АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-346/10 Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: ГасіяЮ.В.

Суддів: ДорошА.І., ОСОБА_2.

при секретарі Киві А.М.

за участю

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 третьої особи ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2009 року

по справі за позовом прокурора Полтавського району Полтавської області і інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до управління праці та соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про продовження терміну подачі документів для призначення допомоги при народженні дитини , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2009 року позов задоволено.

Продовжено термін подачі документів для призначення опікуну малолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 допомоги при народженні дитини.

Судові витрати по справі віднесені за рахунок держави.

В апеляційній скарзі відповідач управляння праці та соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації просить вищевказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, зокрема місцевий суд не взяв до уваги ті обставини, що звернення опікуна ОСОБА_7 надійшло до управління 12.06.2009 р.,

тобто в термін більше ніж 12 календарних місяців з моменту народження підопічної дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1; опікуном протягом 12 місяців після народження дитини ОСОБА_7 не була і не проживала з нею, оскільки визнана опікуном з 23.10.2008 року; згідно діючого законодавства в 2006 році допомога при народженні дитини виплачувалася тільки у випадку, якщо обоє з батьків дитини не працювали.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.І ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряю законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.І п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.І ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції і це не заперечується сторонами, малолітня ОСОБА_6 народилася 26.10.2005 р. Її мати ОСОБА_8 за станом свого здоров»я не змогла зібрати необхідні документи для отримання допомоги при народженні дитини, у березні 2006 року її було госпіталізовано до психіатричної лікарні, а дитину - до дитячої лікарні № 1.

25.04.2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області у Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 306 про народження ОСОБА_6 ( а.с. 7).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2008 р. відібрано малолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 від батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_8. Діти були передані на виховання тітці ОСОБА_7 - рідній сестрі матері (а.с.5-6).

У квітні 2008 року ОСОБА_7 звернулася до управління праці та соціального захисту населення Полтавської РДА із заявою про отримання допомоги при народженні ОСОБА_6, але їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю необхідних довідок.

Рішенням виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 114 від 23.10.2008 р. призначено ОСОБА_7 опікуном над малолітніми племінниками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місцем проживання визначено місце проживання без реєстрації їх опікуна ОСОБА_7 - АДРЕСА_1 (а.с.4).

Повторно ОСОБА_7А. звернулася до відповідача у червні 2009 року, але їй було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини у зв»язку з тим, що вона не має права на призначення відповідно до п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми, затвердженого Постановою КМ України № 1751 від 27.12.2001 року (зі змінами) так, як звернення за допомогою надійшло в термін більше 12 календарних місяців з моменту народження дитини ( а.с. 23). Задовольняючи позов про продовження терміну подачі документів для призначення опікуну допомоги при народженні дитини, місцевий суд виходив з того, що у ОСОБА_7, як опікуна народженої дитини, з»явилося право на звернення до управління праці та соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини у термін 12 місяців, згідно ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», з моменту її призначення опікуном - з 23.10.2008 року і саме з вказаної дати місцевий суд вважає необхідним обраховувати строк звернення, визначений Законом. Крім цього, причини вказані позивачем та які знайшли підтвердження у судовому засіданні, у зв»язку з якими ОСОБА_7 був пропущений термін звернення за призначенням допомоги, як того вимагає ОСОБА_4, місцевим судом визнані поважними.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є вірним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування фактичних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ст.. 1 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», громадянин України, в сім»ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно п.2 ст. З цього Закону призначається допомога при народженні дитини.

Ст.. 10 цього ж Закону передбачає, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.

Згідно ч. З ст. 11 вказаного Закону (до внесених згідно із Законом № 107-УІ від 28.12.2007 р.) допомога при народженні дитини призначалася за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше шести місяців з дня народження ( згідно вказаних змін до Закону - не пізніше дванадцяти місяців з дня народження).

Згідно п. 10 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми» від 27.12.2001 р. № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Згідно п.11 вказаної Постанови опікуни подають, крім зазначених документів, копію рішення про встановлення опіки.

Згідно ч.І ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Як встановлено колегією суддів, відповідач фактично не заперечує право ОСОБА_7, як опікуна малолітньої ОСОБА_6, на отримання допомоги при народженні дитини, батьки дитини цю допомогу не отримували, проте, заперечує проти цього у зв»язку з пропуском строку звернення за призначенням допомоги - не пізніше 6 календарних місяців після народження дитини згідно Закону, який діяв на той час. Аналізуючи положення Закону, який встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги , спрямований на забезпечення пріоритету допомоги сім»ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення, рівності дітей, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням фактичних обставин справи, місцевий суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті та справедливе рішення. Виходячи із норм вищевказаного Закону та Постанови КМ України, дійсно в опікуна настає право на отримання допомоги при народженні дитини за умови надання рішення про встановлення опіки.

Як вбачається із матеріалів справи, з березня 2008 року малолітня ОСОБА_6 передана на виховання тітці ОСОБА_7, 28.10.2008 р. встановлена опіка над нею, з вказаної дати у ОСОБА_7 виникло право звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, оскільки батьки дитини її не отримували. На час звернення ОСОБА_5 за призначенням допомоги вже діяла норма про звернення за її призначенням не пізніше 12 календарних місяців з дня народження дитини. До грудня 2007 р. дана допомога призначалася у разі звернення - не пізніше 6 місяців. Оскільки на час звернення за призначення вказаної допомоги з об»єктивних підстав, що склалися у' сім»ї, минув строк, вказаний Законом, місцевий суд обґрунтовано визнав причини його пропуску поважними та продовжив його.

Однак, прокурор, уточнюючи позовні вимоги, просив продовжити термін подачі документів для призначення опікуну малолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 допомоги при народженні дитини, строком на 2 місяці з дня набрання законної сили рішення суду (а.с.16). Дана обставина залишилася поза увагою місцевого суду.

Колегія суддів вважає за необхідне доповнити абзац другий резолютивної частини рішення міецевого суду після слів «при народженні дитини» словами «строком на 2 місяці з дня набрання законної сили рішення суду».

Посилання відповідача в тій частині, що відсутні правові підстави для надання допомоги, оскільки від ОСОБА_5 надійшло звернення 12.06.2009 р., тобто більше ніж 12 календарних місяців з дня народження дитини, не заслуговує на увагу, так як фактично право на отримання допомоги у ОСОБА_5 настало з дня встановлення опіки над малолітньою, тобто з 23.Ї0.2008 року. Також колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в тій частині, що ОСОБА_7 після народження дитини не була її опікуном і не проживала з нею, а тому не має права на отримання допомоги. У даному випадку предметом позову є продовження терміну подачі документів для отримання допомоги при народженні дитини, а не вирішення питання про право на отримання допомоги, яке фактично відповідачем не оспорюється, виходячи із поняття рівності всіх перед законом, в тому числі і дітей на отримання державної допомоги у зв»язку з народженням.

Як встановлено колегією суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п.1, 308 ч.І, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У ХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації відхилити, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2009 року залишити без змін, доповнивши абзац другий резолютивної частини після слів «при народженні дитини» словами «строком на 2 місяці з дня набрання законної сили рішення суду».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

СУДДІ:/ підписи/