У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючої- судді ОСОБА_1

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

при секретарі Колесовій Л.В.

з участю ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 15 квітня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за позиковим зобовязанням,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 15 квітня 2008 року задоволено вказаний позов. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 борг за позиковим зобовязанням у сумі 50500 грн. 3% річних від простроченої суми 4292 грн. та судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, покликаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводить, що суд першої інстанції не прийняв до уваги її доводи про те, що позикових зобовязань між нею та ОСОБА_5Х не існує, а тому вона не повинна сплачувати йому борг. Вказує, що позивач не був стороною договору купівлі-продажу ветсанізолятора, не вчиняв від її імені або за її дорученням будь-яких дій направлених на придбання цього обєкта нерухомості, а тому посилання позивача, що позикове зобовязання випливає із договору купівлі продажу ветсанізолятора вважає безпідставними.

За таких обставин просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами мають місце правовідносини, врегульовані ст. 1053 ЦК України, що встановлено рішенням суду в іншій цивільній справі.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується апеляційний суд, оскільки такі висновки суду ґрунтуються на вимогах цивільного законодавства та здобутих у справі доказів.

Судом встановлено, що 21 вересня 2002 року між ПСП "Нове життя" та приватним підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу приміщення ветсанізолятора, розташованого по вул. Радянській, 15-а в с. Грушвиця Перша, Рівненського району, Рівненської області.

Згідно розписки від 28 лютого 2004 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_5 розписку, в якій зазначила, що зайняла в ОСОБА_5 10000 доларів США та зобов'язалася їх повернути до кінця 2004 року при умові передачі правовстановлюючих документів на дільницю з виготовлення м'ясних продуктів і напівфабрикатів, що розташована по вул. Радянській, 15-а в с. Грушвиця Перша, Рівненського району, Рівненської області.

Крім того, ОСОБА_6 написала в розписці, що цей борг виник з договору купівлі-продажу від 21 вересня 2003 року приміщення ветсанізолятора та витрат, пов'язаних зі зміною його цільового призначення.

Частиною 1 ст. 1053 ЦК України встановлено, що за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави. може бути замінений позиковим зобов'язанням.

Тобто за змістом цієї норми закону позиковим зобов'язанням може бути змінено будь-які інші боргові зобов'язання, що мають майновий характер.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання сплатити ОСОБА_5 10000 доларів США за вищезазначеню розпискою, яке виникло в зв'язку з понесеними ОСОБА_5 витратами на вирішення питання щодо зміни цільового призначення придбаних нею приміщень ветсанізолятора на дільницю з виготовлення м'ясних продуктів і напівфабрикатів.

ОСОБА_5 виконав роботи, повязані зі зміною цільового призначення придбаного ОСОБА_2 нерухомого майна й оформив пакет документів, необхідних для отримання свідоцтва про право власності на будівлю дільниці з виготовленням мясних продуктів і напівфабрикатів на імя ОСОБА_2, а відповідачка не виплатила позивачеві суму боргу за позиковим зобовязанням.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких підстав судова колегія вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону і не вбачає підстав для його скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526, 625, 1053 ЦК України, ст. ст. 11, 303, 304, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 15 квітня 2008 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Шеремет А.М.

Судді: Ковальчук Н.М.

ОСОБА_7