№ 2-1183/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Шостак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 29 березня 2003 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська за актовим записом № 93. Як для позивача, так і для відповідачки зазначений шлюб перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з травня 2008 року, сторони проживають окремо, до згоди та примирення не дійшли, між ними виникали часто суперечки при вирішенні побутових питань, різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і їх поновлення неможливе, тому звернулася до суду з даним позовом. Спору щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, наполягає на розірванні шлюбу, так як протиріччя та розбіжності між нею і відповідачем не зникли, а навпаки поглибилися, вони втратили взаємний інтерес один до одного і подальше перебування у шлюбі є недоцільним, оскільки примирення неможливе. Крім того, вона на теперішній час підтримує подружні стосунки з іншим чоловіком, від нього народила дитину і він зареєстрований за згодою відповідача батьком цієї дитини.

Відповідач до судового засідання подав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав з підстав наведених позивачкою і не заперечував проти розірвання шлюбу; просив розглянути справу без його участі.

Суд, вислухавши позивачку, взявши до уваги позицію відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами зареєстрований 29 березня 2003 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська за актовим записом № 93. Як для позивача, так і для відповідачки зазначений шлюб перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2008 року і з цього часу не поновлювались. Як зазначила у судовому засіданні позивач і проти чого не заперечував відповідач, причина припинення шлюбних відносин між ними полягає в тому, що у них часто виникали суперечки та сварки при вирішенні побутових питань; позивач вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і їх поновлення неможливе, вона підтримує подружні стосунки з іншим чоловіком, від якого має дитину, тому наполягає на розірванні шлюбу. Дитина залишиться проживати з позивачкою, на її утримання відповідач добровільно надаватиме допомогу, про наявність спору щодо поділу спільного майна сторони не заявили.

Відповідач до початку судового засідання подав заяву, у якій позов визнав, вважає, що їх шлюб відновити неможливо, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, про що заявили в суді, про намір відновити подружні стосунки жодна зі сторін не заявила, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам як позивача, так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити.

Суд, з урахуванням обставин справи та матеріального становища сторін, вважає за необхідне покласти витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану на відповідача, позивачку від сплати витрат, повязаних з розірванням шлюбу звільнити.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 зареєстрований 29 березня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська за актовим записом № 93 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

При реєстрації органами реєстрації актів цивільного стану розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17 грн. державного мита на користь держави. ОСОБА_1 від сплати витрат, повязаних з розірванням шлюбу звільнити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий у справі ОСОБА_4