Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2o-224/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2010 року Рівненський міський суд

в особі: судді Олексюк Г.Є.,

при секретарі Сахончик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності право установчого документу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувшись до суду, просить встановити, що договір дарування квартири № 26, вул. Дарвіна 1, м. Рівне від 23 травня 1995 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 2323 і виданий на імя ОСОБА_6 належить його батьку ОСОБА_7, який помер 02 грудня 2009 року.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримав, суду пояснив , що 2 грудня 2009 року помер його батько ОСОБА_7. Після його смерті залишилось спадкове майно - квартира № 26, вул. Дарвіна 1, м. Рівне, яка належить спадкодавцю на підставі договору дарування від 23 травня 1995 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є він - його син, ОСОБА_2 - його вдова та його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Він фактично прийняв спадкове майно, зареєстрований в спадковій квартирі, користується та володіє нею, але оформити право власності на свою частку квартири змоги не має, оскільки при посвідченні договору дарування прізвище батька було вказано неправильно.

Договір дарування викладений на українській мові, а прізвище батька зазначено на російській мові «Малиновський» замість «Маліновський», тобто літера «и» замість «і».

Прізвище батька було «Маліновський», що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження, атестатом про середню освіту, будинковою книгою, свідоцтвом про смерть.

У батьків спадкодавця також прізвище «Маліновські», що зазначено в свідоцтві про народження його батька - ОСОБА_8, свідоцтві про шлюб його батьків, їхніми паспортами та іншими документами.

Просить заяву задоволити.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 не

заперечила проти задоволення заяви, суду пояснила , що покійний ОСОБА_7 її син. 23 травня 1995 року вона подарувала синові квартиру АДРЕСА_1. Проте, в договори дарування допущена помилка і прізвище сина зазначено як «Малиновський».

Зацікавлена особа ОСОБА_8 не

заперечив проти задоволення заяви, суду пояснив, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 одна і та ж сама особа - його син. В 1995 році його дружина подарувала синові квартиру АДРЕСА_2.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надіслала в судове засідання заяву, відповідно до якої просить заяву задоволити .

Суд, вислухавши заявника, зацікавлених осіб , дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правоустановолюючих документів особі, прізвище ,імя по батькові , місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем , місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Те, що прізвище батька заявника було « Маліновський», підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження V- YP № 0812488 від 21 грудня 1965 року , атестатом про середню освіту М № 889780 від 27 червня 1983 року, будинковою книгою, свідоцтвом про смерть 1-ГЮ № 087566 від 03 грудня 2009 року.

З оглянутого договору дарування від 23 травня 1995 року вбачається , що ОСОБА_3 подарувала квартиру № 26, вул.

Дарвіна 1, в м. Рівне своєму синові і його прізвище в договорі помилково зазначено як « Малиновський».

Пленум Верховного суду України в п.1 та абз. 2 п.12 Постанови № 5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив, що відповідно до ст. 255 та 271 ЦПК України в порядку окремого

провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення оcобистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ ,який посвідчує факт,встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином,аналізуючи здобуті докази в сукупності , суд вважає заявлені ОСОБА_1 вимоги доведеними.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 15-1, 15, 30, 62 , ст.259 ЦПК України, суд

вирішив :

Встановити, що договір дарування квартири № 26, вул. Дарвіна 1, в м. Рівне від 23 травня 1995 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 2323 і виданий на імя ОСОБА_6 належить батькові заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_7, який помер 02 грудня 2009 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського

ОСОБА_11 Олексюк