Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2- 661/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» жовтня 2010 року м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Гембар В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений між сторонами 31.08.1996 р. у Ставівській сільській раді Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 10 від 31.08.1996 р., неповнолітню дитину, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити на вихованні позивачки, - ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився неодноразово, хоча був повідомлений судом про день часта місце слухання справи, про що є відповідні відомості в матеріалах справи.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами.

Так, судом встановлено, що 31.08.1996 р. сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований 31 серпня 1996 року Ставівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 10.

Від шлюбу сторони по справі мають дочку, - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 КГ № 290684, виданого 26 травня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нова Каховка Херсонської області.

Протягом останніх семи років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала дитина, що тяжким чином впливало на її психічний стан та кожен раз спричиняло позивачці та їй душевні страждання.

Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у нашої дитини та у позивачки, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за переконанням суду подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Враховуючи вищезазначені обставини спільне проживання позивача та Відповідачки стало неможливим, тому близько 8 років позивач та відповідачка спільного господарства не ведуть та не проживають як подружжя, проживають в різних населених пунктах.

На думку суду примирення між позивачем та Відповідачкою є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату. Подальше спільне життя позивача і Відповідачки як подружжя і збереження між ними шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між позивачем та Відповідачкою, а також буде суперечити інтересам дітей, завдаючи їм моральних та психологічних страждань, що впливає на формування їх характеру та психологічного здоров'я.

Згідно ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до етапі 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Враховуючи вищезазначені норми Сімейного кодексу України позивачка правомірно з власної ініціативи звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Майно, яке б підлягало до розподілу у сторін немає.

Шлюб сторони розривають вперше.

З питання щодо виховання та проживання дитини спору немає, оскільки дитина на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому суд приходить до висновку щодо того, що неповнолітню дитину, - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - залишити на вихованні позивачки, - ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за місцем проживання позивача, а також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

Позивачка ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу залишається на прізвищі ОСОБА_1.

Що стосується судових витрат, то суд приходить до висновку щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 30 грн. сплачених нею витрат за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 8 грн. 50 коп. державного мита на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. 110, 112 СК України, ст.ст.. 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був укладений 31.08.1996 року, зареєстрований виконкомом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 10, - розірвати.

Неповнолітню дитину, - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - залишити на вихованні позивачки, - ОСОБА_1.

Позивачка ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу залишається на прізвищі ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 30 грн. сплачених нею витрат за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 8 грн. 50 коп. державного мита на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Закаблук