Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.

секретаря Сурмачевської У.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міскрайонного суду від 18 травня 2010 року , -

ВТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн. щомісячно, вказуючи на те, що відповідач є батьком дитини, займається підприємницькою діяльністю, має нерегулярний заробіток і достатньо забезпечений та в добровільному порядку не надає допомогу на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Калуського міскрайонного суду від 18 травня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 350 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду у справі й задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку доказам у справі , тому ухвалив помилкове рішення.

___________________________________________________________________________

Справа № 22-ц- 3241/2010р. Головуючий у 1 інст. Федик Л.І.

Категорія 57 Суддя - доповідач Фединяк В.Д.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не зявились, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розірваного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої за рішенням суду визначено з позивачкою.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Перевіряючи доводи сторін щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України вірно ураховував матеріальне положення платника аліментів і зробив висновок про те, що відповідач не працює має на утриманні неповнолітнього сина та матір похилого віку, які потребують матеріальної допомоги. У звязку з цим, суд правильно визначив, що відповідач спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач займається підприємницькою діяльністю і спроможний сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою, оскільки такі посилання є голослівними і спростовуються поданими відповідачем доказами з цього приводу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити. Рішення Калуського міскрайонного суду від 18 травня 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя Фединяк В.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_5