У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Луньо К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2010 року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення від права на спадкування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги тієї обставини, що за життя спадкодавця відповідач єдина мала доступ до квартири в якій той проживав і достовірно знаючи, що останній перебував в безпорадному стані не надала йому допомоги, що привело до його смерті. Вважає, що при своєчасно наданій відповідачем допомоги спадкодавцеві, той би залишився живим.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У відповдіності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 3 вересня 2008 року помер ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкова маса складається з частки в квартирі АДРЕСА_1 та частки в квартирі АДРЕСА_2 а у м. Львові та грошових вкладів у відділенням ощадбанку України.

В нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, у визначений законом строк звернулися спадкоємці: - мати померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки спадкодавця ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_4, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що спадкодавець перебував в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а відповідач ухилялася від надання йому допомоги.

Так судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 на протязі тривалого часу зловживав спиртними напоями, що також сприяло настанню смерті, причиною якої стало захворювання гнійне запалення легень та бронхів з розпадом легеневої тканини, що призвело до гострої легенево серцевої недостатності.

ОСОБА_4 ніде не працював, проживав разом з мамою (відповідачем.

Жодних доказів того, що спадкодавець жалівся про стан свого здоров'я та просив про надання йому допомоги, позивачем не представлено.

Натомість його захворювання тривало незначний проміжок часу. А коли його стан значно погіршився, відповідач викликала швидку допомогу та доправила його в лікарню. Що свідчить про те, що вона надавала допомогу синові, в силу своїх можливостей.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2010 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: