету №937 від 11 липня 2007 року щодо затвердження Правил паркування транспортних засобів та встановлення плати за послуги по евакуації та зберіганні транспортного засобу не відповідає вимогам закону

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки вони грунтуються на зібраних по справі доказах.

У відповідності до ст.ст. 8, 22, п.22ч.1ст.92 Конституції України-Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зазначенні питання не можуть бути предметом регулювання підзаконними нормативно-правовими актами. Тому при розгляді конкретних справ судам необхідно виходити з того, що нормативно -правові акти будь-якого державного чи іншого органу, в тому числі органів місцевого самоврядування, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Повноваження місцевих рад щодо прийняття рішень, за порушення яких передбачається адміністративна відповідальність, визначені ст.5 КУпАП, відповідно до якої сільські, селищні, міські, обласні ради мають право приймати в межах , що визначаються законами, рішення з питань боротьби зі стихійним лихом і епідеями, які передбачають за їх порушення адміністративну відповідальність, а також рішення з питань боротьби з епізоотіями, за порушення яких відповідальність встановлено статею 107 цього кодексу.

Сільські, селишні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159,182 КупАП (порушення правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів; порушення правил торгівлі на ринках; порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях).

Згідно з вимогами п.44 ч.І ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місьцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність,

належить до виключної компетенції сільських, селишних, міських рад і вирішується виключно на пленарних засіданнях відповідних рад

Посилаючись на Правила паркування транспортних засобів та встановлення оплати по їх евакуації, як безпірний доказ правомірності складання протоколу огляду та переміщення транспортного засобу та стягнення витрат за послуги по евакуації, не заслуговують на уваги оскільки вони затвердженні з порушенням положень Закону України "Про благоустрій населених пунктів. Частиною 1,3 ст.34 цього Закону визначено конкретний перелік питань, які повинна містити текстова частина Правил благоустрою території населеного пункту, серед яких будь-яких посилань про "паркування" відносно "благоустрою" не міститься, а можливість включення до тестової частини "інших питань" поставлена в залежність їхньої відповідності чинному законодавству.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника оже бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідальність за порушення правил зупинки та стоянки транспортних засобів передбачена статею 122 КупАП. За вчинення такого правопорушення на порушника може бути накладено стягнення у виді штрафу, гомадських робіт, позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно ст 265-2 КупАП, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху) у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч.1,2,3,5,6.ст 121;ст.ст.121-1,126, ч'1,2,3,4 ст.130, ст.ст 132-1, 206-1 КупАП.

Таким чином, за змістом цієї норм тимчасове затримання транспортних засобів шляхом його доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку можливе лише працівниками Державтоінспекції, а не працівниками КП " Міськавтотранс" і лише з підстав, визначених законом, серед яких відсутня така підстава , як порушення водієм правил зупинки чи стоянки транспортного засобу. За таких обставин суд першої інстанції правомірно ухвалив рішення про стягнення із КП "Міськавтотранс" безпідставно стягнутих 250 грн. за послуги з примусового переміщення транспортного засобу та відшкодування 250 грн понесених моральних страждань.

Оскільки суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріальнго і процесуального права, а тому підстав до його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 329 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: підпис

Судді :два підписи

З оригіналом згідно:

Cуддя апеляційного суду

Тернопільської області: ОСОБА_3