Справа 2-216/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: судді Тарасенко Л.М., при секретарі Лучко Ю.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м. Харкова, треті особи: Територіальне управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Харківській області; Управління праці та соціального захисту населення Фрунзенської районної в м. Харкові ради про встановлення юридичного факту трудового каліцтва та зобов»язання нарахування та виплати страхових сум, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м. Харкова про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 25 вересня 1980 року під час роботи в Ремонтно-будівельному управлінні «Облпобутуправління», а також зобов»язати відповідача провести нарахування і виплату належних йому страхових сум з 5 грудня 2008 року з подальшим перерахунком згідно діючого законодавства, посилаючись на те, що 20 травня 1980 року був прийнятий на роботу у РБУ «Облпобутуправління» електрозварником п»ятого розряду. 25 вересня 1980 року при виконанні трудових обов»язків був травмований.

З метою перевезення будівельних блоків на майданчик було виділено два навантажувача. Навантажувач який перевозив блоки застряг і було прийняте рішення з метою його буксирування зняти трос зі стріли другого навантажувача, що стояв поряд. Він дістався по стрілі до тросів, але стріла несподівано опустилась і його ліва сторона була затиснутою між стрілою та рамою навантажувача. У результаті у нього було відірвано 1-11-111-1У пальці лівої стопи. 4 січня 1981 року рішенням Орджонікідзевської міжрайонної МСЕК була встановлена загальна втрата працездатності 25%, втрата професійної працездатності 30% безстроково у зв»язку з трудовим каліцтвом.

З моменту нещасного випадку він не звертався за відшкодуванням шкоди, але вважає,що мав право на відшкодування шкоди власником підприємства.

5 грудня 2008 року він звернувся до відповідача, оскільки з квітня 2001 року обов»язок по відшкодуванні шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві покладено на них з заявою про призначення йому страхових сум. В задоволенні заяви було відмовлено, оскільки у них не перебуває на обліку підприємства РБУ «Облпобутуправління».

Відповідач представник ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м. Харкова позов не визнав.

Треті особи: представник Територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Харківській області; представник Управління праці та соціального захисту населення Фрунзенської районної в м. Харкові ради покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у Ремонтно-будівельне управління «Облпобутуправління» 20 травня 1980 року електрозварником п»ятого розряду згідно приказу № 127 від 20 травня 1980 року, що підтверджується трудовою книжкою позивача.

Приказом № 23 від 29 січня 1981 року ОСОБА_1 був звільнений за особистим бажанням.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнали, оскільки підприємство РБУ «Облпобутуправління» документів, що підтверджують право позивача на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професіонального захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг до Фонду не надавали. У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про проведення нарахування і виплати страхових сум, до заяви надав тільки довідку Орджонікідзевської міжрайонної МСЕК та витяг з трудової книжки про трудові відносини з РБУ і не надав акт про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності, довідку про середній заробіток, довідку про розмір пенсії по інвалідності. Позивач не має можливості надати Фонду зазначені документи, в зв»язку з цим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Позивач пояснив, що не може надати відповідачу зазначені ним документи, оскільки РБУ «Облпобутуправління» не існує, він не може знайти архіви цього підприємства.

В підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надані: повідомлення Головного управління статистики у Харківській області від 28 листопада 2008 року про те, що в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України по Харківській області станом на 28.11.2008 р не числиться Ремонтно-будівельне управління «Облпобутуправління»; повідомлення Державного архіву Харківської області від 28 вересня 2004 року, що документальні матеріали з особового складу РБУ «Облпобутуправління» м. Харкова за 1980-1981 роки до архіву не надходили, та місцезнаходження їх архіву невідомо; повідомлення підприємства «Архівіст» від 29 вересня 2004 року, що документи Ремонтно-будівельного управління «Облпобутуправління» на збереження не поступали.

З виписки з протоколу № 1/2 від 4 січня 1981 року вбачається, що рішенням Орджонікідзевської міжрайонної медіко-соціальної експертної комісії м. Харкова ОСОБА_1 встановлена загальна втрата працездатності 25%, втрата професійної працездатності 30% безстроково у зв»язку з трудовим каліцтвом 25 вересня 1980 року.

ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м. Харкова № 1259 від 22 грудня 2008 року на звернення позивача 5 грудня 2008 року останньому було відмовлено в призначенні страхових виплат.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив, що разом з ОСОБА_1 працював в РБУ «Облпобутуправління» у 1980 році в однієї бригаді. Приблизно в кінці літку 1980 року бригада проводила роботи, навантажувач застряг і для його буксування ОСОБА_1 дістався до стрілі до тросів, а коли спускався стріла опустилась і позивач був затиснутий, йому були відірвані пальці лівої стопи. Адміністрацією був складений акт про нещасний випадок.

Згідно «Правил відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам та службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, пов»язаним з їх роботою, затверджених постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР № 483/25 від 22 грудня 1961 року, підприємства несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, пов»язанним з виконанням ними трудових обов»язків; відшкодування шкоди полягає у виплаті потерпілому грошових сум у розмірі заробітку, який було втрачено внаслідок втрати працездатності від даного каліцтва.

У відповідності до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, обов»язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві, покладається на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до цього Закону позивач має право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку, оскільки він мав право на отримання відшкодування шкоди згідно законодавства СРСР.

Як пояснив ОСОБА_1 він своєчасно не отримав акт про нещасний випадок на підприємстві, який мав місце 25 вересня 1980 року, зараз також не має можливості його отримати, оскільки підприємство було ліквідоване, документи на збереження до архівних установ не надходили.

Згідно п 3 ч 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: каліцтва, якщо це потрібне для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов»язковому державному соціальному страхуванню.

Суд, вважає можливим, встановити факт нещасного випадку на виробництві РБУ «Облпобутуправління», який стався 25 вересня 1980 року з ОСОБА_1 під час роботи, оскільки підприємство де працював позивач ліквідоване.

Про те, що позивач втратив загальну працездатність та професійну підтверджується висновком МСЕК. Зазначено, що місцем трудового каліцтва являється Ремонтне будівельне управління.

На звернення від 5 грудня 2008 року відповідач відмовив ОСОБА_1 про призначення страхових сум, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідач повинен провести нарахування та виплату належних позивачу страхових сум з дня звернення, тобто з 5 грудня 2008 року.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності», якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченні трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку, страхові виплати провадяться з дня звернення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності», ст.ст.15, 256 ЦПК України

в и р і ш и в:

Встановити факт нещасного випадку на виробництві, що стався 25 вересня 1980 року з ОСОБА_1 під час роботи у ремонтно-будівельному управління «Облпобутуправління».

Зобов»язати ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м. Харкова провести нарахування і виплату належних ОСОБА_1 страхових сум з 5 грудня 2008 року з подальшим перерахунком.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч 4 ст.295 ЦПК України.

Суддя -