30.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-6453 2010р. Головуючая в І інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач: Закарян К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця 30 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Стародубця М.П.

Суддів: Закарян К.Г.

ОСОБА_2 при секретарі: Красношапка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 червня 2010 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Ерсте Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року публічне акціонерне товариство „Ерсте Банк" (далі ПАТ „Ерсте Банк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, вказуючи на порушення боржником графіку погашення платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 42981,28 доларів СІПА, що еквівалентно 395012,65грн., з них заборгованість по кредиту 342420,43грн., по відсоткам 42573,84грн., пені за несвоєчасну сплату платежів 9018,38грн.

Просив суд стягнути достроково з ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованість за кредитом у сумі 395012,65грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 1820грн.

Рішенням Суворовського районного суду Херсонської області від 29 червня 2010 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ „Ерсте Банк" 395012,65грн., а також по 850грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору та по 60грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому вказується на ненадання банком інформації про можливі фінансові ризики та відсутність у банка індивідуальної ліцензії по наданню фінансової послуги в іноземній валюті, що не було враховано судом при ухваленні рішення.

У письмових заперечень на апеляційну скаргу ПАТ „Ерсте Банк" її доводів не визнало та просить їх відхилити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 січня 2008р. між ПАТ „Ерсте Банк" та ОСОБА_3 укладено договір кредиту на суму 44000 доларів США зі сплатою 12,5% річних, який позичальник зобов'язаний повернути до 28 січня 2028р. згідно визначеного сторонами графіку щомісячних платежів.

Для забезпечення виконання зобов'язання позичальника 29 січня 2008р. між ПАТ „Ерсте Банк" та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанню позичальника за кредитним договором.

Кошти за кредитним договором ОСОБА_3 отримав, однак свого зобов'язання не виконує та починаючи з лютого 2009р. систематично порушує строк погашення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в сумі 343420.43грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 42573,84грн.

Крім того, умовами договору передбачено право кредитора стягувати пеню за кожний день прострочи платежу, яка становить 9018,38грн., а також підстави для дострокового повернення усіх сум за кредитним договором.

Позивачем наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, правильність якого боржник не заперечував в ході розгляду справи та не спростовує і в доводах апеляційної скарги.

Про наявність заборгованості за договором кредитор 09.07.2009р., 01.09.2009р., 05.02.2010р. (а.с. 16-20) надіслав позичальнику вимоги про погашення, боргу та пені, які ОСОБА_3 отримав, проте наявну заборгованість не сплатив.

05.02.2010р. кредитор надіслав поручителю повідомлення-вимогу про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання та необхідність погашення заборгованості за кредитом, яку ОСОБА_4 отримав, однак заборгованість не сплатив (а.с. 27).

За наведених обставин суд першої інстанції у відповідності до положень ст. ст. 554, 651, 1050, 1054 ЦК України та умов укладених сторонами договорів дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для дострокового стягнення витребуваних позивачем сум.

Висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини і підтверджені наданими сторонами доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі і як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про відсутність у позивача правових підстав для надання фінансової послуги в іноземній валюті, оскільки судом встановлено, що свою діяльність з надання кредиту в іноземній валюті ПАТ „Ерсте Банк" здійснює на підставі отриманої у встановленому порядку генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного Банку України (а.с. 35).

Юридично неспроможними є доводи апелянта про порушення позивачем його прав як споживача фінансових послуг, ненадання достовірної інформації та несправедливість умов кредитного договору, оскільки предметом позову є виконання умов укладеного договору, а не питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, яке передує укладенню договору.

Позбавлені правового обґрунтування також доводи відповідача щодо безпідставності вимог позивача про дострокове стягнення грошових сум без заявлення вимог про розірвання кредитного договору. Позивач звернувся до суду з вимогою про дострокове повернення усіх сум за кредитним договором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України у зв'язку з порушенням умов договору, що є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань, а не односторонньою відмовою від договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування і ухвалення нового рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: