Справа №22-ц-3725/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого - Рибалки В.Г.,

суддів - Попруги С.В., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Сум Сумської області від 04 лютого 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, закритого акціонерного товариства страхової компанії «Просто-страхування» про стягнення заподіяних майнових збитків та відшкодування завданої моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезгаданим позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 січня 2009 року, на автомобільній дорозі Суми - Путивль - Глухів, у с. Піски Буринського району сталася дорожньо-транспортна пригода, винним у якій є І водій товариства з обмеженою відповідальністю «Діната» - ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, що належить згаданому товариству.

У наслідок ДТП було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_2, чим заподіяно майнову шкоду в розмірі 22 188 грн. Крім того, протиправними діями ОСОБА_2 йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Страхова компанія не відшкодувала йому суму майнової шкоди - 7 225 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 Крім того, із страхової компанії підлягає стягненню на його користь моральна шкода в розмірі 2 250 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної внаслідок ДТП майнової шкоди в розмірі 5 057. 50 грн., та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди - 1 000 грн.; стягнуто з ЗАТ АТ «Просто- страхування» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної внаслідок ДТП моральної шкоди - 2 550 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області за проведення по справі автотехнічної експертизи № 226 від 30 жовтня 2009 року - 656, 52 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області за проведення по справі автотехнічної експертизи № 226 від 30 жовтня 2009 року - 281, 52 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 фактично посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд до того ж суду.

ОСОБА_2 доводить, що відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України за шкоду, завдану автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, має відповідати власник автомобіля НОМЕР_1 - ТОВ «Діната». Цим автомобілем він керував в силу трудових відносин з названим товариством. На думку ОСОБА_2. суд в установленому процесуальним законом

порядку, не залучив до участі у справі другого відповідача - страхову компанію «Просто-страхування».

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межа доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не повністю дотримався вимог зазначеного закону.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції правильно встановив, що позивачеві ОСОБА_3 завдана шкода внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки (автомобілів). При цьому суд правильно зазначив, що автомобіль «Мітсубісі Ь-200» є власністю ТОВ «Діната».

У той же час, суд не зазначив у рішенні та не дав юридичної оцінки тому факту, що ОСОБА_2 управляв названим автомобілем під час ДТП, перебуваючи в трудових відносинах з названим товариством, що підтверджується належними доказами. Внаслідок цього, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про покладення обовязку по відшкодуванню шкоди на відповідача ОСОБА_2 та невірно застосував до спірних правовідносин положення ч.2 ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом цього закону, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілими особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела ( шофер, машиніст, оператор, інш.). У даному випадку такою особою є ОСОБА_2

Відповідно до пунктів 3, 4 ч.І ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди в розмірі 5 057, 50 грн., завданої моральної шкоди в розмірі 1 000 грн., стягнення судового збору в сумі 56, 53 грн., витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 21 грн., понесених витрат на правову допомогу в сумі 175 грн., всього 6 310, 03 грн., а також в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Сумській області 656, 88 грн. за проведення у справі автотехнічної експертизи № 226 від 30 жовтня 2009 року, стягнення з ОСОБА_3 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Сумській області 281, 52 грн. ЗА проведення у справі автотехнічної експертизи № 226 від ЗО жовтня 2009 року.

Оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, ТОВ «Діната» до участі в справі не залучалось, тому в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди слід відмовити, ухваливши про це нове рішення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. З, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської області від 04 лютого 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди в розмірі 5 057, 50 грн., завданої моральної шкоди в розмірі 1 000 грн., стягнення судового збору в сумі 56, 53 грн., витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 21 грн., понесених витрат на правову допомогу в сумі 175 грн., всього 6 310, 03 грн., а також в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно- криміналістичного центру УМВС України в Сумській області 656, 88 грн. за проведення у справі автотехнічної експертизи № 226 від 30 жовтня 2009 року, стягнення з ОСОБА_3 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Сумській області 281, 52 грн. за проведення у справі автотехнічної експертизи № 226 від 30 жовтня 2009 року.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської області від 04 лютого 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді