Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Гриніва М.А.
секретаря Руска Н.Р.
з участю: представника позивача ОСОБА_1
відповідачки ОСОБА_2
представника відповідачки ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ЗАТ «Лукор» до ОСОБА_2 про стягнення 7879.27 грн., суд
Відповідачку ОСОБА_2 29.07.2009 р. було звільнено з роботи по п. 1 ст. 40 КЗпП України і виплачено 889.27 грн. вихідної допомоги та матеріальну допомогу в сумі 6990 грн., а всього 7879.27 грн.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 12.02.2010 р. відповідачку було поновлено на роботі і стягнуто на її користь з позивача 4172.78 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На виконання даного рішення суду позивач виніс розпорядження № 83-п від 22.03.2010 р. про відміну розпорядження про її звільнення з роботи.

Так як ОСОБА_2 поновлено на роботі, то ЗАТ «Лукор» звернувся із позовом до суду про стягнення з неї 7879.27 грн. коштів, які їй було виплачено у звязку із звільненням з роботи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила, що оскільки позивачку поновлено на роботі, то вона не мала права на отримання вихідної допомоги і матеріальної допомоги, які виплачуються тільки у звязку із звільненням з роботи. Дані кошти ОСОБА_2 відмовилася повернути добровільно, тому ЗАТ «Лукор» вимушено було звернутися із позовом про їх стягнення, який просить задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що позивачем правомірно виплачено їй вихідну допомогу і матеріальну допомогу в сумі 7879.27 грн., так як ці кошти виплачуються у звязку із звільненням і вони виплачені добровільно. Вважає, що ці кошти не підлягають поверненню позивачеві, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 позову не визнав і пояснив, що відповідно до ст. 1215 ЦК України нараховані і виплачені відповідачці кошти позивачем не підлягають поверненню так як їх виплата проведена добровільно не внаслідок розрахункової помилки або внаслідок недобросовісності з боку ОСОБА_4 Вони відносяться до заробітної плати. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, та проаналізувавши інші докази по справі вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до снування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

ЗАТ «Лукор» виплатило добровільно ОСОБА_2 7879.27 грн., у звязку із її звільненням з роботи 29.07.2009 р. за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме: 889.27 грн. вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України та матеріальну допомогу в сумі 6990 грн., згідно ч. 4 п. 7.8 Колективного договору (а.с. 6, 7-9).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 12.02.2010 р. ОСОБА_2 поновлено на роботі на попередній посаді та стягнуто з відповідача на її користь 4172.78 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 11). На виконання даного рішення розпорядженням № 83-п від 22.03.2010 р. позивач відмінив своє розпорядження № 335-п від 29.07.2009 р. про звільнення її з роботи (а.с. 12).

Представник позивача визнала у судовому засіданні, що відповідачці у звязку із звільненням кошти було виплачено добровільно, не було допущено рахункової помилки і не було будь-якої недобросовісності з боку ОСОБА_2

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата складається із: основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 виплачено вихідну допомогу та матеріальну допомогу, що підпадає під визначення «заробітна плата» згідно ст. 2 ЗУ «Про оплату праці». Дані кошти виплачені відповідачці добровільно позивачем, за відсутності рахункової помилки з боку позивача і відсутності недобросовісності з боку відповідачки, тому дані кошти не підлягають поверненню.

На підставі ст. 1215 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» та керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд

р і ш и в:

У задоволенні позову ЗАТ «Лукор» до ОСОБА_2 про стягнення 7879.27 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Г о л о в у ю ч и й: