Справа №: 2-365/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" травня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Франька М.Я. при секретарі - Соловйовій Л.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 С А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи наступним. 10 .03.2004 року на підставі договору купівлі-продажу він набув у власність жилий будинок № 25 на вул. Кутузова в селищі Димитрове м. Олександрії, в якому постійно проживає. В цьому будинку зареєстрована, але фактично не проживає, після розірвання шлюбу з ним, з 27 жовтня 2008 року відповідач в справі. Відсутня вона понад шість місяців без поважної причини, її особистих речей в будинку немає, тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідач, не визнаючи первісний позов, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, мотивуючи наступним. Жилий будинок №25 на вул. Кутузова в сел. Димитрове м.Олександрії набутий позивачем за час сумісного з нею проживання , тому є обєктом спільної сумісної власності подружжя і вона не може бути визнана такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Оскільки на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, від сплати аліментів на утримання яких позивач ухиляється, просить суд відступити від засади рівності часток подружжя, та у порядку поділу майна виділити їй в натурі будинок № 25 на вул.Кутузова, а відповідачу літню кухню біля будинку, яку він в змозі реконструювати під жиле приміщення для себе.

Позивач, не визнаючи зустрічного позову, доповнив у судовому засіданні свої позовні вимоги, просить суд у порядку поділу майна подружжя виділити йому в натурі будинок з господарськими будівлями на вул. Курузова,25, в якому він фактично проживає, а відповідачці за первісним позовом виділити в натурі жилий будинок з господарськими будівлями на вул. Кутузова, 16 в сел, Димитрове м.Олександрія, який також був придбаний ними в шлюбі саме для неї, а фактично в ньому проживає за домовленістю з відповідачкою її мати та їхні діти.

Заслухавши сторони, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,

дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1,

доповнені ним в суді, підлягаючими частковому задоволенню, а зустрічні

позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягаючими задоволенню за наступних

підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка

перебували в шлюбі з березня 1995 року по жовтень 2001 року, від шлюбу

мають сина 1995 року народженні та дочку ІНФОРМАЦІЯ_1, яка

являється інвалідом дитинства. Після розірвання шлюбу продовжували

проживати сумісно, вели спільне господарство.

10.03.2004 року позивач на підставі нотаріально посвідченого договору

купівлі-продажу набув у власність жилий будинок на вул. Кутузова,№ 25 в

селищі Димитрове м.Олександрія, житловою площею 22,3 кв.м.

26 грудня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу,

зареєстрованого на Універсальній товарній біржі «Партнер», відповідач

набула у власність жилий будинок на вул. Кутузова, 16 в сел.Димитрове

м.Олександрія, житловою площею 26,3 кв.м. Рішенням Олександрійського

міськрайонного суду від 17 ?2007 року вказана угода визнана

дійсною,(копії документів долучені до справи).

Сторони визнають , що щлі ,будинки були набуті ними під час

спільного проживання. Цю обставину підтвердили також свідки ОСОБА_3

Н.В. та ОСОБА_4

В квітні 2006 року позивач та відповідач повторно зареєстрували шлюб,

в якому перебували до жовтня 200$ року. Після повторного розірвання шлюбу

відповідач залишила будинок 25 на вул.Кутузова та проживала на

квартирах знайомих.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила також пояснення сторін про те, що

будинок на вул. Кутузова, 16, який купила її дочка (відповідач в справі), вона

особисто шляхом ремонту привела в жилий вид, але всі витрати на ремонт

позивач їй відшкодовував. Крім того,показала, що за домовленістю з дочкою

вона в лютому 2007 року зареєструвалась в, будинку та постійно проживає з

внуками (дітьми сторін в справі)» а свою квартиру в селі Комінтерн

Олександрійського району в березні,2009 року продала, тобто співвласницею

будинку вона не являється.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте

подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної

сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної

причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,

хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). ,

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що

є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна

дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між

ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що жилі будинки № 16 та № 25 на вул.Кутузова в

сел. Димитрове м.Олександрії набуті сторонами за час спільного проживання

та в шлюбі, за своїми розмірами та іншими характеристиками будинки майже

Однакові, між сторонами відсутній спір про вартість будинків, яку вони вказують, посилаючись на договори купівлі-продажу будинків.

Відповідач в справі за первісним позовом в зустрічному позові просить у порядку поділу майна присудити їй в натурі жилий будинок №25 на вул. Кутузова, а позивачу присудити надвірні будівлі-літню кухню, сарай, погріб. В спільному користуванні просить залишити вбиральню, огорожу, замощення, водопровід.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи підстави відступу від засади рівності часток подружжя при поділі майна, відповідач в зустрічному позові та в судовому засіданні вказує, що позивач не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховував та на ґрунті пянства продавав спільне майно, але позивач заперечує це та спростовує , вказуючи на факт придбання двох будинків на зароблені ним кошти, відсутність заборгованості по сплаті аліментів , в той час, як відповідач ніколи не працювала.

Суд приходить висновку про те, що підстав для відступу від засади рівності часток подружжя при вирішенні даного спору немає.

Відповідач за первісним позовом в зустрічному позові не вказує іншого, крім будинку № 25 на вул. Кутузова, майна, підлягаючого поділу, тому, в межах позовних вимог зустрічного позову, з врахуванням відсутності підстав для відступу від засад рівності часток, вимоги про виділення відповідачу в натурі всього будинку № 25 на вул. Кутузова в сел .Димитрове м.Олександрії, задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги за первісним позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, доповнені вимогою про поділ майна підлягають задоволенню частково.

Підлягає виділенню в натурі позивачу у порядку поділу майна будинок № 25 на вул..Кутузова в сел.Димитрове м.Олександрія, з надвірними будівлями, а відповідачу у порядку поділу майна підлягає відділенню в натурі будинок № 16 на вул.Курузова в сел. Димитрове м.Олександрія, з надвірними будівлями.

Позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим будинком № 25 на вул. Кутузова сел. Димитрово задоволенню не підлягає, оскільки позивачем на час розгляду справи не надано доказів тій обставині, що він є одноособовий власник спірного будинку.

На підставі ст.ст. 71,163 ЙС України, ст.ст. 70,71,74 СК України, ст.ст. 368, 370 ЦК України,

ВИР1ШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

В порядку поділу майна виділити ОСОБА_1 в натурі жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул.. Кутузова, 25 в с. Димитрове м. Олександрія.

В порядку поділу майна виділити ОСОБА_2 в натурі жилий будинок №16 на вул. Кутузова і с. Димитрова м. Олександрія з надвірними будівлями. В решті позовних вимог відмовити.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення її в натурі в порядку поділу майна будинку№25 на вул. Кутузова в с. Димитрове Олександрія - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя