Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-549/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» липня 2010 року м. Кагарлик

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Даценко К.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління песійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання провечти перерахунок та щомісячну виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління песійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання провечти перерахунок та щомісячну виплату пенсії, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким визнати дії управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі у відмові провести перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_1 неправомірними, зобов'язати управління Пенсійного України в Кагарлицькому районі Київської області починаючи з 22.05.2008 року провести перерахунок державної пенсії та її щомісячну виплату згідно з ч.4 статті 54 Закону України «Про соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та її щомісячну виплату в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України про Державний бюджет України в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на момент перерахунку та виплати, та в подальшому проводити перерахунки у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму відповідно до ст..67 цього ж закону.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з «явився, про те на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач проти позову заперечує та просить суд слухати справу у відсутності представника.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварій на Чорнобильській АЕС, мене визнано інвалідом 3 групи та внесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі ст..14 Закону України «Про статус і соціальний за хист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що діяла до 31.12.2007р. було передбачено, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, згідно зі ст..50 вищезазначеного Закону повинна бути призначеною щомісячно в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, такі норми відображені в п.4 «Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської Катастрофи», затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року за № 523 «Про затвердження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи», з подальшими змінами та доповненнями.

28.12.2007р. були внесені зміни законом України «Про державний бюджет України на 2008р та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до вищезазначеного Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме було визначено, що основна пенсія для інвалідів З групи відповідно до ч.4 ст.54 повинна становити 100 % прожиткового мінімуму, а згідно зі ст..50 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідокЧорнобильської катастрофи» додаткова пенсія визначена в розмірі 50% прожиткового мінімуму.

Але, рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008р. у справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України окремих положень ст..65 розділу 1 пунктів 61,62,63 розділу II, пункту 3 розділу III ЗУ «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України», визнано внесені зміни до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не конституційними. Тим більше, відповідно до ст..71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вносити зміни до цього зміни до цього Закону можна виключно Законом про внесення змін до цього Закону.

Статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що під час визначення розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія з віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Положення ч.З ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсій за віком, встановлений абзацом першим цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, не може бути взятий до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру за віком не є підставою для відмови в реалізації особою конституційної гарантії та права на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі пенсій за віком як це встановлено ст..50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено законом, підвищується розмір пенсій, визначений відповідно до статті 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсій здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум - це індикатор оцінки рівня життя в Україні.

Відповідно до Законів України, Верховна Рада щороку встановлює прожитковий мінімум на пропозицію Кабінету Міністрів України до початку розгляду проекту державного бюджету на наступний рік.

Тому, під час нарахування і встановлення мені основної пенсії в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, потрібно керуватися тими законами, які встановлюють мінімальну пенсію за віком на відповідний термін. Таким чином, при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком треба керуватися тільки Законами України, які передбачають мінімальну пенсію за віком, яка прирівняна до прожиткового мінімуму, а саме, Законом України « Про прожитковий мінімум» , а не Постановами КМУ, які суперечать законам України та Конституції України, крім того п.6, ст. 92 Конституції України передбачає, що тільки виключно законам встановлюється пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до ст..2 ЗУ «Про прожитковий мінімум» чинного з 15 липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для:

встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України:

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зазначено у рішенні №8-рп/2005 року від 11.10.2005 року по справі 1-21/205), 6-рп2007 року від 09.07.2007 року та 10-рп/2008 року), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист неприпустимості обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належить і позивачка , як інвалід 3 групи і її пенсія призначається за спеціальним законом. У рішеннях Конституційного суду зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного суду України від 6 липня 1999 №8-рп/99, від 20 березня 2002 року, №5/2002, від 17 березня 2004 року, №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року, №20-рп/2004, від09.07.2007 року №6-рл 2007, від 22.05.2008 року 10-рп).

Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. №107-УІ мінімальна пенсія за віком встановлена:

В розмірі 482 гривні - з 1.07.2008р., 498 гривень - з 1.10.2008р., 573 гривень - з 01.11.2009 року.

Позивачка отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в значно нижчому розмірі та вважаю, що управління ПФУ в Кагарлицькому районі повинно було провести мені перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно з вищенаведеним Законом України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ від 30 травня 1997 року та згідно з встановленим в Державі розміром мінімальної пенсії за віком.

Позивачка звернулась до управління ПФУ в Кагарлицькому районі Київської області з проханням провести перерахунок та виплати пенсії в розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». На її звернення позивачка отримала відмову в перерахунку пенсій та їх виплату з посиланням на постанови Кабінету Міністрів України та визнані неконституційними закони. Постільки порушено права позивачки та не проведено перерахунків пенсій позивачка правомірно звернулася за захистом своїх прав до суду згідно з статтею 55 Конституції України та статтею 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Неправомірність дій управління ПФУ в Кагарлицькому районі Київської області бачу у відмові провести перерахунок та виплату пенсій.

Відповідно до п.2 частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають справи у порядку цивільного судочинства у спорах фізичних осіб з об'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсій витрат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудні місцевим загальним судам.

Викладене підтверджується доданими до даної заяви документами - письмовими доказами. На основі вищевикладеного, керуючись ст..ст19,46,55,56 Конституції України, ст..ст14,50,54,70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України N 2291-ІУ(2291-15) від 23.12.2004 р. Постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30 травня 1997 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», ст..ст.3,10,15,109,119,120? 215? 218 ЦПК України, - суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до управління песійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання провечти перерахунок та щомісячну виплату пенсії, - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі у відмові провести перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного України в Кагарлицькому районі Київської області починаючи з 22.05.2008 року провести перерахунок державної пенсії та її щомісячну виплату згідно з ч.4 статті 54 Закону України «Про соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та її щомісячну виплату в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України про Державний бюджет України в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на момент перерахунку та виплати, та в подальшому проводити перерахунки у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму відповідно до ст..67 цього ж закону.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення в повному обсязі, - відповідно до ст.. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Закаблук