Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-4546/2010 р. Головуючий у 1 інст. - Мороз К.В.
Доповідач - Литвиненко Ї.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого- судді ЛИТВИНЕНКО І.В.

суддів: ЗАБОЛОТНОГО В.М., ЄВСТАФІЇВА O.K.

при секретарі Штупун О.М.

з участю ОСОБА_1, головного державного виконавця

Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду ОСОБА_3 від 16 липня 2010 року по справі за поданням головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про примусове входження до житла боржника,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду як неправомірну.

Оскаржуваною ухвалою було дозволено головному державному виконавцю Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_2 та, в разі необхідності учасників проведення виконавчих дій, примусове входження до квартири АДРЕСА_1 в ОСОБА_3, яке належить боржнику ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що подання державного виконавця було розглянуто без повідомлення апелянта, в результаті чого поза увагою суду залишився той факт, що боржником майже всі виконавчі документи оплачені і борг залишився значно менший, ніж зазначено в ухвалі суду. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що проникнення до житла можливе лише за вмотивованим рішенням суду, а не ухвалою суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, подання державного виконавця надійшло 15.07.2010 року. Відповідно до положень ч.2 ст.376 ЦПК України, суд

першої інстанції 16.07.2010 року розглянув вказане подання без участі і повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд виходив з того, що у державного виконавця з 01.03.2006 року є на виконанні виконавче провадження і на день розгляду подання сума непогашеного боргу становить 10026,81 грн., а боржник ухиляється від перевірки державним виконавцем наявності рухомого майна за місцем його проживання.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам норм матеріального та процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги стосовно розгляду подання у відсутність боржника не заслуговують на увагу, так як вони суперечать положенням ч.2 ст.376 ЦПК України.

Що стосується тверджень ОСОБА_4 про невідповідність вказаної суми боргу в ухвалі суду тій сумі, яка залишилась, то ці твердження не впливають на законність ухвали, оскільки надані до апеляційної скарги квитанції про сплату боргу свідчать про зменшення боргу на 2400 грн, однак сума заборгованості залишається значною.

Посилання апелянта та порушення норм процесуального права у зв'язку з постановлениям ухвали за результатами розгляду подання державного виконавця, а не рішення, є безпідставними.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому відсутні підстави для ЇЇ скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, ст.ст. 314, 315, 319. 325 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛ ИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, Ухвалу Новозаводського районного суду ОСОБА_3 від 16 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді :