Криворізький районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2 - 9/2010 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року Криворізький районний суд

Дніпропетровської області у складі: судді - Приміч Г.І.

при секретарі - Поліщук Л.І.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2009 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 і уточнивши свої позовні вимоги в ході судового засідання просила суд стягнути з відповідача 11411,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих злочином.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала, що 04.05.2007 року вона в якості пасажира знаходилася на мотоциклі МТ-1036 під керуванням ОСОБА_3, який в той час перебував в стані алкогольного сп'яніння, не мав прав водія та навичок управління транспортними засобами, при цьому по вулиці Зелена у с. Глеюватка Криворізького району, ігноруючи дорожню обстановку, порушивши правила дорожнього руху, ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу руху, злетів у кювет та врізався в дерево, в результаті чого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження.

У зв'язку з отриманими травмами вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ „Міська клінічна лікарня № 2" в період з 04.05.2007 року по 08.05.2007 року, а також в КЗ „Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня" - в період з 08.05.2007 року по 01.06.2007 року, з 10.07.2007 року по 17.07.2007 року, 18.09.2007 року по 19.10.2007 року, з 15.04.2008 року по 30.04.2008 року, з

09.09.2007року по 23.09.2008 року, з 18.11.2008 року по 21.11.2008 року. Протягом вказаного періоду вона понесла матеріальні витрати на суму 11411,16 грн., які складаються з витрат на придбання медикаментів, бензину, який витрачався на проїзд до лікувальних установ, квитків на проїзд до лікувального закладу та додаткових витрат.

31.03.2008 року постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за ст.. 286 ч.2 КК України на підставі п. „а" ст. 1 Закону України „Про амністію" від 19.04.2007 року.

Відповідач в добровільному порядку, одразу після ДТП, відшкодував їй матеріальні збитки в розмірі 700 грн., в подальшому відшкодувати завдані збитки відмовляється, мотивуючи тим, що нічого їй не винен.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивач вказувала, що в результаті отриманих в ДТП травм вона пережила сильний фізичний біль та страждання, у зв'язку з суттєвим погіршенням її здоров'я вона щодня переживає душевні страждання, не знаходить собі місця, перебуває у відчаї, порушена її психіка, на протязі вже більше 3 років вона вимушена звертатися до лікувальних установ, перенесла ряд операцій, до цього часу проходить реабілітаційний період, який ще не визначений в майбутньому, у зв'язку з чим її сім'я постійно несе матеріальні затрати. Крім цього, її стан здоров'я суттєво не поліпшився, в майбутньому планується проведення ще ряду операцій, адже в результаті ДТП в неї скоротилася права нога, вона стала інвалідом 2 групи, а отже є непрацездатною в умовах звичайного виробництва. її моральні страждання підсилюються тим, що відповідач не визнає її вимог, матеріальної допомоги на лікування не надає.

У зв'язку з вище викладеним, підтримавши свої уточнені позовні вимоги в повному обсязі позивач просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача в повному обсязі суму матеріальних збитків та моральної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги позивача підтримав, наполягав на їх задоволенні. Доповнюючи обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, вказував, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не пов'язані з матеріальними збитками і точній оцінці не підлягають, але просив врахувати тяжкість положення позивача, те, що вона будучи зовсім юною стала інвалідом 2 групи, вона ніколи повністю не відновить попередній стан здоров'я, оскільки отримані травми є незворотними. Вона будучи юною дівчиною, позбавлена можливості проводити свій час, так як її однолітки, а саме продовжити навчання, розважатися, здійснити свої заповітні мрії, кар'єру, адже весь свій час вона змарнувала на лікування і переживання свого стану, що приносить їй неоціненні страждання і душевний біль.

Відповідач ОСОБА_3 в ході судового засідання позовні вимоги позивача визнав частково, а саме вимоги про відшкодування матеріальних збитків визнав на суму 230, 25 грн., з врахуванням вже сплачених ним 700 грн., а вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав на суму 2000 грн. В обґрунтування заперечень проти позову вказував, що після ДТП відшкодував позивачу 700 грн., з нього на користь лікарні вже стягнено кошти витрачені на лікування ОСОБА_1, а тому вважав вимоги позивача необґрунтованими та не підтвердженими доказами. Як підставу для відмови в задоволенні вимог вказував і той факт, що він ніде не працює.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 підтримала заперечення відповідача, вважала можливим задовольнити вимоги позивача частково в сумі визнаній відповідачем. В обґрунтування заперечень проти позову вказувала, що вимоги про відшкодування матеріальних збитків нічим не підтверджені, чеки надані позивачем не іменні і вказані в них медикаменти могли бути призначені та придбані будь-ким, частина чеків взагалі не читається, а довідки надані медичними закладами є неналежними доказами, витрати вказані в них можуть дублювати витрати вказані в чеках. В заперечення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, просила суд врахувати поведінку самої ОСОБА_1, яка в день ДТП вживала алкогольні напої, і добровільно, без будь-якого примусу зайняла місце пасажира на мотоциклі під керування ОСОБА_3, який завідомо для неї, перебував в стані алкогольного сп'яніння і не мав достатніх навичок водіння.

Вислухавши доводи сторін та їх представників, якими вони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, показання свідків, дослідивши письмові докази та давши їм оцінку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню зі слідуючи підстав.

Судом встановлено, що 04.05.2007 року по вул. Зелена в с. Глеювата Криворізького району Дніпропетровської області мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), причиною якої було те, що ОСОБА_3 керуючи мотоциклом МТ 10-36 д/н 57-74 ДПБ, на задньому сидінні якого в якості пасажира знаходилася ОСОБА_1, не маючи прав керування транспортним засобом, навичок управління транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп'яніння, проявив неуважність до оточуючої обстановки та її змінам, допустив порушення п.п. 1.5, 2.1 (а, б), 2.3. (б, г), 2.9 (а, б), 10.1, 12.1, 12.4, 12.9 (б), 21.1. ПДР України, втратив керування транспортним засобом, з'їхав на зустрічну смугу руху в кювет з лівої сторони дороги по ходу руху мотоцикла, де здійснив наїзд передньою частиною транспортного засобу на дерево. В результаті вказаної ДТП була травмована ОСОБА_1, що підтверджується постановою Криворізького районного суду від 31.03.2008 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. „а" ст. 1 Закону України „Про амністію" (а.с. 126-127).

В результаті вказаної ДТП ОСОБА_1 була травмована, а саме їй були завдані тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, здавлювання головного мозку, правосторонньою епідуральною та субдуральною гематомою, забій головного мозку 2 ступеня, скалково-дугоподібний перелом правої тім'яної та скроневої кісток з подальшим переходом на потиличну кістку, основу черепу, забій м'яких тканин голови, синці обличчя, тупа травма живота -пошкодження великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча, тупа травма грудної клітини, двухсторонній пневмоторакс, закритий, вклинений, попереково-лінійний перелом середньої третини правої стегнової кістки, травматичний шок З ступеня, що підтверджується висновком експерта № 162 від 16.01.2008 року (аркуш кримінальної справи №1-56/2008 рік 64-66)), а також було встановлено постановою Криворізького районного суду від 31.03.2008 року (а.с. 126-127).

У зв'язку з отриманими травмами ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ „Міська клінічна лікарня № 2" з 04.05.2007 року по 08.05.2007 року (а.с. 14), при цьому за вказаний період за власні кошти родичів ОСОБА_1 було придбано медикаменти на суму 5184,73 грн., що підтверджується довідкою вказаної лікарні, в якій зазначені медикаменти, які були придбані родичами ОСОБА_1 (а.с. 18-19), а також чеками на придбання вказаних медикаментів на суму 956,17 грн. (а.с. 21), на суму 2061,85 грн. (а.с. 22), на суму 1287,71 грн. (а.с. 26), на суму 199,80 грн. (а.с. 36), на суму 470,45 грн. (а.с. 39), на суму 204 грн. (а.с. 40), на суму 4,75 грн. (л.д. 41).

Крім цього, за вказаний період позивачем були проведені витрати на рентген в сумі 56 грн. (а.с. 37).

Отже за період лікування ОСОБА_6 в КЗ „Міська клінічна лікарня № 2" з 04.05.2007 року по 08.05.2007 року підлягає стягненню 5240,73 грн. (5184,73 грн.+56,00 грн.)

Позивач за вказаний період заявляє вимоги про стягнення суми додаткових витрат - 22,63 грн. (а.с. 21), але в зазначеному позивачем чеку вказані миючі засоби, а позивачем не надано належних доказів в підтвердження наявності

причинного зв'язку між цими витратами та лікуванням, то суд вважає за необхідне в цій частині вимог позивачу відмовити.

Крім цього, у зв'язку з отриманими травмами ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в „Дніпропетровській обласній дитячій медичній лікарні":

- в період з 08.05.2007 року по 01.06.2007 року (ас. 10), протягом якого на її

лікування було витрачено на придбання медикаментів 3933,11 грн., що підтверджується списком медикаментів придбаних батьками ОСОБА_1 (а.с.

17) та чеками на суму 915 грн. (а.с. 15), на суму 419 грн. (а.с. 23), на суму 105,82грн. (а.с. 24), на суму 901, 27 грн. (а.с. 25), на суму 41,61 грн. (а.с. 26), на суму 331,42 грн. (а.с. 27), а також були понесені витрати пов'язані з проведенням операції 14.05.2007 року, а саме 830 грн. на проведення операції (а.с. 33) та 389 грн.

- оплата за наркоз (а.с. 38). Протягом вказаного періоду лікування ОСОБА_1 також були понесені транспортні витрати на суму 70 грн., що підтверджується проїзними квитками (а.с. 24, 27, 60), витрати у вигляді спонсорської допомоги на суму 400 грн. (а.с. 22) та додаткові витрати на суму 61,38 грн., з яких 43,64 грн. на придбання судна та підгузників (а.с. 25), та 17,74 грн. на придбання води, соку та йогурту (а.с. 24, 27).

Оскільки спонсорська допомога на суму 400 грн. була сплачена ОСОБА_1 добровільно, а додаткове харчування у вигляді соку, води, йогурту ОСОБА_1 лікарем не назначалося, то суд вважає за необхідне в цій частині вимог відмовити. Витрати на медикаменти підтверджені вищезазначеними доказами на суму 3933, 11 грн., то саме вказана сума витрат на придбання медикаментів підлягає стягненню за вказаний період лікування. Що стосується додаткових витрат на придбання підгузників та судна, враховуючи, що ОСОБА_1 була лежачою хворою і відповідно потребувала вказаних засобів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення вказаної суми витрат, а всього за вказаний період лікування підлягають стягненню витрати на суму 4046,75 грн. (3933,11 грн.

- медикаменти + 70грн. - транспорт +43,64 грн.- судно тапідгузники)

-в період з 10.07.2007 року по 17.07.2007 року (а.с. 11), протягом якого на її лікування було витрачено на придбання медикаментів 58,01 грн., що підтверджується чеками на суму 5,75 грн. (а.с. 28), на суму 21,85 грн. (а.с. 29), на суму 30,41 грн. (а.с. ЗО). Позивач і його представник за вказаний період просять стягнути витрати на придбання медикаментів на суму 273,19 грн., але оскільки витрати на медикаменти документально підтверджені лише на суму 58,01 грн., то саме вказана сума підлягає стягненню за вказаний період лікування.

- в період з 18.09.2007 року по 19.10.2007 року (а.с. 12), протягом якого на її лікування було витрачено 82,35 грн., з яких 32,86 грн. витрати на медикаменти (а.с. 28) та 49,49 грн. додаткові витрати, серед яких такі медичні засоби як бинт, перчатки (а.с. ЗО). Позивачем та його представником заявлено вимоги про стягнення матеріальних збитків за вказаний період на суму 82,54 грн., та ці витрати підтверджуються саме на суму 82,35 грн., то така сума і підлягає стягненню.

- в період з 15.04.2008 року по 30.04.2008 року (а.с. 13), протягом якого було витрачено 221,3 грн., з яких 107,3 грн. на медикаменти (а.с. 31, 32) та 114 грн.-транспортні витрати, що підтверджується чеками (а.с. 32), а також поясненнями свідка ОСОБА_7, який підтвердив, що на власному автомобілі возив ОСОБА_1. до лікарні в м. Дніпропетровськ, їздили по різним аптекам в пошуках потрібних медикаментів, при цьому автомобіль заправлявся за рахунок батьків ОСОБА_1 Позивачем та його представником за вказаний період заявлялися вимоги про стягнення витрат матеріального характеру на суму 647,3 грн., але оскільки витрати за вказаний період підтверджуються лише на суму 221,3 грн., то саме така сума підлягає стягненню.

- в період з 09.09.2008 року по 23.09.2008 року (а.с. 9), протягом якого на придбання медикаментів було витрачено 37,98 грн. (а.с. 32), на проведення операції та застосування наркозу 19.09.2008 року витрачено 360грн. (а.с. 34, 116), а також витрачено кошти на придбання бензину на суму 177 грн. на проїзд до лікарні (а.с. 60). Вказані вимоги підлягають повному задоволенню на суму 574,98 грн.

- в період з 18.11.2008 року по 21.11.2008 року (а.с. 76), протягом якого на придбання медикаментів ОСОБА_1 було витрачено 95,35 грн. (а.с. 32). Позивач просить стягнути за вказаний період витрати на лікування в сумі 105,25 грн., але оскільки письмовими доказами підтверджені витрати саме на суму 95,35 грн., то саме ця сума підлягає стягненню.

Заперечення представника відповідача в частині того, що чеки надані КП „Фармація" Аптека № 11 (а.с. 36, 39, 40) є неналежними доказами по справі, суд розцінює критично, оскільки вказані чеки мають штамп та печатку підприємства, в них чітко вказано, що медикаменти відпускалися ОСОБА_1

Заперечення адвоката ОСОБА_4 в частині того, що чеки надані ОСОБА_1 не є належними доказами по справі, оскільки не є іменними, могли бути взяті будь-ким у відділеннях аптек, суд розцінює критично, вважаючи, що такі заперечення даються лише з метою уникнення відповідальності за завдану позивачу шкоду, оскільки вказані чеки підтверджують придбання медикаментів саме в період перебування ОСОБА_1 на лікуванні, надані суду саме нею, крім цього, в чеках вказані саме ті медикаменти, які призначалися ОСОБА_1 лікарями. Чеки, в яких назва медикаменту чи вартість не читається, не бралися до уваги судом, і сума цих витрат не включена до загальної суми збитків понесених ОСОБА_1

Посилання ОСОБА_4 в частині того, що довідки видані Дніпропетровською дитячою лікарнею про вартість медикаментів придбаних батьками ОСОБА_1 для проведення операцій та надання наркозу (а.с. 33, 38, 34, 116), не є належними доказами, оскільки можуть дублювати чеки, суд розцінює критично, оскільки як вказувала позивач та її мати ОСОБА_8 вказані в довідках суми коштів передавалися ними безпосередньо в лікарні за надані лікарнею медичні препарати.

Заперечення відповідача проти позову в частині того, що він уже здійснює виплату коштів на користь лікарень, в яких перебувала на лікуванні ОСОБА_1, суд не приймає до уваги, оскільки вказані виплати передбачені ч. З ст. 1206, ч.2 ст. 1191 ЦК України і не стосуються матеріальних збитків понесених позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1 у зв'язку з ушкодженням її здоров'я в результаті ДТП складає 10319,47 грн. (5240,73грн. +4046,75грн. +58,01грн. +82,35грн. +221,30грн. +574,98грн. +95,35грн.). Враховуючи, що відповідачем добровільно було сплачено позивачу 700 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, про що вказував відповідач та підтвердив позивач, то суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9619,47 грн. (10319,47 грн. - 700,00 грн.) в рахунок відшкодування матеріальних збитків заданих ушкодженням її здоров'я в результаті ДТП, винуватцем якої є ОСОБА_3

Відповідно до ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитки та моральну шкоду у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому згідно зі ст. 1192 ЦК України способами відшкодування завданої шкоди є зобов'язання особи, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким, серед Інших, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, при цьому особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України розмір шкоди завданої фізичною особу злочином не підлягає зменшенню з урахуванням матеріального становища винної особи, тому посилання відповідача, що він ніде не працює і тому не може відшкодувати ОСОБА_1 завдану ним шкоду, суд не приймає до уваги. Крім цього, відповідачем не надано жодних доказів того, що він не може працювати в результаті стану свого здоров'я, чи інших об'єктивних причин.

Оскільки в результаті ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_3, який в момент ДТП керував мотоциклом, здійснюючи діяльність яка є джерелом підвищеної небезпеки, позивач була травмована і у зв'язку з цим понесла витрати на придбання ліків, проїзд до лікувальних закладів, то суд прийшов до висновку щодо необхідності стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9619,47 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків заданих ушкодженням її здоров'я в результаті ДТП.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Посилання представника відповідача, що розмір моральної шкоди підлягає суттєвому зменшенню з врахуванням поведінки позивача, суд розцінює критично, оскільки пояснення ОСОБА_4 в частині того, що ОСОБА_1 в день вчинення ДТП сама вживала алкогольні напої, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_9, яка заперечила факт вживання ОСОБА_1 алкоголю в день ДТП, та ОСОБА_10, яка підтвердила, що ОСОБА_1 купляла алкогольні напої та сигарети для компанії, але щоб ОСОБА_1 вживала алкогольні напої в день ДТП, вона не бачила. Посилання представника відповідача в частині того, що ОСОБА_1 добровільно сіла на мотоцикл під керуванням ОСОБА_3, який за відомо для неї був в стані сп'яніння, суд не вважає підставою для суттєвого зменшення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки як вказувала ОСОБА_9 їх компанія їхала на відпочинок, при цьому спочатку за кермом мотоцикла, на якому в якості пасажира їхала ОСОБА_1, сидів Сшрітовігорд а лише потім за кермо сів ОСОБА_3

У зв'язку з вище викладеним, враховуючи характер злочинних дій відповідача, які стали причиною ушкодження здоров'я позивача, глибину фізичного болю та душевних страждань, яких зазнала позивач у зв'язку з ушкодженням її здоров'я, вона тривалий час перебувала на лікуванні, яке продовжує до сьогоднішнього часу, перенесла ряд операцій, в результаті ДШ відбулося скорочення правої ноги позивача (а.с. 7) і це погіршує її здібності в ході, вона стала інвалідом 2 групи (а.с. 131-133), отримані нею травми мають незворотній характер, а отже і душевні страждання пов'язані з ними не припиняться в майбутньому. Також суд враховує те, що в результаті ДТП ОСОБА_1, в своєму юному віці, позбавлена можливості нормального життя, вона позбавлена можливості продовжувати навчання, адже весь час затрачувався на лікування, вона позбавлена можливості повноцінно працевлаштуватися (а.с. 129), проводити час з однолітками, так як його проводять вони, а саме ходити на танці, розважатися, тощо, що свідчить про зміну звичайного для неї способу життя та вказані обставини вимагають від неї додаткових зусиль для організації її життя. Тому, враховуючи все вище викладене, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення моральної шкоди частково, стягнувши з відповідача на її користь 50000 грн.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до п. 4, 8 ст. 4 Декрету КМ України „Про державне мито" та п. З ч.З ст. 81 ЦПК України, а рішенням суду позовні вимоги позивача задоволено частково, то відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з розглядом справи на суму 129,8 грн., а саме судовий збір в розмірі 65,6 грн. (122,61 грн. х 53,5 % відсоток задоволених позовних вимог / 100 %) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 64,2 грн. (120 грн. х 53,5 % відсоток задоволених позовних вимог / 100 %).

Виходячи з вище викладеного та керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1167, 1168,1187, 1192, ч.4 ст. 1193 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9619 (дев'ять тисяч шістсот дев'ятнадцять) гривен 47 копійок в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих злочином, 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривен 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 59 619 (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот дев'ятнадцять) гривен 47 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по справі в розмірі 129 (сто двадцять дев'ять) гривен 80 копійок, з яких 65 (шістдесят п'ять) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судового збору та 64 (шістдесят чотири) грн. 20 копійок в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення, або протягом 10 днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.

Суддя