Справа № 2-973/2010
Номер провадження 2-973/2010
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
Позивач звернувся до суду 19 березня 2010 року з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись нате, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано 8 грудня 1998 року. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. І Іісля розірвання шлюбу відповідачка залишила сім»ю і до цього часу вони проживають окремо. Дитина живе з позивачем і знаходиться на його повному утриманні. Позивач на даний час не працює. Відповідачка від своїх обов'язків ухиляється, починаючи з червня 1993 року матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Працює відповідачка чи ні позивач не знає. Інших неповнолітніх дітей вона не має. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду і прохає стягнути з відповідачки ОСОБА_3, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі Уа частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідної вікової категорії щомісяця, до досягнення дітиною віку повноліття.
У судовому засіданні лозивач підтримав позов і наполягав на задоволенні його позовних вимог, та пояснив, що йому під розписку була вручена судова повістка для особистого вручення відповідачці по справі. Він повістку вручив, про що свідчить підпис на розписці, але відповідачка до судового засідання не з»явилася.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, тоді як про час та місце слухання справи, повідомлена своєчасно та належним чином, однак, не повідомила про причини своєї неявки і не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не було нею подано і заперечень на позовну заяву.
Письмових заперечень на уточнену позовну заяву від відповідачів до суду не надійшло в установлений судом строк.
Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь > справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до 4.4 ст.1 59 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом з»ясовано, що 08 грудня 1998 року шлюб у сторін було розірвано. (а.с.№07).
З огляду на ксерокопію свідоцтва про народження, судом встановлено, що у шлюбі у позивача та відповідача, народився син - ОСОБА_4, 06 червня 1993 року, який мешкає з позивачем (а.с.№08), оскільки сторони проживають окремо одне від одного.
У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини, не проживають сторони однією сім»єю з 1997 року. Відповідачка не інтересується життям дитини, ніякої участі у вихованні сина не приймає.
Згідно СТ.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
В судовому засіданні судом було з»ясовано матеріальне становище сторін, де встановлено, що позивач офіційно ніде не працює. Заробляє тимчасовими заробітками. Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Постанови Верховного суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне положення дитини, стан здоров"я та матеріальне положення позивача, відповідача. Крім того, судом враховується те. що позивач не працює, самостійно виховує сина. Суд враховує, що відповідачка має задовільний стан здоров»я; та те. шо з неї не проводиться стягнення за виконавчими листами і те що на утриманні в неї інших осіб, яких вона за законом зобов»язана утримувати, немає: на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодекс України, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання дитини, в розмірі 1А частини його заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку повноліття
Відповідно до п. 1 ч. і ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Згідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 79 ЦІ1К України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.
Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до п.5 ч.І ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито», суд стягує на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп.
Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 57. 60. 77. 79. 81, 88, 169. 208-209. 212-213, 214. 215. 218, 223, 224-226. ч.І ст. 367 ЦПК України; Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України: ст.ст.180, 181, 182, 183. 191 Сімейного кодексу України, ст.З Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7 «Про державне мито»; гі. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за адресою: м. Лозова, Харківської області, мікрорайон 1. АДРЕСА_1, не працюючої, не перебуваючої на обліку в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості Харківської області - на користь ОСОБА_2 - аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі '/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу ). але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 19 березня 2009 року і до досягнення дитиною віку повноліття.
Рішення, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 51 (п»ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок ( Одержувач коштів: УДК у Лозівському районі, м. Лозова; код СДРПОУ 24134414: МФО 851011: розрахунковий рахунок 0015).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому

цим Кодексом.

Суддя: Н.М. Жмуд