Провадження № 2-3124/2010 Справа № 2-3124/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», в особі Харківської філії «Дженералі гарант» про стягнення винагороди, -

в с т а н о в и в:

14 травня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що наказом № 109-22-кф від 11 грудня 2006 року він був прийнятий на роботу на посаду юриста до відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Української страхової компанії «Гарант-авто» Харківської обласної дирекції страхування, назву якої з 20 грудня 2006 року змінено на Харківську філію ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант».

2 січня 2008 року наказом № ?-22-кф від 02.01.2008 року він був переведений на посаду юрисконсульта групи правового забезпечення та претензійно-позовної роботи.

30 жовтня 2009 року його було звільнено з роботи у звязку з закінченням трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, наказ № 199-22-кф від 27 жовтня 2009 року.

Проте при звільненні йому не було виплачено грошову винагороду за період з 1 липня 2009 року по 30 вересня 2009 року в сумі 18 040 грн. 94 коп., яка нарахована на підставі Положення «Про виплату винагороди працівникам, що здійснюють ведення претензійно-позовної роботи ВАТ «УСК» Дженералі гарант». Розрахунок такої винагороди узгоджений з начальником юридичного управління та начальником відділу праці та розвитку систем мотивацій і затверджено Головою Правління, проте до цього часу вказана винагорода йому не виплачена.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь грошову винагороду в сумі 18 040 грн. 94 коп.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діяла на підставі та в межах виданої їй довіреності, проти задоволення позову заперечувала. При цьому зазначала, що розрахунок розміру винагороди створений особисто позивачем, керівником підрозділу та директором Харківської філії, а також головним бухгалтером погоджений не був, про що свідчить відсутність їх особистих підписів у розрахунку. Колективним договором укладеним між Правлінням і Радою трудового колективу ВАТ «УСК «Дженералі гарант» на 2009-2010 роки, схваленим зборами представників трудового колективу, протокол від 24 квітня 2009 року, затверджено Положення про оплату праці працівників філій ВАТ «УСК «Дженералі гарант». Згідно підпункту 1.3. пункту 1 цього Положення, система оплати праці штатних працівників філій ВАТ «УСК «Дженералі гарант» ґрунтується на принципах залежності розміру загальних витрат філій на оплату праці від кінцевих результатів діяльності, наявних фінансових можливостей, фінансової стійкості філії та Компанії в цілому, а також забезпечення матеріальної зацікавленості кожного працівника у високоефективній діяльності Компанії. В 2009 році (за 9 місяців) ВАТ «УСК Дженералі гарант», в особі Харківської філії», мало лише збитки та не мало прибутку, а тому, враховуючи умови фінансової неспроможності компанії, виплата додаткової заробітної плати не проводилася.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, проходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 наказом № 109-22-кф від 11 грудня 2006 року був прийнятий на роботу на посаду юриста ВАТ «Української страхової компанії «Гарант-авто» Харківської обласної дирекції страхування, назву якої з 20 грудня 2006 року змінено на Харківську філію ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант».

2 січня 2008 року наказом № ?-22-кф від 02.01.2008 року позивач був переведений на посаду юрисконсульта групи правового забезпечення та претензійно-позовної роботи.

30 жовтня 2009 року його було звільнено з роботи у звязку з закінченням трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, наказ № 199-22-кф від 27 жовтня 2009 року.

Заробітну плату при звільненні позивач отримав.

Винагорода, яку просить стягнути позивач є додатковою заробітною платою.

Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними угодами).

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюється власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1.3 Розділу І Положення про оплату праці працівників філій ВАТ «УСК «Дженералі гарант» система оплати праці штатних працівників філій ВАТ «УСК «Дженералі гарант» ґрунтується на принципах залежності розміру загальних витрат філій на оплату праці від кінцевих результатів діяльності, наявних фінансових можливостей, фінансової стійкості філії та Компанії в цілому, а також забезпечення матеріальної зацікавленості кожного працівника у високоефективній діяльності Компанії.

Загальний місячний фонд додаткової заробітної плати формується за результатами роботи філії за попередній місяць і розраховується за відповідною формулою. Додаткова заробітна плата нараховується за умови відсутності простроченої внутрішньої заборгованості до Головного офісу та філій, беззбитковості діяльності філії наростаючим підсумком за період з початку року та дотримання нормативу витрат на ведення справи.

Згідно відповіді ВАТ «УСК «Дженералі гарант» на запит суду від 27 жовтня 2010 року № 2497-36/36 вбачається, що питання виплати винагороди відповідно до Положення про виплату винагороди працівникам, які здійснюють ведення претензійно-позовної роботи ВАТ «УСК «Дженералі гарант» обговорювалося на нараді директорів у листопаді 2009 року, в ході якої Головою Правління Компанії було погоджено не виплачувати таку винагороду на самостійний розсуд керівників філій виходячи з фінансових показників в кожному конкретному випадку.

Відповідач посилається на відсутність фінансової спроможності здійснювати виплати додаткової заробітної плати у вигляді винагороди, оскільки за 9 місяців 2009 року Харківська філія ВАТ «УСК «Дженералі гарант» не отримувала прибуток. На підтвердження вказаних обставин представник відповідача надав належним чином завірену копію звіту щодо доходів та витрат страховика за 9 місяців 2009 року, з якого вбачається, що за вказаний період Харківська філія «Дженералі гарант» мала збитки в розмірі 398 710 грн. та не мала прибутку.

За таких обставин та враховуючи, що ВАТ «УСК «Дженералі гарант», в особі Харківської філії, не мало фінансової спроможності (за 9 місяців 2009 року) для виплати додаткової заробітної плати у вигляді винагороди, у ОСОБА_2 не виникло права на її отримання.

Керуючись ст. 97 КЗпП України, На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 60, 81, 88, 209, 212, 213-215, 294-296 ЦПК України, ст. ст. 1112,1113 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», в особі Харківської філії «Дженералі гарант» про стягнення винагороди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4