Справа № 2-7/2010
У Х В А Л А

29 грудня 2010 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Бондаренко Г.Ю.

секретаря - Мороз М.І.

з участю: представника скаржника ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач справу за скаргою ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції

встановив:

Від ОСОБА_3 на розгляд суду поступила скарга про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції, вчинених ним в процесі здійснення виконавчого провадження на виконання рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.05.2007 року, щодо:

складення акту від 03.09.2008 року про покладення зобов'язання перенести в строк до

24.09.2008року будівництво фундаменту магазину по вул. Шевченка, 846 в м. Тлумачі; винесення постанови від 05.09.2008 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. за

невиконання без поважних причин вимог державного виконавця;

винесення постанови від 10.09.2008 року про накладення арешту на все майно та оголошення заборони його відчуження.

Надалі ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції, вчинених ним в процесі здійснення того ж виконавчого провадження, щодо:

складення акту від 08.05.2009 року про покладення зобов'язання перенести в строк до

12.05.2009року будівництво фундаменту магазину по вул. Шевченка, 846 в м. Тлумачі; винесення постанови від 15.05.2009 року про накладення штрафу в розмірі 340 грн. за

невиконання без поважних причин вимог державного виконавця.

В обидвох скаргах ОСОБА_3 обґрунтовує неправомірність вищезазначених дій державного виконавця недотриманням вимог чинного законодавства при виконанні судового рішення.

Ухвалою суду від 15.11.2010 року скарги об'єднані в одне провадження за доцільністю їх сумісного розгляду.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримала скарги з наведених в них підстав.

Просить визнати неправомірними оскаржувані дії державного виконавця.

Приймаючи участь в розгляді справи, представник відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_4 скарг не визнав та заперечив проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд вважає, що скарги підлягають до задоволнння з таких підстав.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції на виконанні перебував виконавчий лист №2-5 від 11.05.2007 року щодо примусового виконання рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.05.2007 року, яким ОСОБА_3 зобов'язано перенести будівництво фундаменту магазину по вул. Шевченка, 846 в м. Тлумач.

На момент розгляду скарги ОСОБА_3 виконавче провадження закінчено в зв'язку з спливом строку виконання.

Задовільняючи вимоги ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби по складенні акту від 3.09.2008 року, по постанові про накладення штрафу від 5.09.2008 року, по постанові від 8.05.2009 року, суд виходить з наступного.

Прийняття виконавчого документу до виконання, відкриття виконавчого провадження та подальші дії державного виконавця, що пов'язані з виконанням судових рішень, врегульовані відповідними нормами Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкцією про проведення виконавчих дій.

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження вбачається, що 03.09.2008 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_5 складено акт, яким ОСОБА_3 зобов'язано в строк до 24.09.2008 року перенести будівництво фундаменту магазину по вул. Шевченка 84-Б в м.Тлумач.

Через два дні, тобто 05.09.2008 року, іншим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 170 грн за невиконання без поважних причин вищезазначених вимог державного виконавця.

10.09.2008 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_5 винесено також постанову про накладення арешту на все майно ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження.

Скаржником дії виконавчої служби оскаржувались до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, яким 24.09.2008 року було відкрито провадження по справі № 2а- 5297/08 та винесено ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. 17.10.2008 року цим же адміністративним судом винесено ухвалу про закриття провадження по справі з мотивів, що вказана скарга підлягає розгляду в порядку ст.383 ЦПК України. Зазначену ухвалу суду ОСОБА_3 оскаржував до Львівського апеляційного адміністративного суду, який розглянув скаргу апелянта тільки 09.04.2009 року та залишив її без задоволення.

Відділом державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції постановою від 08.05.2009 року було поновлено зупинене виконавче провадження щодо примусового виконання рішення колегії суддів апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.05.2007 року та судовим виконавцем ОСОБА_4 складено акт №112, яким зобов'язано ОСОБА_3 перенести будівництво фундаменту магазину по вул.Шевченка 84- б у м.Тлумачі відповідно до ДБН в строк до 12.05.2009 року.

Вищеназвані дії виконавчої служби ОСОБА_3 оскаржені до Тлумацького районного суду в строк до 10 днів, що стверджується поданою скаргою. З пояснень представників позивача та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не ухилявся від виконання рішення колегії суддів. Перешкодою для добровільного виконання названого рішення суду, як і для його виконання в примусовому порядку були обставини, які усунути ОСОБА_3 самостійно не міг. При виїзді виконавчої служби на місце не виявилось можливим точно встановити межу між приватизованими земельними ділянками скаржника ОСОБА_3 та сусіда ОСОБА_7 по вул.Шевченка в м.Тлумач, оскільки ці земельні ділянки в одному місці межують із землями комунальної власності, а в іншому накладаються одна на одну.

З довідки Івано-Франківської обласної інспекції Держархібудконтролю від 19.06.2006 року, з акту Тлумацької міської ОСОБА_5 від 24.05.2006 року, з листа Івано-Франківського обласного управління архітектури і містобудування від 31.10.2006 року, листа від 20.11.2006 року, з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.01.2007 року вбачається, що ОСОБА_3 проводив будівництво магазину у строгій відповідності із проектом на приватизованій ним для такої мети земельній ділянці. З державного акту про право власності на землю ОСОБА_3 та землевпорядної документації вбачається також, що межа земельної ділянки скаржника була погоджена суміжним землекористувачем ОСОБА_7

Оскільки, в компетенцію виконавчої служби не входить визначення місця проходження межі між земельними ділянками суміжних землекористувачів, то відповідно до ст. ст. 5,14 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець вправі залучити спеціалістів до проведення виконавчих дій з метою отримання необхідної інформації. В матеріалах виконавчого провадження таких відомостей немає. В судовому засіданні державний виконавець Ковальчик В.В. також підтвердив, що відсутність відомостей про місце проходження межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_7 по вул.Шевченка в м.Тлумач утруднювали виконання рішення суду. Тобто, 05.09.2008 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_6 постанову про накладення штрафу на ОСОБА_3 в розмірі 170 грн. за невиконання ним вимог державного виконавця винесено без достатніх на те підстав, оскільки існували об'єктивні причини, які унеможливлювали виконання рішення суду як скаржником, так і самою виконавчою службою.

До порушень виконавчої служби при винесенні постанови 05.09.2008 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 170 грн. за невиконання вимог державного виконавця суд відносить і те, що самою виконавчою службою за актом від 03.09.2008 року скаржнику було встановлено строк добровільного виконання рішення суду до 24.09.2008 року. До спливу цього строку відповідно і виключалось накладення на ОСОБА_3 штрафу за невиконання вимог державного виконавця, чого виконавча служба не дотрималась.

Після відновлення виконавчого провадження виконавча служба зобов'язана була переконатись у відсутності вищенаведених перешкод, які унеможливлювали виконання рішення суду. Натомість, хоч перешкоди продовжували існувати, актом від 08.05.2009 року державний виконавець знову зобов'язав ОСОБА_3 перенести будівництво фундаменту під магазин по вул.Шевченка 846 в м.Тлумач, при цьому так і не було отримано відомостей де проходить межа між суміжними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_7 і від яких промірних точок на місцевості ОСОБА_3 слід здійснювати відступ від межі суміжника.

В матеріалах виконавчого провадження відсутніми є також відомості про вручення ОСОБА_3 і самого акту державного виконавця від 08.05.2009 року про зобов'язання його виконати в добровільному порядку рішення колегії суддів. Відповідно до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавча служба зобов'язана направити копії постанов виконавчого провадження боржнику, як стороні до відома. В іншому випадку не дотримання цієї вимоги є порушенням прав боржника.

До уваги судом приймається і та обставина, що постановою слідчого прокуратури Городенківського району від 14.11.2010 року закрито кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.382 ч.І КК України - невиконання рішення суду, за відсутністю складу такого злочину, як про це йдеться в довідці прокуратури Городенківського району від 14.11.2010 року №316062.

По вимогам ОСОБА_3 щодо визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби по постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2008 року, суд зазначає наступне.

Статтями 3,5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, які видаються судами та у спосіб і порядком, що визначені цим виконавчим документом. Судом встановлено, що рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах від 11.05.2007 року не стосувалося майнового спору.

Пунктом 5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій передбачено також, що арешт майна застосовується: для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

З оглянутого виконавчого провадження по справі такі дані, які викликали би необхідність винесення 10.09.2008 року постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не вбачаються. Тобто, дії виконавчої служби з приводу арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження також є неправомірними.

Таким чином, в силу вищенаведених обставин, пов'язаних із тривалим розглядом в порядку адміністративного судочинства справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції, йому слід поновити строк звернення із даними скаргами та задоволити їх в повному обсязі заявлених вимог, із одночасним вжиттям заходів для поновлення його прав, порушених в процесі здійснення виконавчого провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 383,385, 387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення із скаргами про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції. Скарги задоволити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції, вчинені відносно:

складення акту від 03.09.2008 року про покладення на ОСОБА_3 зобов'язання перенести в строк до 24.09.2008 року будівництво фундаменту магазину по вул. Шевченка, 846 в м. Тлумачі;

винесення постанови від 05.09.2008 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 170 грн. за невиконання без поважних причин вимог державного виконавця;

винесення постанови від 10.09.2008 року про накладення арешту на все майно ОСОБА_3 та оголошення заборони його відчуження.

складення акту від 08.05.2009 року про покладення на ОСОБА_3 зобов'язання перенести в строк до 12.05.2009 року будівництво фундаменту магазину по вул. Шевченка, 84 б в м. Тлумачі;

винесення постанови від 15.05.2009 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання без поважних причин вимог державного виконавця.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції зняти накладений згідно постанови від 10.09.2008 року арешт на все майно ОСОБА_3 та скасувати заборону відчуження цього майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її прогошення через Тлумацький районний суд-

Суддя Г.Ю. Бондаренко