Марківський районний суд
Справа № 2-216/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2010 р.

Марківський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Логвіненко Т. Г.

при секретарі Грибєнік О. В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в с-щі Марківці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

21.04.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом та на підтвердження своїх вимог вона пояснила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.12.2005 року. 18.11.2009 року шлюб між ними розірвано. За період перебування в шлюбі з відповідачем у неї народилася дитина, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в свідоцтві про народження значиться відповідач. З відповідачем проживають окремо, згоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала.

Відповідач позов визнав повністю.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Суд досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 /а. с.2/ в графі відомості про батька значить відповідач ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень сторін, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини.

При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Отже відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,10, 60, 130, 174 ЦПК України,

ст.ст. 180,181,182,183 СК України,

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 21.04.2010 року до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

суддя: