Справа 2-142/10
Номер провадження 2-142/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Тулик І.І,

при секретарі - Шемота М.І.

з участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2М

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування та присадибною земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

З позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, що розташований у селі Білин, Рахівського району, Закарпатської області. До житлового будинку, який їй належить, веде під'їздна дорога загального користування. Однак, всупереч чинному законодавству, у тому числі, нормам, які захищають право землекористування, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняють перешкоди у вільному та безперешкодному використанні дороги, яка веде до будинку позивачки. Відповідачі встановили на дорозі дерев'яну огорожу шириною 1 м., від огорожі, чим унеможливлюється вільний під'їзд до власного житлового будинку. Крім того, по межі суміжних земельних ділянок, відповідачами самовільно насаджено близько десяти верб, внаслідок чого не родиться трава на земельній ділянці позивачки, чим спричиняється їй моральна шкода. Враховуючи, що відповідачі відмовляються у добровільному порядку усунути перешкоди, тому ОСОБА_1 просить захистити її право земельного користування присадибною земельною ділянкою та дорогою загального користування, розташованою біля житлових будинків №№251,251/а по вул. Ільмень у с.Білин, Рахівського району, Закарпатської області, шляхом зобов'язання відповідачів звільнити дорогу загального користування, яка розташована біля житлових будинків №№251, 251/а у с.Білин від встановленої ними дерев'яної огорожі шириною 1 м. та привести дорогу до попереднього стану, який існував до порушення цивільного права. Також, позивачка просить заборонити відповідачам особисто чи через третіх осіб вчиняти будь-які дії, які б були направлені на порушення права ОСОБА_1 щодо вільного та безперешкодного користування дорогою загального користування, яка веде до дворогосподарства позивачки. Крім того, просить зобов'язати відповідачів вирізати самовільно насаджені ними верби на межі суміжних земельних ділянок, що належать сторонам на праві землекористування та стягнути судові витрати у її користь.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнали, пояснили, що дорогу вони не загорожували, жодних межових знаків не переносили, перешкод у користуванні дорогою вони не створюють. Верби вони насадили на своїй земельній ділянці, як межові знаки їїх земельної ділянки, поскільки не мали грошей для встановлення інших кільків. З своєї сторони вони постійно прочищають дані вербові кілки, а позивачка з соєї сторони може прочистити також, вони не заперечують.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Схема земельних ділянок громадян ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 251, та ОСОБА_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 251 «а», свідчить про те, що земельні ділянки, вказані вище, знаходяться поруч одна з одною, тобто межують між собою. До земельної ділянки ОСОБА_1 веде під'їздна дорога.

Рішенням Рахівського районного суду від 03 липня 2003 року було зобов'язано ОСОБА_4 до 03 серпня 2003 року звільнити земельну ділянку довжиною 12 метрів та шириною 3,5 метри в с.Білин, 251, Рахівського району, Закарпатської області, встановити межові знаки та забрати огорожу на дорозі, яка веде до будинку №251 в с.Білин.

У виїздному судовому засіданні, на місці розташування спірних земельних ділянок, судом було встановлено, що між ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 існує під'їздна дорога, на якій немає жодних перешкод для її повноцінного використання позивачкою, огорожа, на яку вказувала позивачка, відсутня. Дійсно, по межі між ділянками сторін насаджені дерева, які з сторони відповідачів прочищені.

Отже, позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити дорогу загального користування, яка розташована біля житлових будинків №№251, 251 «а» у с.Білин, від встановленої дерев'яної огорожі шириною 1 м. та привести дорогу до попереднього стану, який інснував до порушення цивільного права, є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Для користування власною земельною ділянкою позивачка може використовувати дорогу загального користування і в цьому перешкод не існує.

Оскільки вимога ОСОБА_1 про заборону громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняти особисто чи через третіх осіб будь-які дії, які б були направленими на порушення права позивачки щодо вільного та безперешкодного користування дорогою загального користування, яка веде до її дворогосподарства, є похідною від позовної вимоги про звільнення дороги загального користування, а наперед суд не може сказати про протиправність дій відповідачів, тому суд вважає необхідним відмовити позивачці у задоволенні позову в цій частині.

Посилання позивачки щодо необгрунтованого використання відповідачами земельної ділянки, а саме, насадження ними дерев, не можна вважати створенням перешкод, постільки це є реалізацією прав відповідачів на самостійне господарювання на земельній ділянці, передбачених ст. 95 Земельного кодексу України.

Позов у частині стягнення судових витрат, у відповідності до статті 88 ЦПК України, до стягнення з відповідачів на користь позивачки не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,58,60,88,212,213,223 ЦПК України, ст.ст.92,95,158 Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування та присадибною земельною ділянкою - відмовити.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Тулик І.І.