Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого -судді Грищенко І.О.

при секретарі Мушаровій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну

справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною віку повноліття в розмірі ? частки від доходу щомісячно . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань утримувати дитину, добровільно надає матеріальну допомогу в розмірі, який не є достатнім для забезпечення потреб дитини.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Додатково пояснила, що на забезпечення потреб дитини , а саме: оплату навчання (в сумі 600 грн), придбання продуктів харчування (на суму 1 000 грн) , одягу ( на суму 900 грн), медичних препаратів , коли дитина хворіє, вона витрачає щомісячно 2 500 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що не заперечує виплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 947,25 грн, що становить прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. За період окремого проживання він щомісячно надає колишній дружині грошові кошти на утримання сина в розмірі 500 грн. Аліменти в розмірі 50 % від його доходу, про що просить позивач , на цей час будуть становити суму в розмірі приблизно 3 200 грн. Такий розмір аліментів вважає занадто великим, що створить умови для їх використання на утримання не лише дитини. Також просив суд звернути увагу на той факт, що позивачем завищено суми щомісячних витрат на матеріальне забезпечення дитини відповідного віку.

Заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування своєї позиції, суд доходить висновку , що позовні вимоги законні, частково обґрунтовані , а тому підлягають частковому задоволенню.

Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2004 року . Шлюб розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Багдасарова ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення батьків проживає разом з матерю, що знайшло підтвердження в процесі розгляду справи. Батько, який проживає окремо, надає синові матеріальну допомогу в розмірі 500 грн щомісячно, що підтверджено документально та не заперечувалося позивачем.

Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що вона працевлаштована та має щомісячний дохід 4 800 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач пояснила, що надавати синові необхідне для його забезпечення матеріальне утримання позбавлена можливості по причині того, що має кредитні зобов»язання .

Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довела суду, що причини, які спонукали наполягати на стягненні аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, тому що розмір матеріальної допомоги в сумі 500 грн щомісячно, який батько надає дитині, недостатній для забезпечення належного утримання синові.

Позивач не надала суду достатніх та належних доказів на підтвердження розміру матеріальних витрат на забезпечення розвитку та утримання дитини в сумі 2 500 грн, через що суд вважає, що вказана сума завищена .

При визначенні розміру аліментів судом враховані такі обставини, як вік дитини та її потреби , матеріальне забезпечення та стан здоров»я, той факт, що відповідач працевлаштований та має постійний заробіток, не має аліментних зобов»язань відносно інших осіб.

З урахуванням заперечень відповідача щодо завищення позивачем розміру витрат на забезпечення потреб дитини 6 років, виходячи з того, що сума аліментів повинна витрачатися за призначення, тобто лише на утримання дитини, суд вважає за необхідно відступити від визначення розміру аліментів в частці та визначити розмір аліментів, необхідний для забезпечення потреб дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн.

Згідно з вимогами ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 , 183 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Харкова аліменти в розмірі 1 000 ( одна тисяча) грн щомісячно , починаючи

з 20.09.2010 року на користь ОСОБА_1 , 29.04.1975 року

народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3

на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 26.10.2004 року

народження, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в сумі

51 грн та витрати на інформаційно- технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду

Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня

його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: