Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 26 (III) ОСОБА_1
Доповідач - Неклеса В.І.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. грудня 22 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді: Неклеси В.І.

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

при секретарі: Чубіній А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відритого акціонерного товариства „Суха Балка" про стягнення моральної шкоди.

Сторони в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ВАТ «Суха Балка» і просив стягнути 173 000 грн. у відшкодування моральної шкоди у зв'язку з втратою стійкої професійної працездатності в розмірі 50 % та встановлення третьої групи інвалідності внаслідок професійного захворювання на виробництві.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на користь позивача ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. та на користь держави судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі представник відповідача ВАТ «Суха Балка» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування моральної шкоди відноситься до обов'язку Фонду, а не роботодавця. Суд не обґрунтовано дійшов висновку про спричинення позивачу моральної шкоди ушкодженням здоров'я без призначення відповідної медичної експертизи, позивачем не надано доказів протиправності дій відповідача в спричиненні йому моральної шкоди. При укладанні трудового договору відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, а тому не може нести відповідальність у вигляді моральної шкоди із- за цієї підстави. Суд не вірно застосував матеріальний закон не взяв до уваги рішення Конституційного Суду України і-рп/2004 від 27.01.2004 року та безпідставно стягнув моральну шкоду посилаючись на ст. 237-1 КЗпП України та ч. і ст. 23, п.і ст.1167 ЦК України, також позов подано з порушенням трьохмісячного строку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону дійшов висновку, що позивачу

заподіяна моральна шкода під час його роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах протягом тривалого часу, що стало причиною професійного захворювання позивача, яке потягло за собою, як зазначено у висновку МСЕК від 03.07.2009 року, стійку втрату працездатності у розмірі 50 % встановлення третьої групи інвалідності та тривале лікування у медичних закладах.

Такий висновок суду підтверджується записами в трудовій книжці позивача, Актом № 41 від 25.052009 року розслідування хронічного професійного захворювання, санітарно - гігієнічною характеристикою умов праці, інформаційною довідкою про умови праці працівника та медичними документами про лікування позивача у зв'язку з професійним захворюванням.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд у мотивувальній частині рішення послався також на норми ЦК України, які не можуть застосовуватись до цих правовідносин, а тому, в цій частині рішення суду підлягає зміні з виключенням посилання суду на норми ЦК України з мотивувальної частини рішення суду.

Разом з тим, суд, встановлюючи розмір моральної шкоди в сумі зо ооо грн., не взяв до уваги роз'яснення в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31-03-1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити в цій частині рішення суду і зменшити розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача з 30000 грн. до 25 000 грн.

Доводи представника відповідача про те, що суд не встановив факта заподіяння позивачу моральної шкоди, застосував не вірно матеріальний закон, не вірно визначив розмір моральної шкоди та не врахував, що позивач добровільно працював у небезпечних умовах праці спростовуються встановленими обставинами по справі та висновками суду.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставами для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2010 року в частині посилання суду у мотивувальній частині рішення суду на норми ЦК України та в частині стягнутого розміру моральної шкоди змінити виключивши з мотивувальної частини рішення суду посилання на норми ЦК України і зменшити розмір моральної шкоди з 30000 грн. до 25 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: