Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
Справа № 2-1947/2010 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2010 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд в складі :

головуючого судді СКАЛОЗУБА О.М.,

при секретарі ПОЛЄТАВКІНІЙ М.О.,

за участю представника заявника- Амельченко Ю.В.,

стягувача-Ступака Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжин справу за скаргою Регіонального відділення ФДМУ по Чернігівській області про визнання незаконними дій державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції по Чернігівській області та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення ФДМУ по Чернігівській області в своїй заяві та його представник в судовому засіданні просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції по Чернігівській області ОСОБА_1 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 21993212 від 24.09.2010 року із примусового виконання виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.03.2010 року № 2-7 про стягнення з регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області на користь ОСОБА_2 4001,00 грн. на повернення сплаченої ним ціни купленого за розірваним договором об'єкту незавершеного будівництва, посилаючись на те, що 22.10.2010 року на адресу регіонального відділення надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 21993212 від 24.09.2010 року із примусового виконання виконавчого листа Ніжинського міжрайонного суду Чернігівської області від 30.03.2010 року № 2-7 про стягнення з регіонального відділення на користь ОСОБА_2 4001,00 грн. на повернення сплаченої ним ціни купленого за розірваним договором об'єкту

незавершеного будівництва (старший державний виконавець Сенченко М.В.).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 25 Бюджетного кодексу України виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови КМУ від 9 липня 2008 № 609 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти

державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ» юридичні та фізичні особи, на

користь яких прийняті судові рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких

обліковуються кошти бюджету, подають ці рішення органам Державного казначейства, що

здійснюють безспірне списання. Таким чином, органи виконавчої служби взагалі не є

суб'єктами виконання даного виконавчого документу. Тобто, державним виконавцем грубо

порушено п. 4 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", в якому зазначено, що у

разі пред'явлення виконавчого документа не за підвідомчістю виконання рішення,державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, незаконні дії державного виконавця призвели до прийняття незаконної постанови про відкриття виконавчого провадження, що підлягає скасуванню.

Представник підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернігівській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду письмове заперечення в якому просить справу розглядати за її відсутності та відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що згідно скарги Регіонального відділеннями ФДМУ по Чернігівській області постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана 22.10.2010 року а скарга на дії державного виконавця подана лише 17.11.2010, тобто з пропуском строку на оскарження. Підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця не було, так як виконавчий документ відповідає вимогам ст. ст. 3,18,19,24 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач суду пояснив, що вважає посилання скаржника на ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» хибним, а тому просить відмовити в задоволенні скарги.Підстав для застосування п. 4 постанови КМУ від 9 липня 2008 № 609 «Про затвердження Порядку... не має,так як прийняте рішення суду не стосується тіх питань,що зазначені в п.4 Постанови КМУ.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали скарги, оглянувши матеріали виконавчого провадження, прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою ВП № 21993212 від 24.09.2010 р. старшого державного виконавця підрозділу виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-7 виданого 30.03.2010 р. Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області на користь ОСОБА_2 4001,00 грн. на повернення сплаченої ним ціни купленого за розірваним договором об'єкту незавершеного будівництва.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови КМУ від 9 липня 2008 № 609 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ» встановлено, що юридичні та фізичні особи, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджету, подають ці рішення органам Державного казначейства, що здійснюють безспірне списання, у разі: повернення за рішенням суду:

- надмірно та/або помилково сплачених до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів;

- вартості конфіскованого за рішенням суду майна, іншого майна, що переходить у власність держави, вилученого податковими, митними, правоохоронними та іншими уповноваженими органами;

- конфіскованої за рішенням суду національної або іноземної валюти та коштів від реалізації інших валютних цінностей, вилучених податковими, митними, правоохоронними та іншими уповноваженими органами;

відшкодування за рішенням суду з державного бюджету податку на додану вартість та/або відсотків за бюджетну заборгованість за несвоєчасно відшкодовані суми податку;

стягнення за рішенням суду штрафів (відсотків), нарахованих на суми неповернутих (невідшкодованих) з бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена на підставі виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області виконавчого листа від 30.03.2010 року № 2-7 за рішенням суду про стягнення з регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області на користь ОСОБА_2 4001,00 грн. на повернення сплаченої ним ціни купленого за розірваним договором об'єкту незавершеного будівництва.

Таким чином,рішення Ніжинського міськрайсуду ,на підставі якого видано виконавчий лист від 30.03.2010 року № 2-7 і відкрито виконавче провадження, не входить в перелік тіх рішень суду ,які можуть і повинні подати фізичні особи органам Державного казначейства, що здійснюють безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджету.

Судом встановлено,що виконавче провадження відкрито відповідно до вимог ст.ст.3,18,19,24 Закону України Про виконавче провадження і тому за таких обставин скарга не може бути задоволена,так як вона є необгрунтованою,недоведеною і її вимоги протирічать не тільки Закону України Про виконавче провадлження, а й п.п. 4,5 Постанови КМ України від 9 липня 2008 № 609 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ» .

Суд вважає необгрунтованим і не законним посилання скаржника на ст.25 Бюджетного Кодексу України,так як даний Кодекс не є діючим і посилання на майбутні норми Закону судом не можуть бути прийняті.

Суд також вважає не вірним трактування скаржником п.4 вказаної Постанови КМ України,оскільки перелік рішень суду, які можуть і повинні подати фізичні особи органам Державного казначейства, що здійснюють безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджету,є вичерпним і тлумаченню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Регіонального відділення ФДМУ по Чернігівській області про визнання незаконними дій державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління по Чернігівській області та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 21993212 від 24.09.2010 року із примусового виконання виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.03.2010 року № 2-7 про стягнення з регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області на користь ОСОБА_2 4001,00 грн. на повернення сплаченої ним ціни купленого за розірваним договором об'єкту незавершеного будівництва,відмовити.

На ухвалу може бути подано до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайсуд апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я ОСОБА_3