Справа №2-483/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі: головуючого-судді Філатової Л.Б.,

при секретарі Гиляка О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корпорації ОСОБА_3 Інтернейшнл про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Корпорації ОСОБА_3 Інтернейшнл про стягнення 406 гривень 65 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і 45 гривень 95 копійок компенсації за порушення строків виплати заробітної плати. Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 01.01.2007 року по 19.12.2008 року працювала менеджером центру соціально-профілактичної роботи з дітьми вулиці в місті Чернігові представництва корпорації «Лікарі світу - США». Посилається, пр в день звільнення не було виплачено заробітну плату за 19 днів грудня 2008 року, а виплатили лише 23.12.2008 року. Вказує, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не отримала, чим було порушено ст.ст.47,116,117 КЗпП України. Зазначає, що згідно умов трудового договору від 01.01.2008 року зарплата становила 400 доларів США. на місяць та виплачувалась в гривнях по курсу Національного банку України на день нарахування. Крім середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, ОСОБА_1 просить стягнути компенсацію втрати частини доходів у звязку порушенням строків їх__виплати__з врахуванням індексу інфляції за період невиплати доходу - 111,3 відсотків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсягу і до викладеного в позовній заяві доповнила, що відповідач мав змогу розрахуватись в день звільнення - видати кошти готівкою або ж перерахувати до банківської установи на картковий рахунок. Вказала, що не зверталась раніше до суду, оскільки вирішувала в суді справу про понолення на роботі.

Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи: довідку Національного банку України № 12-21/4427 від 26.11.2009 року (а.с.2), довідку про заробітну плату (а.с.12), видатковий касовий ордер (а.с.13), довідку про середню заробітну плату (дохід), трудову книжку ОСОБА_1, матеріали цивільної справи № 2-2371/09, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсягу з наступних підстав:

ОСОБА_1 з 02.01.2007 року по 19.12.2008 року працювала менеджером Центру соціально-профілактичної роботи з дітьми вулиці в м. Чернігові Представництва корпорації «Лікарі світу - США» в Україні, яке 26.07.2009 року перейменовано в Представництво корпорації ХелсРайт Інтернешнл в Україні, що підтверджується дослідженими доказами.

Остаточний розрахунок при звільненні ОСОБА_1 отримала 23.12.2008 року (а.с.13, справа № 2-2371/09 т.2 а.с.ЗЗ), що вона підтвердила.

Жоден з досліджених судом доказів не підтверджує звернення позивача до відповідача з вимогою про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів у звязку порушенням строків їх виплати з врахуванням індексу інфляції до 10.12.2009 року.

Статтею 233 КЗпП України встановлено тримісячний строк для звернення з заявою про вирішення трудового спору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 10.12.2009 року, пропустивши встановлений тримісячний строк, поважних причин пропуску цього строку суду не навела, з клопотанням про його поновлення до суду не зверталась, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Посилання позивачки на ч.2 ст.233 КЗпП України не може бути прийнято судом до уваги, оскільки без обмеження будь-яким строком звернутися до суду працівник має право з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Заявлені ОСОБА_1 суми не є заробітною платою в розумінні ст.94 КЗпП України і ст.ст.1,2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року.

Відповідно до ч.З ст.81 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.57-62,64,81,88,209,212-215,292 ЦПК України, ст.ст.116,117,233,234 КЗпП України, суд, -

Вирішив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход бюджету м.Чернігова 120 (сто двадцять) гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів з наступною подачею апеляційної скарги на протязі 20 днів після подачі заяви.

Суддя Л.Б. Філатова