Справа № 2-3345/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.10.2010р. Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

головуючої судді Іванцової Н.К.

при секретарі Гінкул Л.Г.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності, мотивуючи тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 02.12.2008р. він є власником будинку № 3 по вул.3 Суднобудівній в м.Херсоні. Крім того позивач зазначив, що ним, з метою покращення житлово-побутових умов, в 1975 році на території земельної ділянки площею 642 кв.м, відведеної в користування під забудову, було побудовано будівлю для використання як кухні, якою він користується до теперішнього часу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що при зверненні до міськвиконкому йому відмовили у прийнятті в експлуатацію будинку. У звязку з наведеним просив позов задовольнити, визнати за ним право власності на будинок літ. «В», «в», «к» загальною площею 23,7 кв.м, розташованого на земельній ділянці за адресою: м.Херсон, вул.3 Суднобудівна, 3, а також визнати право власності на тамбур літ. «а» в будинку літ. «А», сарай літ. «Г», навіс літ. «Ж», туалет літ. «Л», душ літ. «М».

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Херсонської міської ради, за довіреністю ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, мотивуючи недодержанням позивачем процедури набуття права власності на самовільні побудови.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить штамп установи про одержання судового виклику, причина неявки суду невідома, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2008р., виданого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2713 та посвідченого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації в книзі № 69 за № 11941, позивачу на праві власності належить 44/100 частин домоволодіння за адресою: м.Херсон, вул.3 Суднобудівна, 3, розташованого на земельній ділянці площею 600,00кв.м., самочинно побудовані літ.В, в, а загальною площею 4,4кв.м, Л, М, Г, Ж, К до складу спадщини не відносились. Згідно плану забудови земельної ділянки, затвердженому головним архітектором м.Херсона в квітні 1977р., цільове призначення земельної ділянки № 3 по вул.3 Суднобудівній для індивідуального будівництва. Відповідно до технічного висновку за результатами обстеження технічного стану конструкцій одноповерхового житлового будинку і можливості прийняття будинку в експлуатацію по вул.3 Суднобудівна, 3 в м.Херсоні, який було виготовлено за замовленням ОСОБА_1, житловий будинок відповідає вимогам будівельних норм і правил може бути узаконений і прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку. Крім того даний технічний висновок містив посилання про необхідність його надання на розгляд до райвиконкому після погоджень.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 221 від 25.08.2010р. експерта ОСОБА_4 конструктивні рішення досліджуваних будівель і споруд, розташовані на земельній ділянці № 3 по вул. 3 Суднобудівна в м.Херсоні, а саме: житловий будинок літ. «А», прибудова до житлового будинку літ. «в», прибудова літ. «а», господарська будівля літ. «К», господарська будівля літ. «Г», навіс літ. «Ж», дворова вбиральня літ. «Л», душ літ. «М» є обєктами нерухомості, будівництвом повністю завершені, відповідають вимогам державних будівельних норм, в тому числі санітарним нормам, вказаним в даних ДБН.

Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Відповідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено Договором або Законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Стаття 376 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, визначає умови, за яких будівництво є самочинним та правові наслідки його здійснення. Частиною 2 статті 376 ЦК України передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього, також цією статтею встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво або за власником земельної ділянки.

Згідно пп.6 п.б ч.1 ст.31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів. Таким чином, загальною процедурою вирішення справ щодо самочинного будівництва є адміністративна процедура, а компетентним органами для її здійснення є органи місцевого самоврядування, до повноважень яких належить в тому числі: надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження обєктів містобудування незалежно від форм власності; участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, встановленому законодавством; здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій. І вже у випадку незгоди забудовника з рішенням органів місцевого самоврядування спір має вирішуватись у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, ЗУ «Про планування і забудову територій» визначено основні вимоги і правила щодо організації планування територій на загальнодержавному і регіональному рівнях, затвердження генерального плану населеного пункту та детального плану території, проекту забудови території, встановлення режиму забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб; нормативне регулювання планування, забудови та іншого використання території, розроблення регіональних і місцевих правил забудови, порядку одержання дозволу на будівництво, порядку одержання вихідних даних на проектування обєкта будівництва та здійснення проектно-вишукувальних робіт, одержання проектної документації на будівництво обєкта містобудування та дозволу на виконання будівельних робіт, порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. Тобто Законом передбачено як одержання субєктом забудови дозволу на будівництво так і одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки на час здійснення побудов позивачем не було дотримано встановлену законодавством процедури та збудовано самовільні будівництва на земельній ділянці, відведеній під забудову, без одержання дозволу на будівництво та дозволу на виконання будівельних робіт, окрім того він взагалі не звертався до органів місцевого самоврядування із відповідною заявою про набуття права власності на самовільні побудови. Звертаючись із даним позовом до суду, позивач фактично просить суд вирішити та встановити правильність інженерно-конструктивних поєднань між собою будівельних матеріалів і конструкції відповідно до технологічних процесів, результатом яких є створення нерухомого майна; те, що створені будівлі, споруди відповідають державним будівельним нормам, стандартам і правилам; відповідність матеріалів, виробів і конструкцій, які використані при самочинному будівництві нерухомого майна; забезпечення у створеній будівлі, споруді необхідної міцності, стійкості та експлуатаційної надійності, тобто ті питання, які засвідчуються інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, як то передбачено ст.30-1 ЗУ «Про планування і забудову територій».

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 174, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК, ст.ст.316, 317, 331, 376 ЦК України, ст. 30-1 ЗУ «Про планування і забудову територій», ст.31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

В и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з моменту його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Н.К.Іванцова