Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про визнання кредитного договору погашеним, зобовязання вчинити певні дії, розірвання договору іпотеки

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк

на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2010 року, -

встановила:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого неодноразо во уточнювала /а.с. 79-82,109/, та остаточно просила:

визнати погашеним кредитний договір №ZRIWGК00004390 укладений 22.05.2008 року між нею та ПАТ КБ ПриватБанк, внаслідок виконання нею зобовязання;

зобовязати ПАТ КБ ПриватБанк в особі Баранівського відділення ПАТ КБ ПриватБанк видати довідку про одержання в повному обсязі виконання зобовязання за кредитним договором,

розірвати договір іпотеки, укладений 22.05.20098 року між нею та ПАТ КБ ПриватБанк, у звязку з повним виконанням зобовязань за кредитним договором;

зобовязати ПАТ КБ ПриватБанк в особі Баранівського відділення ПАТ КБ ПриватБанк надати інформацію приватному нотаріусу Баранівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про зняття з Єдиного державного реєстру обтяження на квартиру згідно договору іпотеки.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 22.05.2008 року між нею та ПАТ КБ ПриватБанк укладено кредитний договір № ZRIWGК00004390 , відповідно до якого вона отримала у кредит 58870 грн. строком до 21.05.2023 року. В забезпечення виконання кредитно го договору, в цей же день було укладено договір іпотеки квартири № 4, по 2-му провулку Мічуріна, 2 у м. Баранівка. Маючи намір достроково погасити кредит, вона звернулася до банку з листом про надання інформації щодо існуючої заборгованості за договором станом на жовтень 2010 року. Згідно наданої довідки про суму заборгованості, вона розрахувалася з Банком, а тому просить позов задовольнити.

Рішенням Баранівського районного суду від 29 жовтня 2010 року позов задоволено. Зобовязано ПАТ КБ ПриватБанк в особі Баранівського відділення ПАТ КБ ПриватБанк видати ОСОБА_1 довідку про одержання в повному обсязі виконання зобовязання позичальника за кредитним договором № ZRIWGК00004390 від 22.05.2008 року. Припинено дію договору іпотеки, укладеного 22.05.20098 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ ПриватБанк, у звязку з повним виконанням зобовязань за кредитним договором. Зобовязано ПАТ КБ ПриватБанк в особі Баранівського відділення ПАТ КБ ПриватБанк надати інформацію приватному нотаріусу Баранівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про зняття з Єдиного державного реєстру обтяження на квартиру, згідно договору іпотеки, укладеного 22.05.2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп., на користь позивачки - 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, Банк вважає що суд безпідставно не прийняв до уваги п.4.4. кредитного договору № ZRIWGК00004390 від 22.05.2008 року, відповідно до якого винагорода за резервування повинна сплачуватися за весь час резервування, тобто до 21.05.2023 року. Позивачкою сплачена вказана винагорода тільки по жовтень 2010 року включно. Після повного погашення кредиту, ОСОБА_1 повинна була повністю сплатити винагороду за резервування коштів за весь період.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 22.05.2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZRIWGК00004390, відповідно до якого позивачка отримала у кредит 58870 грн. строком до 21.05.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів /а.с. 8-13/. В цей же день було узгоджено та підписано графік погашення кредиту /а.с. 14-16/.

Згідно даного договору, позивачка отримала:

49000 грн. на придбання житла /а.с. 20, 89/,

1470 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту /а.с. 88/,

280 грн. на страхування майна /а.с. 21-23, 66/,

245 грн. на особисте страхування /а.с. 24-26, 65/,

7875 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбаченому п.п. 2.1.3, 2.2.7 Договору.

В забезпечення виконання вказаного договору, 22.05.2008 року між Банком та позивачкою укладено договір іпотеки двохкімнатної к вартири № 4, по 2-му провулку Мічуріна, 2 у м. Баранівка / а.с. 27-31, 32-33/.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обовязок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або у повному розмірі.

Пунктом 2.4.1. кредитного договору № 2И/УЄК00004390 від 22.05.2008 року передбачено, що позичальник може достроково погасити Кредит. При цьому він зобовязаний сплатити Банку суму відсотків, суму винагороди, відповідно до п. 8.1 даного Договору /а.с. 10/. Пунктом 8.1. даного Договору передбачено, що винагорода за резервування ресурсів становить 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів /а.с. 13/.

З наданих сторонами розрахунків, довідок та квитанцій вбачається, що станом на 25.10.2010 року позивачкою достроково повністю внесено кошти на погашення кредитної заборгованості за договором К00004390 від

22.05.2008 року по тілу кредиту, процентах та винагороди за резервування коштів станом на жовтень 2010 року /а.с. 17-19, 46-47, 64, 74-75, 76-78, 90-91, 110-115, 120/.

Незважаючи на це, Банком неправомірно відмовлено позивачці у видачі довідки про повне погашення кредитної заборгованості та у припиненні іпотечного договору.

Є безпідставними доводи Банку про те, що ОСОБА_1 під час повного погашення кредитної заборгованості, повинна була сплатити суму винагороди за резервування кредитних ресурсів за весь період резервування, передбачений Договором, тобто до 21.05.2023 року.

Відповідно до п. 4.3. кредитного договору № ZRIWGК00004390 від 22.05.2008 року, нарахування винагороди за резервування кредитних ресурсів здійснюється на дату щомісячного платежу за Кредитом. Винагорода нараховується на суму зарезервованих ресурсів за фактичну кількість днів резервування ресурсів, виходячи з 360 днів у році.

При останньому погашенні винагорода за резервування ресурсів нараховується за весь час резервування /до Дати погашення кредиту /, при цьому сумою зарезервованих ресурсі ввважається сума, вказана у Графіку погашення Кредиту /п. 4.5. Договору/.

Крім того, з наказу № СП-2008-1888 від 14.01.2008 року, на який посилається в апеляційній скарзі відповідач, вбачається, що плата за резервування - це плата за надання клієнту права користування кредитними коштами Банку в обумовленому кредитним договором обємі за фактичний строк користування зарезервованими коштами.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 повністю погасила кредитну заборгованість перед Банком станом на жовтень 2010 року, в т.ч. із сплатою винагороди за резервування коштів станом на цей же період. За таких обставин, позивачка не повинна сплачувати вказану винагороду до 21.05.2023 року, оскільки вже ні фактично, ні юридично не користується коштами банку і потреба в їх резервуванні, після погашення кредиту, відпала.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення прав ОСОБА_1 та правильно задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ДриватБанк відхилити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді