Іванівський районний суд Одеської області
Справа 2-579/10р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області

у складі: судді ДонінаВ.Є.,

при секретарі Кирилові й С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Іванівка Іванівського району Одеської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04.11.1972р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 1972 року листопада місяця 04 числа зроблено відповідний запис за №10, місце реєстрації шлюбу - Чернелицька селищна рада Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач відмовляється подавати до органу реєстрації цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу, у зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки в останні роки між сторонами постійно виникають скандали та сварки, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого з грудня 2007 року сторони припинили спільне проживання.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що надав заяву, вважає, що сім'я розпалась остаточно, примирення з відповідачем неможливо

Відповідач заперечує проти позову, вважає можливим збереження шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджує свідоцтвом про шлюб Серії І-АБ № 003699, місце реєстрації шлюбу - Чернелицька селищна рада Городенківського району Івано-Франківської області, яке видане 04 листопада 1972 року.

Отже сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та спільним побутом не пов'язані.

Сім'ю складають особи, які спільно поживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ч.1 ст. 3 СК України).

Позивач на примирення не згодний, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки зазначені обставини унеможливлює примирення з відповідачем.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що відповідає ст. 16 Загальної Декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч,1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають Істотне значення.

З наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки (ст. 1 СК України).

Питання щодо відновлення дошлюбного прізвища після реєстрації розірвання шлюбу та застосування положень ст. 113 Сімейного кодексу України судом не з'ясовувалось, оскільки суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст. 11 ЦПК України). Частиною 2 ст. 10 ЦПК

встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

За таких обставин суд вважає за необхідне розірвати шлюб зареєстрований 04 листопада 1972 року між ОСОБА_1, який народився у 1949 році, і ОСОБА_2, яка народилась у 1949 році, про що в книзі записів актів громадянського стану 1972 року листопада місяця 04 числа Чернелицькою селищною Радою Городенківського району Івано-Франківської області зроблено запис за №10.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач підтвердив понесені судові витрати квитанцією № 65 відділення № 85 АКБ «ІМЕКСБАНК» м. Одеса (місцезнаходження: смт Іванівка, вул. Леніна, 72) від 19 травня 2010р. про сплату судового збору в розмірі 8,50 грн. та квитанцією № 67 від 19 травня 2010р. про сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Сума судових витрат підлягає стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 38,50 грн.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та необхідності встановлення порядку виконання рішення суду у відповідній частині відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану, ст. 115 СК України.

Керуючись ч.2 ст. 104 ч.3 ст.105,ст.1Ю, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 14, 15,60, 130, 174 ч.4, 212-215, 218, 224-266 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований 04 листопада 1972 року між ОСОБА_1, який народився у 1949 році, і ОСОБА_2, яка народилась у 1949 році, про що в книзі записів актів громадянського стану 1972 року листопада місяця 04 числа Чернелицькою селищною Радою Городенківського району Івано-Франківської області зроблено запис за № 10.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 «б») в рахунок судових витрат суму 38 (тридцять вісім) грн. 50 коп.

Встановити порядок виконання рішення відповідно до якого, згідно ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану, ст. 115 СК України, після набрання законної сили, рішення є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом реєстрації актів цивільного стану.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене ним в загальному порядку - шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя-