Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22 ц - 5182/10 Головуючий по 1 інстанції Кондрацька Н.М.
Категорія: 19,24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Черкаської області в складі:

головуючого Бурлаки В.О.,

суддів МіщенкаС.В., ОСОБА_2,

при секретарі Голобородько C.O.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі за позовом комунального підприємства «Черкасиводоканал» до ОСОБА_4. ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до комунального підприємства « Черкасиводоканал » про відшкодування шкоди, -

встановила:

КП «Черкасиводоканал» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3. ОСОБА_5 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення. Позивач обґрунтовує свій позов тим, що відповідачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримують послуги по водопостачанню та водовідведенню, які надає КП «Черкасиводоканал». Але в порушення ст..67-68 ЖК України та ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не сплачують за спожиті послуги тривалий період часу у зв'язку з чим заборгували комунальному підприємству 1 474 грн. 41 коп., які належить стягнути солідарно з відповідачів.

У свою чергу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду зустрічну позовну заяву до КП «Черкасиводоканал» про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи свій позов тим, що КП «Черкасиводоканал» надає неякісні послуги, а саме подає споживачам м.Черкаси питну воду, що не відповідає державним стандартам, внаслідок споживання якої у м.Черкаси росте смертність. А тому у зв'язку з цим КП «Черкасиводоканал» має відшкодувати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шкоду заподіяну загрозою їх життю та здоров'ю в розмірі по 36 981грн. 15коп. кожному

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2010 року позов КП «Черкасиводоканал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно на користь КП «Черкасиводоканал» борг в сумі 1 474 грн. 41 коп. за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. а всього 1 504 грн. 41 коп..

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно в прибуток держави державне мито в сумі 51 грн..

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 оскаржили вказане рішення в апеляційному порядку, посилаючись на те, що суд не розібрався в суті позову, допустив неповне дослідження доказів та безпідставно дійшов до помилкових висновків, не врахувавши наведенні ними докази як щодо фатів подачі неякісної питної води, так і щодо її впливу на здоров'я населення м.Черкаси. У зв'язку з чим апелянти просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову .

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права при вирішенні даного спору, колегія суддів приходить до висновку про відхилення скарги .

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов , суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання холодної води з відповідачів є обґрунтованими , відносини між сторонами врегульовані договором та положеннями чинного законодавства, а сам позов підтверджений доказами по справі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 13 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" визначено, що залежно від функціонального призначення житлово - комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги ( централізоване постачання холодної та гарячої води,

водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення

побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій ( прибирання

внутрішньо будинкових приміщень та при будинкової території, санітарно - технічне

обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення

місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання,

укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів

конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів

конструкцій тощо).

Відповідно до ст. 19 вищевикладеного Закону , стосунки у сфері комунальних послуг регулюються укладеним договором між споживачами та їх виконавцем. Укласти такий договір споживач зобов'язаний за законом. Такий обов'язок покладається на нього п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги".

Суд встановив, що між відповідачем ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 30.12.2004 року для сім'ї з трьох осіб ( а.с.23), але відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, які разом проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, не своєчасно і не в повному обсязі оплачували послуги з водопостачання та водовідведення, що надавались позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1 474 грн. 41 коп., яку ніяким чином не оспорюють апелянти.

Факт надання послуг з водопостачання і водовідведення доведений матеріалами справи, визнаний сторонами і не оспорений відповідачами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а тому вищевказана сума заборгованості підлягала стягненню з відповідачів в солідарному порядку відповідно до припису ст. ст. 541, 543 ЦК України.

У зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення, постільки послуги відповідачам надавалися КП «Черкасиводоканал», вони використовували їх для задоволення власних потреб, не відмовлялися від них, а суд , при цьому, повно та об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, доводи і заперечення сторін.

Також суд дійшов правильного висновку і при вирішенні зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до КП «Черкасиводоканал», оскільки позивачі по цьому позову не навели жодного належного доказу про те, що вони отримували непридатну для вживання воду від відповідача по зустрічному позову в період, що ними вказаний. Як не навели фактів негативного впливу на них , спричиненого вживанням цієї води ( погіршення стану здоров'я, псування побутових приладів, квартирних запірних пристроїв, тощо) . Навпаки , позивачі протягом вказаного ними періоду споживали послуги з водопостачання і від їх отримання не відмовлялися. Про що, в тому числі , свідчить підписаний ОСОБА_4 договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 30.12.2004 року, що діє по даний час. А наведені позивачем дані про стан негативний здоров'я жителів м.Черкаси жодним чином не стосуються правовідносин, що склалися між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як споживачами

послуг з водопостачання та водовідведення і КП «Черкасиводоканал» , як надавачем цих послуг, оскільки позивачі не уповноважені представляти громаду міста Черкаси та позиватися від імені жителів міста . До того ж ці дані жодним чином не можна пов'язати з вимогами про відшкодування шкоди позивачам, що були висунуті у зустрічному позові . Інших же доказів на підтвердження своїх вимог про відшкодування шкоди , позивачі як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи - не надали.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або можуть призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвал и ла:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі за позовом комунального підприємства «Черкасиводоканал» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до комунального підприємства «Черкасиводоканал» про відшкодування шкоди -відхилити, а рішення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: підписи