Апеляційний суд Черкаської області
Справа №22 ц 2093/10 Головуючий по 1 інстанції
Категорія - 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних

справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ІваненкаВ.Д.

суддів Захарової А.Ф., Качана О.В.

при секретарі Іскрі І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УПФ України в Соснівському районі про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання про перерахування та виплату недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії дітям війни,

встановила:

Звертаючись з вказаним позовом ОСОБА_3 посилалася на те, що відповідно до ст. 1 Закону "Про соціальний захист дітей війни" вона є дитиною війни і має право на щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення їй у 2006 - 2008 роках не виплачувалося, просила стягнути з відповідача на її користь 3 891, 90 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси щодо неповного нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенси, як дитині війни незаконною.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду в Соснівському районі м. Черкаси здійснити нарахування та виплатити на користь позивачки недоплачену їй щомісячну державну соціальну допомогу в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням

проведених за цей період виплат. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивачки судові витрати в сумі 3.40 грн

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Соснівськом районі м. Черкаси просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якої відмовити в задоволенні позовних вимог, так як вважає постанову суду незаконною і необгрунтованою та винесеною з неправильним застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колег, суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення наступних мотивів.

Суд встановив, що позивачка отримує пенсію за віком та відноситься д категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни. Відповідно до статті Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, ц виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком Відповідач визнав, що такі виплати позивачці не проводилися. Тому суд прийшов до правильного висновку про порушення відповідачем прав позивачки.

Проте, частково задовольняючи позовні вимоги, суд не звернув увагу на заперечення відповідача, що згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Він, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод інтересів. Частиною 1 ст. 100 КАС України встановлено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

На застосування цієї вимогу закону наполягав відповідач в суді пер інстанції.

Суд відхилив заперечення відповідача та визнав поважними причинами пропуску строку звернення позивачкою до суду. Суд послався на те, що позивачка через похилий вік не могла розібратися у суті нормативних документів, які регулюють дані правовідносини та практиці їх застосування. Такі висновки є помилковими, оскільки позивачка оскаржує не нормативні акти, які введені в дію на певну дату, а дії управління Пенсійного фонду по їх реалізації за 2006-2008 роки. Суд вказав, що про таке порушення позивачка дізналася після винесення Конституційним судом рішення від 9 липня 2007 року. Однак поважних причин пропуску строку звернення до суду з вказаної дати і до часу звернення до суду не надано, отже підстав для визнання причин пропуску поважними немає.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах річного строку до дати подачі позову.

Позивачка звернулася до суду 29 жовтня 2009 року та просила зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006 - 2008 роки. Тому її позовні вимоги підлягали до задоволення лише за період з 29 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

1

з

Колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення допущених судом помилок шляхом зміни рішення та ухвалення нового рішення про зобов'язання провести перерахунок пенсії позивача за вказаний період.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія

є up і шил а :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УПФ України в Соснівському районі про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання про перерахування та виплату недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії дітям війни задовольнити частково, постанову суду змінити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, та виплатити перераховану пенсію за період з 29 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з врахуванням уже проведених виплат за цей період.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Рішення колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді