Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горблянського Я.Д., Шишка А.І.

з участю: секретаря: Балагури М.О.

представників апелянта ОСОБА_1, Тисменицької міської ради ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Тисменицької міської ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області на рішення Тисменицького районного суду від 23 вересня 2010 року.

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року з позовом в суд до Тисменицької міської ради звернувся ОСОБА_4 щоб постановити рішення про стягнення 56471, 38 гривень заробітної плати за час вимушеного прогулу та 31073,66 гривень відшкодування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що вироком Тлумацького районного суду від 18 березня 2010 року який залишений без змін ухвалою апеляційного суду скасовано постанову старшого слідчого прокуратури Івано-Франківської області від 15.01. 2009 року про відсторонення його від посади міського голови міста Тисмениці, тому перебував у вимушеному прогулі.

_______________________________________________________________________________

Справа № 22-ц- 6231/2010 р. Головуючий у І інстанції Струтинський Р.Р.

Категорія 53 Доповідач Матківський Р.Й.

З 12. 08. 2010 року приступив до виконання посадових обов»язків, тому просив на підставі норм трудово законодавства стягнути за період незаконного відсторонення заробітну плату за вимушений прогул та допомогу за час тимчасової втрати працездатності.

Рішенням Тисменицького районного суду від 23 вересня 2010 року позов задоволено.

На дане рішення заступник прокурора Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Апелянт в скарзі зазначає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не врахував, що відсторонення позивача від роботи мало місце у зв»язку з вчиненням посадового злочину на підставі ст. 147 КПК, що не передбачає збереження заробітної плати, а не у зв»язку з порушенням норм трудового законодавства.

Позивач вироком суду засуджений, а скасування постанови про його відсторонення мало місце у зв»язку із закінченням судового слідства, а не у зв»язку із незаконністю відсторонення, тому суд безпідставно вважав, що позивачу належить стягнути заробітну плату за вимушений прогул та інші виплати.

Не підлягає поверненню позивачу і шкода внаслідок відсторонення і за нормами ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду»

Вислухавши представника апелянта, Тисменицької міської ради, які вимоги скарги підтримали, представника позивача, яка вимоги скарги не визнала, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скаргу слід задоволити.

Постановляючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції неповно з»ясував обставини, його висновки не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового.

Як підставу для задоволення позову про стягнення 56471, 38 гривень заробітної плати за час вимушеного прогулу та 31073,66 гривень відшкодування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності, суд першої інстанції вважав скасування вироком Тлумацького районного суду від 18 березня 2010 року який 11 серпня 2010 року залишений без змін ухвалою апеляційного суду постанову старшого слідчого прокуратури Івано-Франківської області від 15.01. 2009 року про відсторонення ОСОБА_4 від посади міського голови міста Тисмениці за вчинення посадового злочину, тому він перебував у вимушеному прогулі. На підставі ст. 46, 231-233 КЗпП України та ст.ст. 35, 50 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» заявлені позовні вимоги підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак судове рішення зазначеним вимогам не відповідають.

Суд не звернув уваги, що за вироком Тлумацького районного суду від 18 червня 2010 року постанова старшого слідчого прокуратури про відсторонення ОСОБА_4 від роботи на підставі ст.147 КПК скасована не у зв»язку з її незаконністю, а у зв»язку із закінченням розгляду справи по суті.

ОСОБА_4 відсторонений від роботи не роботодавцем як передбачено ст. 46 КЗпП, що може бути підставою для стягнення заробітної плати за вимушений прогул за нормами КЗпП, а постановою старшого слідчого прокуратури у зв»язку з вчиненням злочину за який засуджений на підставі ст. 147 КПК, тому у разі спору питання повинно вирішуватись в порядку передбаченому ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду»

За змістом ст. 94 КЗпП та ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується за виконану роботу.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» право на матеріальне забезпечення виникає з настанням страхового випадку в період роботи, тому також не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_4 про відшкодування виплат у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності в період відсторонення за постановою слідчого.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін які беруть участь у справі, тому у суда першої інстанції не було підстав для задоволення вимог ОСОБА_4 про відшкодування втраченого заробітку за нормами трудового законодавства.

На підставі ст.ст. 46, 94, ст.1 ЗУ «Про оплату праці» ст. 4 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням», керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області задоволити.

Рішення Тисменицького районного суду від 23 вересня 2010 року скасувати та ухвалити нове

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Тисменицької міської ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування виплат у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після дня його проголошення.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_5