Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа №2-31/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Бобровської І.В.,

при секретарі - Яценюк O.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області цивільну, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, трак особа - ОСОБА_3 про усунення перешкод у праві власносттта виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві власності та виселення, мотивуючи вимоги тим, що їй та її брату ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.06.2004р. після смерті 11.09.2002р. матері ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку з господарч спорудами по вул. Колгоспна, 18 в с.Гаївка Роздільнянського району Одеської області. В жовтні 2002 року між її братом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без її відома та згоди відбулась домовленість про продаж зазначеного будинку за 2000 доларів США, еквівалент 10 000 грн. На момент домовленості документи на будинок у них з братом оформлені не були, а у ОСОБА_2 не було всієї суми грошей. В майбутньому брат уговорив її продати будинок ОСОБА_2 в розстрочку зі сплатою грошей др -- 04.11.2005р. 14.03.2003р. ОСОБА_5 передала їй та ОСОБА_3 авансуй будинок в сумі 2670 грн., про що вони надали їй розписку. Оформлення договору купівлі-продажу повинно було відбутися тільки після повного розрахунку за будинок. Після передачі авансу ОСОБА_2 вселилась у домоволодіння і самовільно без їх згоди побудувала у дворі будинку господарчі споруди: літню кухню, сарай, поставила нові вхідні двері, нову огорожу, провела систему газового опалення. Але у встановлений домовленістю строк ОСОБА_2 відмовилась розрахуватись за будинок, а вона, в свою чергу, стала вимагати її виселення. Але ОСОБА_2 відмовилась добровільно звільнити будинок, тому вона просить суд на підставі ст.391 ЦК України усунути перешкоди в здійсненні нею права власності на будинок шляхом примусового виселення ОСОБА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою суду від 03.03.2010р. первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним залишено без розгляду за заявою ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_6 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні позову.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що 04.02.2002р. між нею та ОСОБА_1, ОСОБА_3 відбулась усна домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого по вул.Колхозна, №18 в с.Гаївка Роздільнянського району Одеської області за 8000 тис. гривень, після чого вона з їх згоди вселилась у будинок. Перший внесок за придбаний будинок був здійснений нею в сумі 2670 грн. та письмово оформлений 14.03.2003 року розпискою в присутності свідків. Другий внесок був переданий нею спадкоємцям в серпні 2004 року в сумі 500 доларів США, але повернутий їй в звязку зі сваркою між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Після чого Т^і Л.Д. стала уникати нотаріального оформлення договору. Рішенням Гаївської сільської ради від 30.03.2004р. їй у користування була передана земельна ділянка, на якій розташований будинок, площею 0,50га, яка раніше була у користуванні померлоїМостовенко ОСОБА_7 також уклала договори на водопостачання, газопостачання, застрахувала будинок, прибудувала літню кухню, побудувала капітальний сарай, поміняла вхідні двері, обладнала внутрішнє газове опалення, зробила огорожу і т.і. Оскільки ОСОБА_1 категорично відмовилась від продажу своєї частини будинку, вона на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.2010р. придбала у ОСОБА_3 належну йому на праві власності 1/2 частину зазначеного будинку, в якому і мешкає по теперішній час.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання в день ухвалення рішення по справі не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, згідно раніше наданої заяви про розгляд справи у його відсутність. Просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належав житловий будинок по вул.Колхозна, №18 в с.Гаївка Роздільнянського району Одеської області по Уг частині кожному на підставі свідоцтв про право на спадщину від 21.06.2004р., виданих Роздільнянською державною нотаріальною конторою, після смерті 11.09.2002р. ОСОБА_4 (а.с.24,25).

За домовленістю між ними та ОСОБА_2 про продаж зазначеного будинку остання 04.11.2002р. вселилась у будинок, доглядає за ним, сплачує необхідні платежі та податки, та продовжує в ньому проживати по теперішній час (а.с.12).

14.03.2003р. ОСОБА_2 внесла спадкоємцям аванс в рахунок майбутньої угоди купівлі-продажу будинку в сумі 2670 грн., що підтверджується розпискою та визнається сторонами, (а.с.10).

Рішенням сесії Гаївської сільської ради від 30.03.2004р. ОСОБА_2 надана в користування земельна ділянка розміром 0,50 га в с.Гаївка (присадибна ділянка, якою раніше користувалась померла ОСОБА_4Т.) для ведення особистого селянського господарства (а.с. 11 ).

За час проживання в будинку ОСОБА_2 побудувала літню кухню, сарай, змінила вхідні двері, поставила нову огорожу, провела газ та воду.

Але в подальшому після отримання правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_1 відмовилась продавати ОСОБА_2 свою 1/2 частину будинку на грунті неприязних стосунків між ними.

ОСОБА_3 не заперечував проти проживання ОСОБА_2 в будинку.

ОСОБА_1 в зазначений будинок не вселялась та не мешкає в ньому.

В будинку ніхто не зареєстрований.

15 січня 2010 року ОСОБА_3 здійснив продаж ОСОБА_2 на підставі н : утильно посвідченого договору купівлі - продажу належної йому на праві власності : частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд (а.с.208- 209).

Таким чином, на час розгляду справи в суді ОСОБА_2 є співвласником будинку наряду з ОСОБА_1

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві вдатності є спільною частковою власністю, (ст. 356 ЦК України).

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві стильної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Ст.361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири маєправо використовувати помешкання для свого власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_1 не довела суду, яким чином ОСОБА_2 чинить їй перешкоди в користуванні будинком, в який вона не вселялась, в якому не мешкає і витрати по утриманню якого повністю несе ОСОБА_2, а також яким чином ОСОБА_2 перешкоджає їй розпорядитись її часткою у праві власності. .

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слш відмовити як заявленому безпідставно.

Керуючись ст.ст.15,16, 391 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про усунення перешкод праві власності та виселення - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-дневний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: І.В.Бобровська