Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22 ц - 3956 /2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого Храпка В.Д.

Суддів Нерушак Л.В., Качана О.В.

при секретарі Шульзі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства фінансів України, Пенсійного Фонду України, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідачів щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - протиправною, зобов'язання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахування пенсії, -

встановила:

23 березня 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Міністерства фінансів України, Пенсійного Фонду України, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідачів щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком -протиправною, зобов'язання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахування пенсії .

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що на неї поширюється дія Закону України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст. 6 даного Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Управлінням відмовлено у нарахуванні та виплаті соціальної допомоги ОСОБА_3, а тому дії останнього суперечать положенням Конституції та законам України і таким чином, порушені її права. Саме відповідач повинен здійснити нарахування та виплату такої допомоги. Просила визнати дії відповідача протиправними; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком в сумі 3891,90 грн. за період 2006-2008 роки.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_3 державної щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року за мінусом 10 % отриманих позивачкою в 2008 році. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2009 року, посилаючись на не повноту з'ясування обставин справи та не повно досліджені докази, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права та винести нову постанову суду , якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача, яка просила залишити постанову суду без змін, а апеляційну скаргу відхилити, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян/яким встановлено статус дитини війни.

Статтею 6 Закону N 2195-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію статті 6 Закону N 2195-IV зупинено на 2007 рік із урахуванням статті 111 цього Закону. Проте Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 та статті 111 Закону N 489-V.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, ,їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (даті - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі. у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір і, задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що Управління Пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону N 2195-IV і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судами до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управління Пенсійного фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Застосування судом першої інстанції строків звернення до суду за захистом прав та свобод проведено у відповідності до положень ст.99-100 КАС України.

Зважаючи на дані обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було розглянуто справу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на законність ухваленого рішення по справі, а тому відповідно до положень ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті 4 справедливе рішення з одних лише формальних чаркувань, і апеляційна скарга підлягає до відхилення, а постанова суду першої інстанції до залишення без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, ст.304, ст.307, ст.308, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України , колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства фінансів України, Пенсійного Фонду України, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідачів щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком -протиправною, зобов'язання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахування пенсії відхилити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства фінансів України, Пенсійного Фонду України, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідачів щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - протиправною, зобов'язання снити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахування пенсії - залишити без зміни.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в 2-х місячний строк з моменту проголошення.

Головуючий

Судді