Рівненський міський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року

Рівненський міський суд

Головуючий - суддя Мельник О.В.,

при секретарі Яремі Г.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку " Приватбанк " до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 18.05.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит на суму 71500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,2% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 15.05.2037 року. Позичальник зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав. Станом 24.08.2010 року сума боргу відповідача перед позивачем по кредиту становить 74124,34 долари США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, за яким відповідач надала в іпотеку квартиру №5 по вул. Є.Коновальця у місті Рівному, що належить їй на праві власності. У звязку із невиконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, на підставі ч. 1 ст.33, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROHPGK20410191 від 18.05.2007 року в розмірі 74124,34 долари США - звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ROHPGK20410191 від 18.05.2007 року) публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Рівне.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала з підстав відсутності коштів для погашення кредиту. Просила прийняти суд до уваги, що на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.05.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит на суму 71500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,2% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 15.05.2037 року.

Позичальник зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав.

Сторонами не заперечувалось те, що станом на 24.08.2010 року сума боргу відповідача перед позивачем по кредиту становить 74124,34 долари США.

Факт невиконання в порушення вимог ст. 526, ст. 1050, ст. 1054 ЦК України вказаного зобовязання за кредитним договором підтверджується дослідженим судом розрахунком заборгованості.

Як встановлено судом, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, за яким відповідач надала в іпотеку квартиру №5 по вул. Є.Коновальця у місті Рівному, що належить їй на праві власності.

Згідно з вимогами ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження.

Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у рішенні суду про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в тому числі зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження та початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною продажу предмета іпотеки 347188 гривень, що відповідно до п. 33.4. договору іпотеки є вартістю предмета іпотеки.

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Поряд з тим, позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було надано будь-якого доказу у підтвердження факту дійсного проживання в квартирі будь-яких осіб, так як не було надано доказів непроживання у квартирі неповнолітніх дітей.

Із довідки адресно - довідкового бюро УМВС України в Рівненській області встановлено, що відповідач зареєстрована за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, а не АДРЕСА_2.

Поряд з тим, ст. 16 ЦК України, не передбачає такого способу захисту порушеного права в суді під час розгляду цивільних справ, як зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Суд не є органом, на який покладено обов'язок по вчиненню таких дій від імені держави, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,81,88,212,214,215 ЦПК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROHPGK20410191 від 18.05.2007 року в розмірі 74124 долари США 34 центи - звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_3, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ROHPGK20410191 від 18.05.2007 року) з початковою ціною реалізації 347188 гривень.

У задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» в частині виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку у Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Рівне - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1700 гривень витрат по оплаті державного мита та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя