overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-129/10
Провадження №б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2010 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., при секретарі Тріска О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 19 серпня 1989 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 52, з підстав припинення подружніх стосунків через виникнення частих непорозумінь в сімї, що переростали в сварки, у звязку з чим втрачено почуття поваги та любові один до одного. Від цього шлюбу є двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою.

Позивачка позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань і заяв про відкладення розгляду справи від нього не поступило.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-МИ № 413482 від 19 серпня 1989 року, актовий запис № 52, свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії 1-МИ № 250116 від 24 травня 1994 року та свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії 1-МИ № 252842 від 23 жовтня 1991 року.

Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу від 19 серпня 1989 року, актовий запис № 52, вбачається, що між сторонами у справі, дійсно був укладений шлюб. За час шлюбу в них народилося двоє дітей, що підтверджено свідоцтвами про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено, що в подальшому спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що вбачається із її наполягання із висловленими причинами неможливості проживання однією сімєю, тому суд вважає за таких умов шлюб може бути розірвано.

На підставі ст. ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11,60, 209,212,214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 19 серпня 1989 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 52, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

При оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_2 17 гривень судового збору в доход держави, звільнивши від його сплати ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:
Бершадський районний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

іменем України

21 грудня 2010 року Бершадський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Гуцола В.І.

при секретарі Терлецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності з тих підстав, що як стверджує, вона є власником земельної ділянки, що розташована в м.Бершадь вул. 50 років Жовтня 220. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 9 від 22.09.2010 року їй надано дозвіл на будівництво нежитлової будівлі. В серпні 2010 року будівництво було закінчено, будівля відповідає своєму функціональному призначенню, що підтверджується технічним висновком. Просить визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - станцію технічного обслуговування, що знаходиться в м.Бершадь вул. 50 років Жовтня, 220.

Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та про те, що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада надала суду заяву про слухання справи без її представника та про те, що позов визнає.

Згідно з ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно технічного висновку державного підприємства «Науково-дослідна виробничо-технічна агенція» «Стратегія регіонального розвитку» стан будівельних конструкцій задовільний, за умови дотримання вимог експлуатації, міцність будівельних конструкцій станції технічного обслуговування автомобілів з приміщенням для персоналу (нежитлових приміщень) по вул. 50 років Жовтня 220, в м.Бершадь Вінницької області забезпечується, будівля відповідає своєму функціональному призначенню, стан конструктивних елементів будівлі відноситься до другого ступеня вогнестійкості.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

На підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України, керуючись ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на станцію технічного обслуговування, що складається з нежитлової будівлі «А», загальною площею 63.6 кв.м, нежитлової будівлі «А1», загальною площею 54.5 кв.м, разом 118.1 кв.м, вхідного майданчика «а», що знаходяться за адресою: вул.50 років Жовтня 220, м.Бершадь Вінницької області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не подана апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області на протязі 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Качмар М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

8 лютого 2010 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1691-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", який набрав чинності 10 березня 2010 року.

Цим Законом встановлено, що відповідно до п.2 ст.15 ЦПК України справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них суди розглядають у порядку цивільного судочинства, а п. 3 ч. 1 ст. 18 КАС України виключено.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним подання Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 9 вересня 2010 року (справа №1-40/2010) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення вказаного закону, а саме: виключення п.3 ч.1 ст.18 КАС України та п.2 ч.1 ст.15 ЦПК України, і такі втратили чинність з дня ухвалення цього рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вище наведене та з урахуванням того, що спір стосується права позивача на отримання компенсації за неотримане продовольче забезпечення в період перебування останнього на військовій службі, а відтак підвідомча адміністративному суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційне провадження у цій справі за нормами цивільного судочинства слід закрити, а подану апеляційну скаргу разом із матеріалами справи передати на апеляційний розгляд до відповідного адміністративного суду апеляційної інстанції.

Керуючись п.1. ч. 1 ст. 205, ст. 303, 304-1, 307, 310, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного військового комісаріату про стягнення грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі в порядку цивільного судочинства закрити, а справу для її подальшого розгляду передати до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :
Бершадський районний суд Вінницької області
№2-1256/2010р.
РІШЕННЯ

імям України

22 грудня 2010 року Бершадський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Гуцола В.І .

при секретарі Терлецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з тих підстав, що як стверджує, 30.09.2006 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є і в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, але відповідач ніякої матеріальної допомоги на дочку не надає, хоча має таку змогу. Просить стягувати з відповідача алімецтц на утрцмання.дитцни в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає.

Відповідачеві розяснені наслідки його процесуальних дій у вигляді визнання позову.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Оскільки визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує нічиїх прав та законних інтересів, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 88, ч.4 ст.174 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача,алене менше'30% ' прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку починаючи з 16 листопада 2010 року до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. державного мита в дохід держави та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на користь держбюджету Бершадського району банк одержувач - ГУДКУ у Вінницькій області м.Вінниця МФО 802015, , р/р 0041.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя
Справа №22ц-1366/2010р. Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Категорія: 27 Доповідач в апел.інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Юхименка А.Г.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Курій Н.М.,

секретаря Балюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Християнська злагода» про сплату грошового внеску,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 серпня 2009 року залишено без руху та повернуто позивачу позовну заяву ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Християнська злагода» про сплату грошового внеску.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд виходив з того, що заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки із довіреності не вбачається уповноваження позивача на подання позову.

Проте, із висновком суду колегія суддів не погоджується.

Із довіреності, долученої до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 позивача у справі, бути користувачем його вкладу, проводити усі операції по поповненню рахунку, розірванню договору, продовженню терміну його дії, отримувати відсотки, нараховані на вклад та інші операції по договору та призначив його єдиним вигодонабувачем (а.с. 4).

Таким чином, відповідно до довіреності ОСОБА_2 надані усі права щодо розпорядження коштами, внесеними ОСОБА_3

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 має повноваження на подання позову та ведення справи, а тому ухвалу слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 серпня 2009 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Курій Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-о-33/10

31 березня 2010 року Донецька область Дружківський міський суд

У складі: головуючого судді Сєрікової О.О.

народних засідателів Хащенкової М.О.

ОСОБА_1

при секретарі Віслогузовій Т.В.

за участю

заявника ОСОБА_2

представника зацікавленої

особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківки цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, обґрунтовуючи його такими обставинами.

01 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Від спільного проживання 01 квітня 2007 року у них

народився син ОСОБА_5.

В травні місяці 2008 року їх сімя розпалася і вони перестали мешкати разом.

Після розпаду сімї ОСОБА_4 виїхав з міста Дружківки в невідомому напрямку і до теперішнього часу місце його знаходження їй невідомо.

Дружківським МВ УМВС України він не розшукується.

Вона намагалася шукати ОСОБА_4 - робила запити в різні обласні адресні бюро, але розшукати його не змогла.

Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідно їй для можливості оформлення пенсії на неповнолітнього сина та розірвання шлюбу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 наполягає на своїй заяві.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви, оскільки згідно з персоніфікованими даними на застраховану особу, ОСОБА_4 працював у 2007, 2008 та 2009 роках, тому підстав для визнання його безвісно відсутнім немає.

Суд, вислухавши заявницю, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з даними відділу персоніфікації управління пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області, ОСОБА_4 працював з лютого 2007 року по січень місяць 2008 року у ТОВ «Кедр»; з лютого по травень місяць

2008року у Приватному підприємстві «Лоцмен»; з липня по жовтень місяць

2009року - у ТОВ «Прод-транс».

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 246-249 ЦПК України, ст.43 ЦК України,

суд

Р І Ш ИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення рішення, якщо впродовж цього строку не подана заяв про апеляційне оскарження, якщо не буде подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом в разі подання апеляційної скарги.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення, 20 днів після подання заяви на Апеляційне оскарження.

Суддя:

Народні засідателі:
Справа № 2-529/11
Номер провадження 2/1109/44/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010 року Кіровський районний суд М.Кіровограда в складі:

головуючого судді - Куценка О.В.

при секретарі - Пайковій І.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення страхового відшкодування. -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 60 000 грн. страхового відшкодування та 100 000 ґрн. на відшкодування моральної шкоди.

До суду надійшла заява від страхової компанії про зміну підсудності оскільки в М.Кіровограді існує дирекція страхової компанії, яка не мас статусу філії, а відтак, позов не може бути пред`явлено до Кіровського районного суду в розумінні положень ст. 109 ЦПК України.

Представник позивача із заявою не погодився, вказуючи на наявність відносин із Кіровоградською обласною дирекцією.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Діяльність страхових компаній врегульована, в першу чергу Законом України "Про страхування". Стаття 1 даного Закону визначає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій; та доходів від розміщення коштів цих фондів. Таким чином, правовідносини між страховиком та страхувальником не закінчуються лише укладенням страхового договору, а продовжуються і до часу виплати страхового відшкодування, у разі настання страховою випадку. Позивач є споживачем послуг, які надає відповідач. Ним подано до Кіровського районного суду позовну заяву виходячи з положень Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно п. 5 ст. ПО ІДТІК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно адреси позивача, зазначеної в позовній заяві, місце проживання його віднесено за адміністративним поділом до Кіровського району М.Кіровограда. Таким чином, позивач, відповідно до правил ст. ПО ЦПК України, обрав за територіатьністю розгляд справи в Кіровському районному суді, за місцевого проживання.

З урахуванням наведеного, керуючись 110, 293 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про зміну підсудності-відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з

дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її

оскаржує, апеляційна скарга подасться протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Куценко
Справа № 2-2297/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 р. м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенко С.В.

при секретарі Маршалюк К.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим.

Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному, та просив винести рішення у попередньому судовому засіданні.

Відповідач у попередньому судовому засіданні зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні судове рішення ухвалюється в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 березня 1973 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 30 березня 2010 року, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї (а.с. 4);

З матеріалів справи вбачається, що з жовтня 2003 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 березня 1973 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї за актовим записом № 1361, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито в розмірі 17 гривень на користь держави.

ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: