Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-5397/10
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У вересні 2010 року Публічне акціонерне товариство ПроКредит Банк (далі ПАТ ПроКредит Банк, Банк), яке є правонаступником всіх прав і обовязків Закритого акціонерного товариства ПроКредит Банк, звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 08 листопада 2007 року між останнім і ОСОБА_4 (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 1.35667, за умовами якого Банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 10000 доларів США строком на 24 місяці зі сплатою 19 % річних за користування кредитними коштами.

Відповідно до умов кредитного договору Позичальник зобовязувався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі, передбачені договором платежі в порядку, визначеному кредитним договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав ОСОБА_4 кредитні кошти у вказаній вище сумі. Однак, останній свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує. Своєчасну сплату кредиту не забезпечив, через тривалу затримку у внесенні платежів у ОСОБА_4 виникла перед Банком заборгованість за кредитним договором. На дату подачі позову строк по простроченню погашення кредиту становить 549 днів.

Згідно із п. 4.1.1 кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків, або сплати штрафних санкцій більш як на три банківських дні Банк має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним.

На підставі цих положень 18 листопада 2009 року Банк надсилав ОСОБА_4 вимогу про дострокове погашення кредиту № 2433 від 11 листопада 2009 року, яку відповідач одержав 20 листопада 2009 року.

У п. 4.3 кредитного договору передбачено, що Позичальник зобовязаний погасити кредит та інші нарахування за ним протягом пяти банківських днів з дня відправлення Банком письмової вимоги про дострокове погашення кредиту, тобто не пізніше 23 листопада 2009 року. У порушення умов договору ОСОБА_4 вказану вище вимогу не виконав, кредит не погасив.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору у разі прострочення погашень за кредитним договором та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5 %, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. Якщо сума пені, розрахована згідно із цими умовами буде меншою 15 грн., сума пені автоматично вважається такою, що становить 15 грн. за кожний день прострочення виконання зобовязання.

Станом на 19 серпня 2010 року загальна сума заборгованості ОСОБА_4 перед Банком за кредитним договором № 1.35667 від 08 листопада 2007 року становить 76246 грн. 11 коп., з яких: 3193,55 доларів США борг по кредиту, 708,05 доларів США борг по процентам та пеня 45462 грн. 49 коп.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 08 листопада 2007 року Закрите акціонерне товариство ПроКредит Банк і ОСОБА_4 (далі Поручитель) уклали договір поруки № 1.35667-ДП-1, згідно із п. 1.1 якого остання зобовязувалася перед Банком відповідати за зобовязаннями ОСОБА_4, які виникають з кредитного договору № 1.35667.

Згідно із ст. 554 ЦК України Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники.

У звязку із виникненням заборгованості ОСОБА_4 по погашенню кредиту Банк звернувся до ОСОБА_4 як поручителя з вимогою № 2434 від 11 листопада 2009 року про виконання нею зобовязань за кредитним договором.

Дану вимогу відповідач ОСОБА_4 одержала 20 листопада 2009 року, однак ніяким чином не відреагувала, заборгованість не сплатила.

Просило стягнути на користь ПАТ ПроКредит Банк солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 1.35667 від 08 листопада 2007 року у гривневому еквіваленті на дату розрахунку в розмірі 76246 грн. 11 коп., з яких: 25197 грн. 11 коп. борг по кредиту, 5586 грн. 51 коп. борг по відсотках та пеня в сумі 45462 грн. 49 коп.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримала, дала суду пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов та стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 76246 грн. 11 коп., обчислену позивачем станом на 19 серпня 2010 року.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов у частині стягнення з нього боргу по кредиту та відсотках на загальну сумку 30783 грн. 62 коп. визнав, проти стягнення із нього пені у сумі 45462 грн. 49 коп. заперечував, оскільки розмір пені перевищує заборгованість по кредиту та відсоткам. Просив суд скасувати пеню повністю та відмовити Банку у позові в цій частині, посилаючись на те, що доказів заподіяння Банку збитків на зазначену суму пені суду не надано. Крім того, пояснив, що у звязку із економічною кризою та збільшенням майже у двічі курсу долара США Банк отримує додаткові прибутки.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності суду не надавала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суддійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

08 листопада 2007 року Закрите акціонерне товариство ПроКредит Банк, правонаступником всіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ ПроКредит Банк, та ОСОБА_3, уклали кредитний договір № 1.35667.

Відповідно до п. 1.1-1.2 даного кредитного договору Банк надав ОСОБА_4 для задоволення особистих потреб грошові кошти (кредит) у сумі 10000 доларів США на строк користування 24 місяці зі сплатою 19 % річних за користування кредитними коштами.

Судом встановлено, що Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_4 кредит у сумі 10000 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 3273-11 від 08 листопада 2007 року.

У порушення умов цього договору ОСОБА_4 свої зобовязання за кредитним договором не виконує, з 10 серпня 2009 року суму кредиту та відсотки за користування кредитними коштами не сплачує.

Станом на 19 серпня 2010 року внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором № 1.35667 від 08 листопада 2007 року ОСОБА_4 має перед ПАТ ПроКредит Банк заборгованість по погашенню кредиту в сумі 25197 грн. 11 коп., борг по відсоткам у сумі 5586 грн. 51 коп., всього на загальну суму 30783 грн. 62 коп.

У п. 4.1.1 кредитного договору передбачено, що у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків, або сплати штрафних санкцій більш як на три банківських дні Банк має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним.

Згідно із п. 2.2 кредитного договору у разі прострочення погашень за кредитним договором та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5 %, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення.

Станом на 19 серпня 2010 року за прострочення погашень за кредитним договором та сплати відсотків ОСОБА_4 Банком нарахована пеня в сумі 45462 грн. 49 коп.

08 листопада 2007 року Закрите акціонерне товариство ПроКредит Банк і ОСОБА_4 уклали договір поруки № 1.35667-ДП-1, відповідно до п. 1.1 якого остання зобовязувалася перед Банком відповідати за зобовязаннями ОСОБА_4, які виникають з укладеного ним із Банком кредитного договору № 1.35667.

Згідно із п. 2.1 договору поруки ОСОБА_4 зобовязувалася протягом трьох банківських днів з дня одержання повідомлення Банку про порушення Позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором по поверненню кредиту і сплаті відсотків погасити всю заборгованість за кредитним договором.

18 листопада 2009 року Банк надсилав позичальнику ОСОБА_4 і поручителю ОСОБА_4 вимоги № 2433 від 11 листопада 2009 року про погашення кредиту, які відповідачі одержали 20 листопада 2009 року. Однак, жодних дій по сплаті заборгованості по кредиту і відсоткам відповідачі не вчинили.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Із кредитного договору № 1.35667 від 08 листопада 2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_4, видно, що останній, поставивши свій підпис під кредитним договором, погодився сплачувати пеню, передбачену п. 2.2 кредитного договору, у розмірі 0,5 %, але не менше 15 грн. за кожний день прострочення виконання зобовязання.

Погодився відповідач ОСОБА_4 сплачувати пеню у вказаному розмірі також і згідно із п. 5.3 Договору № 1 про внесення змін до зазначеного кредитного договору, укладеного ним із Банком 06 лютого 2009 року.

Доказів того, що у звязку із економічною кризою та збільшенням курсу долара США Банк отримує додаткові прибутки, відповідачем ОСОБА_4 суду не надано.

У ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таких даних судом теж не здобуто, у звязку з чим клопотання ОСОБА_4 про скасування пені повністю та відмови Банку у позові в цій частині задоволенню не підлягає.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_4 неналежно виконував свої зобовязань за кредитним договором № 1.35667 від 08 листопада 2007 року, а також те, що ОСОБА_4 як поручитель несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань за цим договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку до ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 30783 грн. 62 коп. та правомірно нарахована Банком пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором у розмірі 45462 грн. 49 коп., всього 76246 грн. 11 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви ПАТ ПроКредит Банк сплатило судовий збір у розмірі 762 грн. 47 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Всього судові витрати у справі становлять 882 грн. 47 коп., які теж підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 551, 553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк заборгованість за кредитним договором № 1.35667 від 08 листопада 2007 року в розмірі 76246 (сімдесят шість тисяч двісті сорок шість) грн. 11 коп. та судові витрати в розмірі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн. 47 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.