Справа № 2-3197/10
Провадження № 2-3197/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

за участю позивача - ОСОБА_2

та відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця з дня подання позовної заяви до досягнення останнім повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є їх спільним із відповідачем сином. Шлюб із відповідачем вона розірвала 20.07.2004р., син проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач достатньої матеріальної допомоги не надає.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечив проти стягнення з нього 500 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Матеріалами справи та поясненнями сторін встановлено, що відповідач тривалий період часу проживає окремо від позивача та сина, не надає йому достатнього матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку з утримання неповнолітньої дитини, сторони погодили належний до сплати розмір аліментів на дитину 500 грн. щомісяця до досягнення останнім повноліття, про що надали суду відповідну заяву.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст. 10, 60, 130, 169, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-183 СК України ,-

в и р і ш и в:

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2010 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя Мармаш В.Я.