Острозький районний суд Рівненської області
справа № 2-273/10
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 травня 2010 р. м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., перевіривши дотримання вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до дільничного інспектора міліції ОСОБА_2 про скасування обвинувачення у вчиненні розкрадання чужого дрібного майна роботодавця, скасування запису у трудовій книжці про підставу звільнення за п.8 ст.40 КЗпП України та стягнення моральної компенсації,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Острозького районного суду із позовною заявою до дільничного інспектора міліції ОСОБА_2 про скасування обвинувачення у вчиненні розкрадання чужого дрібного майна роботодавця, скасування запису у трудовій книжці про підставу звільнення за п.8 ст.40 КЗпП України та стягнення моральної компенсації.

Позовну заяву було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦІТК України.

В порушення п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить чіткої вказівки щодо змісту позовних вимог із зазначенням способу захисту, передбаченого законом.

В порушення п. п. 5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачка в позовній заяві не зазначає доказів, якими вона підтверджує обставина, якими обґрунтовує свої вимоги.

В порушення ч,5 ст.119 ЦПК України позивачкою не додано до позовної заяви доказів оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка оскаржує протокол дільничного інспектора міліції Острозького МВ УМВС України в Рівненській області від 19.04.2009 року, в якому встановлено обставини скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, тобто дрібної крадіжки в Острозькому районному будинку школярів. Посилається при цьому також і на те, що 13.05.2009 року обставини викладені у вищевказаному протоколі були предметом судового розгляду. З чого слідує, що фактично йдеться про перегляд процесуального рішення, ухваленого в справі про адміністративне правопорушення. Проте діючим законодавством встановлений інший порядок оскарження дій працівників міліції і процесуальних постанов суду. Розгляд таких питань в порядку позовного провадження не передбачено.

Вимога про покладення на дільничного інспектора міліції в якості моральної компенсації вибачитися в засобах масової інформації за неправомірні дії по відношенню до неї є похідною до першої вимоги і за своїм характером ця вимога як і вимога про скасування запису у трудовій книжці є вимогами, які мають розглядатись у іншому провадженні аніж перша вимога.

Відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Вказана позовна заява відповідно до ухвали суду від 30.04.2010 р. була залишена без руху, позивачці було надано строк для усунення вказаних недоліків до 12.05.2010 р. та розяснено наслідки невиконання ухвали.

До 12 травня 2010 р. ухвала не була виконана і недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, а тому відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до дільничного інспектора міліції ОСОБА_2 про скасування обвинувачення у вчиненні розкрадання чужого дрібного майна роботодавця, скасування запису у трудовій книжці про підставу звільнення за п.8 ст.40 КЗпП України та стягнення моральної компенсації вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали суду протягом пяти днів з дня винесення ухвали і поданням після цього протягом десяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В.