Справа № 2-1/2010 Провадження № без номера проовадження
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Орендовського В.А.,

при секретарях Котляр Я.В., Дюрич Т.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2007 року у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до позовної заяви позивач, посилаючись на ст.ст.1166, 1187 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 9 443 грн. 90 коп., яка заподіяна йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася близько 18 години 11 липня 2007 року на автодорозі «Новомиргород - ОСОБА_5», під час якої автомобіль «ВАЗ-21103», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6, зіткнувся з гужовою повозкою під керуванням ОСОБА_2 Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, просив суд: стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1600 грн., додатково стягнути з ОСОБА_2 50 грн. за сплату судового збору; в іншій частині позивач підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, представники відповідача ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 позов не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову, вважаючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ВАЗ-21103», при цьомув обґрунтування своїх заперечень відповідач та його представники послались на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2008 року, якою скасовано постанову виконуючого обовязки начальника Маловисківського МВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області від 08.08.2007 року про накладення на підставі ст.127 ч.4 КУпАП на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 100 гривень, та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2009 року, якою залишено без змін зазначену постанову суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково за таких обставин.

У відповідності до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1166 ч.2 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так, судом встановлено, що 11 липня 2007 року о 18 год. на автодорозі «Новомиргород - ОСОБА_5» між гужовою повозкою під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем позивача «ВАЗ-21103», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6, відбулася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої автомобілю «ВАЗ-21103»та гужовій повозці заподіяні механічні пошкодження, а також травмовано тварину - коня.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, зокрема у звязку з порушенням ОСОБА_2 п.п.10.1, 10.4 (ч.2) ОСОБА_7 дорожнього руху, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія АВ №889043 від 11.07.2007 року та схемою до нього з переліком пошкоджень; протоколами медичного огляду учасників ДТП для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 11.07.2007 р. відповідно №25 та №26; висновком спеціаліста Кіровоградського НДЕКЦ про проведення автотехнічного дослідження № 141 від 01.08.2007 року; висновком судової автотехнічної експертизи №142 від 16.10.2009 року; показаннями свідка ОСОБА_8 від 11.07.2007 року, в яких він зазначив, що перед тим як повернути вліво ні він, ні ОСОБА_2 не дивились назад з метою впевнитись у відсутності транспорту, який рухався у попутному напрямку, та безпечності виконання маневру; показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14; показаннями експерта ОСОБА_15

Аналізуючи доводи відповідача та його представників, у яких вони посилаються на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2008 року, якою скасовано постанову виконуючого обовязки начальника Маловисківського МВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області від 08.08.2007 року, в звязку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4 КУпАП, та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2009 року, якою залишено без змін зазначену постанову суду першої інстанції, суд оцінює такі доводи критично. Так, відповідно до п.1.10 ОСОБА_7 дорожнього руху дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки; статтею 127 частиною 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху особами, які керують гужовим транспортом, що спричинили створення аварійної обстановки, проте як вбачається з досліджених у судовому засіданні обставин, перевірених доказами, подією, яка розглядається, є безпосередньо дорожньо-транспортна пригода, правовідносини сторін регулюються цивільним законодавством, а відповідальність відповідача є цивільно-правовою.

Також суд оцінює критично доводи відповідача ОСОБА_2 та його представників про те, що ОСОБА_2, керуючи гужовою повозкою, діяв в межах ОСОБА_7 дорожнього руху, а також показання свідка ОСОБА_8, які він дав у судовому засіданні 02.12.2009 року, оскільки такі доводи та показання свідка спростовуються сукупністю наведених вище, досліджених у судовому засіданні доказів, які відповідають обставинам справи, ставити під сумнів у суду немає жодних підстав. Що стосується показань свідка ОСОБА_8 під час судового розгляду справи, то вони також суперечать його ж показанням, які від дав у день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме 11.07.2007 року.

Суд також звертає увагу на той факт, що ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2010 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 по справі призначено повторну судову автотехнічну експертизу, провадження якої було доручено Кіровоградському відділенню ОНДІСЕ, при цьому відповідачу була розяснена ст.146 ЦПК України та необхідність оплати за проведення експертизи, однак у звязку з відмовою оплатити вартість проведення експертизи матеріали цивільної справи експертна установа повернула без проведення експертизи; у судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 не змогли пояснити суду підстави у звязку з якими не була проведена оплата за виконання експертизи.

Також, під час судового розгляду справи встановлено, що за результатами дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ-21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 завдано технічних пошкоджень; відповідно до висновку автотоварознавчого експертного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобіля та суми матеріального збитку заподіяного власнику зазначеного автомобіля №1260/26 від 16.08.2007 року, проведеного Кіровоградським відділенням ОНДІСЕ, станом на 13.07.2007 року сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ-21103», реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 8222,53 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля - становить 9243,98 грн.

Враховуючи вимоги ст.1192 ЦК України, а також те, що відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації; зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків), суд з урахуванням зносу вважає за необхідне позов в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до вказаного експертного дослідження 8222, 53 грн. Суд також звертає увагу на те, що відповідач та його представники, хоча і заперечували проти задоволення позову в тому числі у звязку з завищенням суми матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-21103», проте не скористались у судовому засіданні своїм правом заявити клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, будь-яким чином не спростували дані, які містяться у висновку автотоварознавчого експертного дослідження №1260/26 від 16.08.2007 року, в звязку з чим суд вважає висновок автотоварознавчого експертного дослідження №1260/26 від 16.08.2007 року належним та достовірним доказом і відповідно бере його до уваги.

У частині позову щодо стягнення моральної шкоди, відповідно до ст.1167 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт заподіяння йому моральної шкоди відповідачем внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, що знаходяться у причинному звязку безпосередньо з тими негативними наслідками, що настали для позивача, але розмір моральної шкоди суд визнає завищеним і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 101 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 8222,53 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 101 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього - 9353, 53 грн., оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_7 дорожнього руху, який керував гужовою повозкою, тобто з вини ОСОБА_2

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 8222,53 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., судові витрати в розмірі 131 грн. а всього 9353 гривні 53 копійки (девять тисяч триста пятдесят три гривні пятдесят три копійки).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку, визначеному ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_16