КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-5505/2010
Провадження № 5505
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Шелестіній О.А.

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.-

В С Т А Н О В И В:

Позивач зверну вся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, посилався на те, що 15.05.2010 року він здав відповідачеві, який займається підприємницькою діяльністю для проведення хімічної чистки одяг. Відповідно до квитанції № 1026 строк виконання замовлення встановлений 21.05.2010 року, а відповідно до квитанції № 139 строк виконання замовлення встановлений до 28.05.2010 року. У встановлені строки виконання замовлення не було виконане, він отримав свій одяг тільки 7 червня 2010 року. Зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ « Про захист прав споживачів» за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи ( (послуги). Зазначає, що у зв»язку з несвоєчасним виконанням замовлення відповідач повинен сплатити йому пеню у розмірі 101 грн. 40 коп. Посилається також на те, що йому спричинена матеріальна шкода у сумі 200 грн., яка полягає у витратах, понесених ним на придбання пальною та амортизації автомобіля під час його приїзду до хімчистки та моральна шкода у розмірі 500 грн., яка полягає у тому, що відповідач принижував його, цинічно з ним поводився. Також просив стягнути з відповідача на його користь витрати, які він поніс за надання йому правової допомоги у сумі 3 889 грн. 60 коп. та 120 грн. за 1 ГЗ судового розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 200 грн.. моральної шкоди у сумі 500 грн.. стягнення коштів у сумі 3889 грн. 60 коп. за надання правової допомоги та 120 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи. Пояснив, що пеня 101 грн. 40 коп. була сплачена відповідачем у добровільному порядку 20 серпня 2010 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що він дійсно прийняв замовлення у позивача та не виконав його в строки, встановлені в замовленні, але він не виконав замовлення з об»єктивних причин. Як тільки він взнав, що позивач просить сплатити йому пеню за несвоєчасне виконання замовлення, перерахував суму пені 101 грн. 40 коп. позивачеві. Щодо інших позовних, то позивач не надав суду доказів в підтвердження спричинення йому матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог.

Як встановлено судом і цього не заперечують сторони позивач здав, а відповідач прийняв замовлення на здійснення хімчистки одягу позивача і ці замовлення були виконані у встановлений в замовленні термін.

Відповідач визнав ту обставину, що за несвоєчасне виконання вказаних замовлень він повинен сплатити пеню у сумі 101 грн. 40 коп.. що підтверджується перерахуванням вказаних коштів позивачеві відповідно до меморіального ордеру від 20 серпня 2010 року про перерахування вказаних коштів позивачеві.

Згідно вимог ч. 1 ст. 60 кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження того, що відповідач заподіяв йому матеріальну шкоду в сумі 200 грн.. яка полягає в вартості придбаного пального та амортизації автомобіля. Позивач навіть не зазначив чи взагалі у нього є власний автомобіль та що він на ньому приїздив до хімчистки.

Позивач пред»явив позов посилаючись на ЗУ « Про захист прав споживачів» та посилається на те, що відповідач порушив його права, як споживача. Разом з тим обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди посилається на те, що відповідач принизив його, цинічно з ним поводився, звинувачував його у махінаціях.

Відповідно до пункту 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» відшкодування моральної ( немайнової) шкоди можливе тільки у випадках заподіяння споживачеві шкоди небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією, у випадках передбачених законодавством.

Позивач не навів суду доказів про те, що несвоєчасне виконання замовлення відповідачем заподіяло йому небезпечну для його здоров»я і життя шкоду.

Отже позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди не можуть бути задоволені.

Оскільки відповідач задовольнив позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання замовлення у добровільному порядку, після пред»явлення позову, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивачем понесені витрати у зв»язку зі сплатою 120 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи, атому вони підлягають стягненню з відповідача н користь позивача.

Щодо витрат, понесених позивачем за надання правової допомоги . то вони також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, але суд не може погодитись з зазначеним позивачем розміром цих коштів, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в наданих позивачем та його представником доказів.

Позивач та його представник надали розрахунок цих коштів у розмірі 3889 грн. 60 коп.. при цьому посилались на п.1.1 Постанови КМУ № 590 від 27 квітня 2006 року та встановили граничну вартість 1 години роботи 353 грн. 60 коп. При цьому врахували максимально граничний розмір оплати за правову допомогу визначеною цією постановою 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

В матеріалах справи є довідка від 26.07.2010 року представника позивача, який надавав правову допомогу . в якій зазначено що позивач сплатив своєму представнику ОСОБА_1 кошти у сумі 3889 грн. 60 коп. за юридичні консультації, складання претензії і позовної заяви. В той же час представник позивача надав розрахунок вартості послуг, де зазначив, що витратив на надання позивачеві правової допомоги 11 годин свого часу та надання цієї допомоги викладено у 6 пунктах, тоді як довідка про отримання коштів у сумі 3889 грн. 60 коп. видана тільки за надання трьох послуг.

Враховуючи якість та обсяг наданої правової допомоги, при подачі позову до суду позовна заява не відповідала вимогам ст. 119-120 ЦПК України, відмову в задоволенні двох позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення коштів за надання правової допомоги у сумі 170 грн.

Керуючись п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» , ст. 10, 11,60, ч. 1 ст.89, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 120 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи. 170 грн. за надання правової допомоги, а всього 290 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий Л.М. Васильєва