Справа №2-1936/09 17.03.2010
права 22ц-544/10 Суддя першої інстанції: Тихонова Н.С.
Категорія 27 Суддя доповідач апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВЛАА Іменем України
17 березня 2010 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючого: Галущенка О.І.,
суддів: Шолох З.Л.,
при секретарі: Бобуйок І.Ф.,
за участю: представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2009 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства (далі -АТ ) „Ерсте Банк»"
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором зустрічним позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до АТ «Ерсте Банк» про визнання кредитного договору недійсним
В січні 2009 року АТ „ Ерсте Банк»" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Оскільки відповідачами взяті на себе зобов'язання не виконуються, за кредитним договором виникла заборгованість 187195 грн. 52 коп., з урахуванням процентів, пені та штрафу, яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.
В судовому засіданні відповідачі пред'явили зустрічний позов про визнання договору кредиту недійсним.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2009 року позов задоволено. З відповідачів в солідарному порядку стягнуто 187 195 грн. 52 коп. на користь позивача, розподілено судові витрати. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять вказане рішення суду скасувати, а справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд допустив порушення норм процесуального та морального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, що між АТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 6 лютого 2008 року укладено кредитний договір на суму27500 доларів США з виплатою 12, 5 % річних за користування ним зі строком користування кредитними коштами до 5 лютого 2015 року (а.с. 9-11).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором в той же день АТ «Ерсте Банк» уклав договір поруки з ОСОБА_4 (а.с. 13-14).

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися а належним чином відповідно до умов договору.

На виконання умов зазначеного договору кредиту АТ «Ерсте Банк» видав готівкою ОСОБА_3, відповідно до заяви останнього 27500 доларів США. Факт отримання грошей відповідачем підтверджується його особистим підписом в заяві на видачу готівки, як отримувача (а.с. 15).

Між тим, в порушення наведеної правової норми, відповідач свої зобов'язання по щомісячному погашенню кредиту та процентів за користування ним в порядку встановленому п.п. 1.3 кредитного договору, належним чином не виконав, оскільки припинив сплату суми кредиту та процентів, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором кредиту становить 187195 грн. 52 коп., в тому числі заборгованість за процентами 3518 грн. 81 коп. та пеня 63 грн. 33 коп. (а.с. 16).

За таких обставин суд, з урахуванням вимог ст. 554 ЦК України про солідаг відповідальність поручителя перед кредитором та положення ст.ст. 1054 та 1049 ЦК України щодо обов'язку боржника повернути позичені кошти, дійшов обгрунтованого висновку про необхідність стягнення суми заборгованості з відповідачів солідарному порядку.

Доводи апелянтів про неотримання грошей позичальником не можна прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються наведеними висновками суду. Посилана в апеляційній скарзі на наявність кримінальної справи, щодо обвинувачення особи яка заволоділа кредитними коштами, також не впливають на висновки суду, оскільки відповідно до постанови старшого слідчого прокуратури Заводського район Миколаєва від 15 червня 2009 року ОСОБА_3 визнано потерпілим, в зв'язку з заподіянням саме йому матеріальної шкоди на суму 27500 доларів США.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України , судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - відхилити. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: