Справа № 4615-2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 липня 2010 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Писанець Н.В.

при секретарі - Шило А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» про виділ майна із сумісної власності та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

14.06.2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ майна із сумісної власності та поділ спільного майна подружжя.

На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з 02.11.2002 року уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 243. Шлюб між позивачем та Відповідачем не розірваний. Під час перебування у шлюбі Позивач та Відповідачка набули майно, яке є їхньою спільною власністю, а саме будинок, розташований за адресою: м.Красноармійськ, пров. Толбухіна, 6 і земельну ділянку, на якій розташований будинок, площею 0,0533 га. А також автомобіль ВАЗ 11183, 2008 року випуску держ.номер АН 1896 ЕС вартістю 49800 грн. Останній зареєстрований за відповідачем, згідно кредитного договору № 014-07-151-280 від 28.07.2008р. За час спільного життя з відповідачем, було сплачено кредит за вищевказаний автомобіль у розмірі 60 000 грн. Просить суд виділити їй будинок та земельну ділянку з сумісної з відповідачем власності та визнати за нею право власності на них, та стягнути з відповідача на її користь ? частину суми, сплаченої ними за автомобіль згідно кредитного договору № 014-07-151-280 від 28.07.2008р. у розмірі 30 000 грн. та відшкодувати витрати на правову допомогу та інші судові витрати.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги - відмовилась від частини позовних вимог а саме від вимог щодо виділу із сумісної власності будинку № 6 та земельної ділянки під ним, що розташовані по пров. Толбухіна м. Красноармійськ та визнання їх особистою власністю позивачки, а також відмовилась від вимог щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу, про що свідчить ухвала Красноармійського міськрайонного суду від 23.07.2010р.

Таким чином, просить суд стягнути з відповідача на її користь ? частину суми, сплаченої ними за автомобіль згідно кредитного договору № 014-07-151-280 від 28.07.2008р. у розмірі 30 000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити у заявленому обсягу.

Відповідач у судовому засіданні та його представник визнав частково уточнені позовні вимоги, пояснивши, що дійсно між ним та позивачкою був укладений шлюб, за період існування якого, ними був придбаний автомобіль ВАЗ 11183, 2008 року випуску держ.номер АН 1896 ЕС вартістю 49800 грн. Останній зареєстрований за ним -відповідачем, згідно кредитного договору № 014-07-151-280 від 28.07.2008р. За час спільного життя з позивачкою, ними було сплачено кредит за вищевказаний автомобіль у розмірі не 60 000 грн., а меншому, згідно даних ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», з урахуванням судної заборгованості та процентів, з яких ? частини суми, сплаченої ними за автомобіль згідно кредитного договору № 014-07-151-280 від 28.07.2008р. складає 23 183,97 грн., і саме у цій частині він визнає позовні вимоги.

Представник третьої особи, присутній у судовому засіданні, просив суд вирішити справу за розсудом суду, надавши при цьому довідку про заборгованість відповідача за кредитним договором та відсотками за його користування.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 30).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Також, як роз»ясніє Пленум Верховного Суду України, п.п. 23,24 постанови № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг майна, наявність його на час ведення спільного господарства, з»ясовувати джерела та час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у 3-х осіб.

Згідно до статті 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Стаття 62 Сімейного кодексу України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід,

дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням

суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно довідки ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», з урахуванням судної заборгованості та процентів, з яких ? частини суми, сплаченої ними за автомобіль згідно кредитного договору № 014-07-151-280 від 28.07.2008р. складає 23 183,97 грн., і саме у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме витрати на сплату державного мита у розмірі 51 грн. та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 62, 65 ЦК України, ст.ст.3, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23 183,97 (двадцять три тисячі сто вісімдесят три ) грн. 97 коп. в рахунок відшкодування ? частини суми, сплаченої за автомобіль ВАЗ 11183, 2008 року випуску держ.номер АН 1896 ЕС згідно кредитного договору № 014-07-151-280 від 28.07.2008р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 (п»ятдесят одна) грн. 00 коп. судовий збір, 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя