Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі: головуючого судді Олійника П.В. при секретарі Панчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Костопільського багатогалузевого житлово-комунального підприємства до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в кімнаті № 64 гуртожитку по вул.Степанській, 8 в м.Костопіль.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач протягом тривалого часу, більше шести місяців, не проживає в гуртожитку, а живе в іншому місці. Відповідно до ст.71, 72 ЖК України просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю і по аналогічних мотивах.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що проживає в гуртожитку по

вул.Степанській, 8 в м.Костопіль з 1990 року. Гуртожиток був наданий йому в звязку з роботою на колишньому ДБК. В гуртожитку разом з ним раніше була зареєстрована його дочка, яка на даний час знята з реєстрації, у звязку з навчанням. Оскільки був звільнений з роботи, то допомагав у веденні господарства своїй матері, яка живе в селі, і там же тимчасово проживав. Крім того, змушений був їздити на заробітки, щоб заробити на оплату навчання дочки, а тому був відсутній в гуртожитку. В той час у Костопіль приїжджав періодично, щоб підшукувати роботу і заплатити за комунальні послуги. Зараз він вже працевлаштований в м.Костополі і проживає в гуртожитку. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_2 показала, що відповідач з грудня 2008 року не проживав в

кімнаті № 64 гуртожитку по вул.Степанській, 8 в м.Костопіль, а лише періодично

зявлявся там.

Свідок ОСОБА_3 показав, що відповідач в гуртожитку живе. В звязку з тим, що працює в селі, то в гуртожиток останнім часом приїжджав періодично. Всі його речі знаходяться в кімнаті гуртожитку.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 JI.O. та ОСОБА_6 показали, що раніше проживали в гуртожитку по сусідству з відповідачем і допомагали йому виховувати дочку. Зараз вони в гуртожитку не живуть, але останнім часом неодноразово зустрічали відповідача в Костополі, в тому числі і біля гуртожитку, і відповідач говорив їм, що проживає в гуртожитку. Свідок ОСОБА_4 також показала, що відповідач з дочкою приблизно рік тому робили ремонт у своїй кімнаті.

Свідок ОСОБА_1 J1.0. показала, що є дочкою відповідача і раніше також була зареєстрована в кімнаті № 64 гуртожитку по вул.Степанській, 8 в м.Костопіль. В

звязку з навчанням була знята з реєстраційного обліку. Відповідач в гуртожитку проживає, але через відсутність роботи допомагав в господарстві своїй матері і тому був відсутній в Костополі. Приблизно рік тому разом з батьком робила ремонт в своїй кімнаті.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, відповідач зареєстрований в кімнаті № 64 гуртожитку по вул.Степанській, 8 в м.Костопіль з 18 липня 1992 року. До 18 грудня 2007 року в цій же кімнаті гуртожитку була зареєстрована і дочка відповідача ОСОБА_1 J1.0., яка зараз навчається у вузі.

Кімната № 64 гуртожитку по вул.Степанській, 8 в м.Костопіль не приватизована і належить до державного житлового фонду.

Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. В разі їх поважності ( перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З пояснень відповідача та показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 JI.O. встановлено, що відповідач тривалий час проживає в гуртожитку. В звязку з втратою роботи, відповідач допомагав по господарству своїй матері, яка живе в с.Прислуч Березнівського району Рівненської області, і там тимчасово проживав. Всі речі відповідача знаходяться в кімнаті № 64 гуртожитку по вул.Степанській, 8 в м.Костопіль. Іншого житла у відповідача немає.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідач був відсутній в кімнаті № 64 гуртожитку по вул.Степанській, 8 в м.Костопіль понад встановлені строки без поважних причин, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.71, 72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Костопільського багатогалузевого житлово- комунального підприємства до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ :