Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів, судової палати у цивільних справах, Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І..

Суддів: Шишка А.І., Ясеновенко Л.В.

Секретаря: Юрків І.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про визнання неправомірними дії щодо невиплати підвищення до пенсії як дитині війни та нарахування щомісячної соціальної допомоги, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі на постанову Долинського районного суду від 26 лютого 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

21 січня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни і їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків пенсії за віком. В порушення вимог зазначеного закону їй відмовлено у виплаті передбаченої допомоги. Зазначені положення закону неодноразово зупинялись Законом України «Про державний бюджет України» на 2006 рік, та 2007 рік. Відповідно до рішення ОСОБА_2 Суду України від 09.07.2007 року, положення ст. 6 Закону « Про державний бюджет» що призупиняли зазначені виплати, визнані такими що не відповідають конституції. Рішеннями ОСОБА_2 Суду України неодноразово відновлювались гарантії передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Просила зобовязати відповідача здійснити нарахування і забезпечити виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 січня 2006 року.

Постановою Долинського районного суду від 26 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Долинському районі подало апеляційну в якій посилається на те, що рішення судом ухвалено з порушенням норм матеріального права. Хоча рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнано такими що не відповідають Конституції положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік і ст.6 Закону діє з 09.07.2007 року, однак жодного

_______________________________________________________________________________ Справа № 22ц- 1971/2010 р. Головуючий у 1 інстанції: Андрусів І.М. Категорія 57 Суддя-доповідач: ОСОБА_3

нормативного акту на виконання даних вимог не було прийнято, не визначено на законодавчому рівні які органи повинні виплачувати підвищування, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати вказаний розмір.

Відповідно до п. 9 Положення «Про Пенсійний фонд України» кошти фонду використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Крім того законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ст.6 Закону, так як ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачає що мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності достатнього страхового стажу, визначеного законом, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року стосується положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік а постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, не визнавалася неконституційною. Зобовязання Управління нараховувати доплату до пенсії і в майбутньому суперечить вимогам адміністративного судочинства.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати і відмовити в позові.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановлено що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Оскільки позивачка відноситься до кола осіб, які мають право на отримання даного підвищення до пенсії, то суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у виплаті доплати до пенсії.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов виходячи із наступних підстав.

Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач відноситься до категорії осіб, які підпадають під дію даного Закону і відповідно до ст.6 цього Закону має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» , а «Законом України про державний бюджет на 2008 рік» дану статтю викладено в новій редакції.

ОСОБА_2 Суд України зупинення ст.6 Закону та викладення її в новій редакції визнав неконституційними своїми рішеннями від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року.

Тому суд визнав неправомірними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії з 21.01.2009 року і зобовязав здійснити перерахунок пенсії.

Відповідно до вимог ч.2, ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази. що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що постанова судом першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.307; 308; 314; 315; 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі відхилити.

Постанову Долинського районного суду від 26 лютого 2010 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: А.І. Шишко

ОСОБА_4