27.07.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа 22-3033 головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_2
Категорія 5 доповідач Орловська Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня місяця 27 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі

Головуючого Орловської Н. В.

Суддів Майданіка В. В.

ОСОБА_1

При секретарі Шевардіній К.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 травня 2009р. і додаткове рішення від 25 грудня 2009р.

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ будинку та встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою

Встановила:

В грудня 2008 р. ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, який уточнила в ході розгляду справи про поділ в натурі житлового будинку та встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою.

Позивач зазначила, що житловий будинок № 11/2 по проспекту Кірова в с. Новомиколаївка Скадовського району перебуває у спільній частковій власності сторін, де кожному із співвласників належить 1/2 його частина. Для обслуговування будинку виділена земельна ділянка площею 800 кв.м. Просила виділити в натурі належну їй на праві власності 1/2 частину будинку і встановити порядок користування спільною земельною ділянкою.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 18 травня 2009р. позовні вимоги задоволені. Визнано право власності за ОСОБА_3 на 52/100 частин житлового будинку літ. А приміщення 2-1 коридор площею 2,5 кв.м., 2-3 жила площею 19,3 кв.м, 2-4 кухня 9,7 кв.м., 2-5 ванна 3,8 кв.м., 43/100 передпокою 2-2 площею 4.6 кв.м, всього загальною 39,9 кв.м , а також надвірні будівлі гараж літ»3», сарай «И»., загальною вартістю 87617 грв.

За ОСОБА_4 визнано право власності на 48/100 частин будинку, яка складається із приміщень : 2-7 передпокій 11 кв.м., 2-8 кабінет 4,1 кв.м., 2-9, 2-10, 2-11 жилі приміщення площею 12,4, 15,1 6 кв.м відповідно, загальна площа цієї частини будинку 48,6 кв.м., , а також надвірні будівлі 1/2 сараю «Б», сарай «Ж», навіс «б», загальною вартістю цієї частини 77596 кв.м.

Розподіл горища здійснено відповідно до розподілу будинку. В загальному користування залишено водопровід №1, підвал №2, коридор 2-6, площею 2,5 кв.м., передпокою 57/100, літ 2-2 площею 10,7 кв.м/6,1 кв.м .

Спільну часткову власність між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на квартиру № 11/2 припинено.

Додатковим рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2009р. встановлено порядок користування земельною ділянкою згідно графічного плану та виділено у користування ОСОБА_4 ділянку площею 281 кв.м, ОСОБА_3 -282 кв.м і у загальному користуванні залишена земельна ділянка площею 238кв.м. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за перевищення часток в розмірі 4098,34 кв.м та судові витрати 1495,20 грв.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушенні судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалені судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд, оскільки справу розглянуто без його участі, та визначений такий порядок поділу будинку, що створює для нього обов'язок здійснювати опалення, газо, водо і електропостачання у ту частину будинку, яка йому не належить. А також не вирішені питання про встановлення окремого для кожного із сторін забезпечення комунальними послугами.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції припинив спільну часткову власність за виділив у натурі позивачці 48/100 , а відповідачу 52/100 частин спірного об'єкту нерухомості.

Проте таких висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального процесуачьного права.

У відповідності до положень cm. 364ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки його майна, що є у спільній частковій власності. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 6 і 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок від 04.10.1991 р. №7 з наступними змінами і доповненнями, при вирішення справ про виділ частки із спільної часткової власності, судам належить мати на увазі, що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом ( квартиру) та за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради згідно cm. 152 ЖК України.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є співвласниками 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою с. Ново миколаївка Скадовського району, проспект Кірова, 11/2. Частки кожного із них є рівними. (а.с.7-9,12).

За змістом позовної заяви вбачається, що позивачка порушила питання поділу спільної часткової власності одночасно з підстав ч.3 cm. 358 ЦК України, якої передбачено право співвласника на надання йому у користування і володіння частки спільного майна, що відповідає його частці у спільній частковій власності. А також підстав ч.1 cm. 364 право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Вирішуючи спір про поділ житлового будинку, суд першої інстанції відступив від рівності часток сторін, припинив спільну часткову власність на житловий будинок одночасно залишив у їх спільному користуванні 57/100 частин передпокою (літ. 2-2. коридор 2-6, і підвал.

Частиною 2 cm. 183 ЦК України встановлено, що неподільною є та річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Виділ частки із спільного майна, яке є неподільним, згідно ч.2 cm. 364 цього Кодексу є неможливим , а тому співвласник, який бажає виділу, має право на одержання за його згодою від решти співвласників грошової компенсації вартості цього майна.

Наведені норми матеріального права суд першої інстанції не застосував, а тому дійшов помилкового вважав, що за відсутності можливості створити при поділі в натурі спільної часткової власності відокремлених ізольованих квартир, можливо припинити спільну часткову власність та одночасно залишити у спільному користування сторін частину приміщень загального використання у спірному житловому будинку. При цьому вимогу позивачки про поділ спільної часткової власності з підстав ч.3 ст. 358 ЦК України суд не розглянув.

Також в матеріалах справи відсутні відомості про вручення відповідачу доповненої позовної заяви та додаткових позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою, наданою для обслуговування житлового будинку. В судовому засіданні де розглянуті зазначені вимоги з ухваленням додаткового рішення від 25.12.2009р. відповідач участі не приймав. Наявне у справі поштове повідомлення про вручення йому судової повістки містить виправлення в графі про дату вручення кореспонденції адресату. ( а.с. 158). За таких обставин не можна визнати факт належного повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду.

Крім того, розглядаючи спір, поза увагою суду залишилась та обставина, що за відсутності відповідача у судовому засіданні його інтереси представляв представник, що у відповідності до виданого ордеру має повноваження надавати правову допомогу, обсяг процесуальних прав якого встановлений ч.2 cm. 56 ЦПК України, що є вичерпним. Проте у ході розгляду справи вказаний представник визнав позовні вимоги позивача не маючи відповідного підтвердження цих повноважень з боку ОСОБА_5JI., а суд при ухваленні рішення приймаючи до уваги визнання представником відповідача позовних вимог ухвалив рішення з порушенням порядку, встановленого ч.4 cm. 174 названого Кодексу.

Враховуючи викладене колегія суддів не може визнати законним і обгрунтованим ухвалені у справі рішення, а допущені судом порушення процесуального законодавства, зокрема, розгляд справи у відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про час розгляду справи та наявність нерозглянутої частини позовних вимог, які пов'язані між собою, колегія суддів вважає за необхідне судові рішення скасувати , справу направити на новий розгляд з підстав п. 3,5ч.1 cm. 311 ЦПК України.

Керуючись cm. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду від 18 травня 2009 і додаткове рішення від 25 грудня 2009р. скасувати. Справу направити на новий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

судді