Справа № 2-3721/10/01
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2010 року Київський районний суд м.Харкова у складі:

судді Шаренко С.Л.

при секретарі Бардіній Н.О.

за участю адвокатів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до комунального закладу охорони здоровя «Харківський обласний клінічний онкологічний центр», 3-я особа: директор комунального закладу охорони здоровя «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» ОСОБА_4 про визнання наказів недійсними, поновленні на роботі,-

встановив:

позивач ОСОБА_3 31 березня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним п.2 наказу № 122-к від 23.10.2009 року по Харківському обласному онкологічному центру Головного управління охорони здоровя Харківської обласної державної адміністрації та поновити її на роботі на посаді заступника головного лікаря з хірургічної роботи, вказуючи, що з 19.12.1994 року вона працювала заступником головного лікаря по медичній частині Харківського обласного онкологічного диспансеру, була ознайомлена з посадовою інструкцією та добросовісно виконувала свої обовязки, ніколи не мала зауважень та доган. Однак, наказом № 136-к від 1.12.2008 року була переведена на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи, при цьому своєї згоди на цей перевод вона не давала, з посадовою інструкцією її не знайомили. 22.10.2009 року директором Харківського онкологічного центру ОСОБА_4 їй було запропоновано після щорічної відпустки звільнитися з займаної посади або перевестись на посаду завідуючої хіміотерапевтичного відділення № 1. Оскільки вона була вже пенсійного віку та знаходилася в критичному емоційному стані, вона написала заяву з проханням перевести її після відпустки на посаду завідуючої хіміотерапевтичного відділення № 1, а 23.10. 2009 року був про це виданий наказ № 122-к. З 12.11.2009 року вона перебувала на лікарняному, в звязку з тим, що отримала травму, а тому 19 лютого 2010 року подала рапорт про те, що вона відкликає свою заяву про перевод її на посаду завідуючої хіміотерапевтичного відділення №1 і після закінчення лікарняного вийде на роботу на посаду заступника головного лікаря з медичної частини. 22.03.2010 року листом її повідомили, що вона не може відкликати свою заяву про перевод, оскільки на звільнену посаду був запрошений інший працівник. Позивач просила визнати п.2 наказу № 122-к від 23.10.2009 року є недійсним, т.я. між сторонами не було досягнуто згоди щодо умов праці на посаді завідуючої хіміотерапевтичним відділенням № 1, а її заява про перевод була подана в емоційному стані під тиском головного лікаря диспансеру та поновити її на роботі на посаді заступника головного лікаря з хірургічної роботи Харківського обласного онкологічного центру. 1.07.2010 року позивач змінила та доповнила позовні вимоги та просила поновити їй процесуальний строк для оскарження п.1 наказу № 143 від 15.12.2008 року про розподіл обовязків між заступниками головного лікаря диспансеру, п.п.1,2 наказу № 136-к від 1.12.2008 року про перевод її на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи, п.2 наказу № 147 від 10.11.2009 року про реорганізацію хіміотерапевтичного відділення як пропущений з поважних причин, визнати ці накази недійними та поновити її на роботі на посаді заступника директора по медичній частині Харківського обласного онкологічного центру, зазначаючи, що вона не писала заяву про свою згоду на перевод її з посади заступника головного лікаря з медичної частини на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи, з посадовою інструкцією заступника головного лікаря з хірургічної роботі вона не знайомилась, записи в її трудову книжку про переводи не здійснювалися. З наказом № 147 від 10.11.2009 року про реорганізацію хіміотерапевтичного відділення вона взагалі не ознайомлена, про існування наказів № 136-к та № 143 вона дізналася в суді, а з наказом № 122-к її не знайомили, а тому ОСОБА_3 вважає, що нею пропущений процесуальний строк на оскарження цих наказів з поважних причин та просить їх поновити та визнати недійсними. Оскільки, 3.06.2009 року Харківський обласний онкологічний диспансер був реорганізований в Харківський обласний онкологічний центр, а посада заступника головного лікаря змінилася на посаду заступника директора, то позивач просить поновити її на посаді заступника директора з медичної частини.

Представник відповідача Харківського обласного онкологічного центру проти позовні вимоги не визнав та вказав, що 1.12.2008 року на нараді у головного лікаря в присутності всіх керівничих працівників диспансеру головний лікар оголосив про переведення ОСОБА_3 з посади заступника головного лікаря з медичної частини на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи. Ніяких заперечень у самої ОСОБА_3 не було, вона приступила до виконання своїх обовязків, які виконувала до виходу у відпустку. Свою згоду на перевод на цю посаду ОСОБА_3 погодила шляхом ознайомлення з наказом № 143 від 15.12. 2008 року про розподіл обовязків між заступниками головного лікаря. Працюючи на цій посаді, ОСОБА_3 приймала участь у підсумковій нараді медичного закладу за 2008 рік, де звітувала як заступник головного лікаря з хірургічної роботи. 22.10.2009 року позивач особисто подала заяву про перевод її на посаду завідуючої хіміотерапевтичного відділення № 1 після виходу з відпустки. Наказом № 122-к від 23.10.2009 року ОСОБА_3 було надано щорічну відпустку з подальшим переведенням на посаду завідуючої хіміотерапевтичного віділення № 1 з 26.11.2009 року. В січні 2010 року ОСОБА_3 приймала особисту участь в вирішенні організаційних, кадрових питань хіміотерапевтичного відділення №1. Представник відповідача зазначає, що позивач за своєю ініціативою була переведена з посади заступника головного лікаря з хірургічної роботи на посаду завідуючої хіміотерапевтичним відділенням, про існування цього наказу їй було відомо достеменно, будь-яких поважних причин для оскарження наказів позивачем не названо, а тому відповідач заперечує проти поновлення цих строків. Посилання ОСОБА_3 на відсутність відповідних записів в її трудовій книжці є безпідставними, оскільки вона отримала в відділі кадрів трудову книжку для оформлення пенсії за віком і більше її туди не повертала.

Третя особа директор Харківського обласного онкологічного диспансеру ОСОБА_4 проти позову заперечував та зазначив, що позивач працювала на посаді заступника головного лікаря з медичної частини, але оскільки обєм роботи, який повинен був виконувати цей заступник був надто великий для його якісного виконання, ним було прийнято рішення про перерозподіл обовязків між заступниками. В результаті цього ОСОБА_3 було переведено на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи і їй було підпорядковано 6 відділень стаціонару, а заступником головного лікаря з медичної частини переведено ОСОБА_5, якій підпорядкували 5 відділень терапевтичного напрямку. Функціональні обовязки ОСОБА_3 не змінилися, а були звужені контролем стаціонарних відділень. Сама ОСОБА_3 проти цього не заперечувала, а виконувала ці обовязки майже рік. Після виходу ОСОБА_3 на пенсію, вона захотіла перейти на роботу з меншим навантаженням, а тому коли зявилася вакантна посада завідуючої хіміотерапевтичним відділенням № 1 їй запропонували цю посаду і вона погодилася, про що подала особисту заяву. Ніякого тиску на ОСОБА_3 ніхто не вчиняв, на адміністративних посадах в диспансері вона працювала 15 років і добре розуміється на змісті своїх заяв та порядку їх вирішення. На посаду ОСОБА_3 як заступника головного лікаря з хірургічної роботи була переведена ОСОБА_5. Потім диспансер був реорганізований у центр, змінився статут медичного закладу, його штатний розклад. ОСОБА_3 не працювала на посадах заступника директора з медичної частини та заступника директора з хірургічної частини Харківського обласного онкологічного центру, а тому не може бути поновлена в таких посадах.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 була прийнята на роботу на посаду завідуючої відділенням реанімації і інтенсивної терапії харківського обласного онкологічного диспансеру з 17 квітня 1991 року (а.с.5). Наказом № 131 від 19.12.1994 року ОСОБА_3 була переведена на посаду заступника головного лікаря з медичної частини з 19 грудня 1994 року (а.с.6).

Судом достовірно встановлено, що позивачу ОСОБА_3 було достовірно відомо про переведення її з посади заступника головного лікаря з медичної частини на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи, що підтверджується протоколом виробничої наради у головного лікаря від 1.12.2008 року, на якій в присутності, в тому числі, особисто ОСОБА_3, головним лікарем була аргументована необхідність розподілу обовязків між заступниками головного лікаря онкологічного диспансеру з метою упорядкування займаних посад відповідно до штатного розкладу. Головним лікарем було визначено, що з 3.12.2008 року ОСОБА_3 призначена заступником головного лікаря з хірургічної роботи, їй був доручений контроль за роботою абдомінального, тора кального, патології голови та шиї, загальної хірургії, мамо логічного, онкогінекологічного відділень, опер блок і питання, що відносяться до хірургічного стаціонару. ОСОБА_6 з 3.12.2008 року призначена заступником головного лікаря з медичної частини, їй був доручений контроль за роботою відділень : радіологічних № 1 і № 2, гематологічного, хіміотерапевтичного, а також загальні питання по стаціонару (а.с. 76-77, 78).

15 грудня 2008 року головним лікарем Харківського обласного онкологічного диспансеру був виданий наказ № 143 про розподіл обовязків між заступниками головного лікаря онкодиспансеру, відповідно до якого посада ОСОБА_3 була зазначена як заступник головного лікаря з хірургічної роботи. З цим наказом ОСОБА_3 була ознайомлена (а.с 80, зворотня сторінка а.с. 80), що повністю спростовує її доводи про те, що про існування цього наказу вона дізналася у суді.

Позивач ОСОБА_3 не тільки була ознайомлена з наказом про переведення її на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи, але безпосередньо виконувала ці обовязки, що підтверджується письмовими доказами: регламентом засідання підсумкової наради Харківського обласного клінічного онкологічного диспансеру за 2008 рік, відповідно до якого ОСОБА_3 як заступник головного лікаря з хірургічної роботи доповідала про підсумки роботи хірургічної служби стаціонару обласного клінічного онкологічного диспансеру за 2008 рік ( а.с. 87); списком членів Медичної ради станом на 2008 рік, відповідно до якого ОСОБА_3 зазначена як заступник головного лікаря з хірургічної роботи (а.с. 85-86); звітом про роботу хірургічного стаціонару Харківського обласного онкологічного диспансеру за 2008 рік, який був підготовлений та підписаний ОСОБА_3 (а.с. 88-92). Посилання ОСОБА_3 на відсутність в диспансері посадової інструкції заступника головного лікаря з лікарняної роботи не є правовою підставою для поновлення її на посаді заступника головного лікаря з медичної частини диспансеру.

Таким чином, суд вважає, що підстав для визнання недійсним п.п.1, 2 наказу № 136-к від01.12.2008 року та п.1 наказу № 143 від 15.12.2008 року немає.

Крім того, відповідно до ст..233 Кодексу Законів про Працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в 3-місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. ОСОБА_3 з грудня 2008 року до 1 липня 2010 року не зверталась до суду щодо визнання недійсним та скасуванні п.п.1, 2 наказу № 136-к від01.12.2008 року та п.1 наказу № 143 від 15.12.2008 року, поважних причин пропуску цього строку вона не назвала, а тому суд відмовляє в його поновленні.

22.10.2009 року заступник з хірургічної роботи ОСОБА_3 звернулась до директора обласного клінічного онкологічного центру з заявою про надання з 26.10.2009 року щорічної відпустки за 2008-2009 роки та переводу з 26.11.2009 року на посаду завідуючого відділенням хіміотерапії № 1 за наявності цієї посади в штатному розкладі (а.с. 93). Наказом № 122-к від 23.10.2009 року ОСОБА_3 була надана щорічна відпустка з 26.10.2009 року по 25.11.2009 року; п.2 цього наказу вона переведена на посаду завідуючої хіміотерапевтичного відділення № 1 з 26.11.2009 року (а.с. 83). Оскільки, в період знаходження у відпустці ОСОБА_3 втратила тимчасово працездатність, суд вважає поважною цю причину для прокуска процесуального строку для оскарження наказу № 122-к від 23.10.2009 року та поновлює його.

Суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_3 на те, що вона подала заяву про відпустку і перевод, перебуваючи під впливом і тиском зі сторони директора онкологічного центру ОСОБА_7, оскільки ніяких переконливих доказів такої подіїї вона в судовому засіданні не надала та не вказала про їх існування. Більш того, суд вважає, що ОСОБА_3 з 1991 року працює на керівних адміністративних посадах ( завідуюча відділенням, заступник головного лікаря з медичної частини, заступник головного лікаря з хірургічної роботи а.с. 120-123 ), має досвід спілкування з адміністрацією, за зовнішніми ознаками вона врівноважена, освідчена людина, ніяких захворювань, які б свідчили про можливий порушений психо-емоційний стан вона не має, а тому її посилання на тиск зі сторони директора, який начебто виразився в тому, що він нагадав ОСОБА_3 про її пенсійний вік та запропонував перевестись на посаду завідуючої відділенням, є непереконливим. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України сторони повинні надати докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Позивачем не надані докази, які б підтверджували факт впливу на неї при поданні заяви про перевод на посаду завідуючої хіміотерапевтичного відділення № 1 Харківського обласного онкологічного центру.

10.11.2009 року директором Харківського обласного онкологічного центру був виданий наказ № 147 про реорганізацію хіміотерапевтичного відділення, відповідно до якого хіміотерапевтичне відділення було розділене на 2 відділення, завідувачем хіміотерапевтичного відділення № 1 призначено ОСОБА_3, а завідувачем хіміотерапевтичного відділення № 2 призначено ОСОБА_8 (а.с. 82). Оскільки, в період знаходження у відпустці ОСОБА_3 втратила тимчасово працездатність, вона не була ознайомлена з цим наказом, суд вважає поважною причину для пропуска процесуального строку для оскарження наказу № 147 від 10.11.2009 року про реорганізацію хіміотерапевтичного відділення та поновлює його.

Посилання позивача на незаконність цього наказу є безпідставною, оскільки відповідно до п.4.3 статуту Харківського обласного клінічного онкологічного центру директор онкоцентру затверджує положення про структурні підрозділи Онкоцентру (а.с. 70-74) Сама позивач виявила бажання працювати на посаді завідуючої хіміотерапевтичного відділення № 1 шляхом подачі відповідної письмової заяви 22.10.2009 року.

Посилання позивача та те, що 19.02.2010 року вона подала рапорт про відкликання своєї заяви про перевод не ґрунтуються на діючих нормах Кодексу законів про працю України, який не містить як обовязкової норми, вимогу про обовязковість підтвердження згоди працівника на перевод в письмовій формі ( ч.1 ст.32 КЗпрП України), так взагалі не передбачає можливість відкликання своєї згоди на перевод, тим більше через 4 місяці після її дачі.

Не обґрунтованими є вимоги позивача щодо поновлення її на роботі на посаді заступника директора з медичної частини Харківського обласного клінічного онкологічного центру, оскільки комунальний заклад охорони здоровя « Харківський обласний клінічний онкологічний центр» як юридична особа був зареєстрований 03.06.2009 року як правонаступник комунального закладу охорони здоровя «Харківський обласний клінічний онкологічний диспансер» (а.с. 70-73, 74). Розпорядженням голови обласної державної адміністрації № 399-к від 04.12.2009 року головний лікар комунального закладу охорони здоровя «Харківський обласний клінічний онкологічний диспансер» ОСОБА_4 переведений на посаду директора комунального закладу охорони здоровя «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» (а.с. 75). Відповідно до п.4.2 статуту комунального закладу охорони здоровя «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» директор вирішує питання організаційної структури, формує адміністрацію Онкоцентру, призначає заступників, розподіляє функції та обовязки між ними; п.4.3 передбачає, що він затверджує штати, видає накази та розпорядження, обовязкові для всіх працівників Онкоцентру, затверджує їх посадові обовязки (а.с. 72). На виконання цих приписів наказом директора центра № 150-к від 21.12.2009 року на посаду заступника директора з медичної частини переведена ОСОБА_9 (а.с. 84). ОСОБА_3 з 1.12.2008 року не займала посаду заступника головного лікаря з медичної частини, а тому не може бути в ній поновлена. Сам факт подачі ОСОБА_3 на адресу адміністрації рапортів в період з по 2010 року, в яких вона себе називає заступником головного лікаря з медичної частини не свідчить про те, що вона дійсно є цим заступником ( а.с. 94-96). Безпідставними є твердження позивача про те, що відсутність в оригіналі трудової книжки запису про її перевод на посаду заступника головного лікаря з хірургічної роботи, а потім на посаду завідуючої відділенням хіміотерапії № 1 свідчить про те, що вона є заступником головного лікаря з медичної частини, оскільки порушення працівниками відділу кадрів Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, не є приводом для поновлення на роботі самого працівника за наявності не скасованих наказів про переводи та відповідних відмітках в особовій картці № 128 відносно ОСОБА_3 (а.с. 118-119). Не є підставою для поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника директора з медичної частини зазначення в період з листопада 2008 року по листопад 2009 року в розрахунково-платіжній відомості № 1 про видачу заробітної плати посади позивача як заступник головного лікаря з медичної частини (а.с. 103-110). Оскільки правовою підставою для нарахування заробітної плати та виконання функціональних обовязків є наказ керівника підприємства. Організації про прийняття на роботу чи переведення на іншу роботу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3. 4. 10, 15, 57, 60, 68, 73, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 32, 233, 234, 235 Кодексу законів України про працю, суд,-

Вирішив:

поновити процесуальний строк для звернення до суду ОСОБА_3 для оскарження наказів № 122-к від 23.10.2009 року та № 147 від 10.11.2009 року.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними наказів № 136-к від 01.12.2008 року, № 143 від 15.12.2008 року, № 122-к від 23.10.2009 року, № 147 від10.11.2009 року та поновленні на роботі на посаді заступника директора по медичній частині Харківського обласного клінічного онкологічного центру.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі протягом 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення заяви про його апеляційне оскарження, а далі шляхом подачі протягом наступних 20 днів апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м.Харкова.

Суддя -