Автозаводський районний суд м.Кременчука
Справа № 2-183/10
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Савічева В.О.
при секретарі Коршак Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Акціонерного комерційного банку „Форум до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки
АКБ „Форум звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3А про звернення стягнення в якому зазначив, що 04 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком „Форум та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0015/06/19-02- KN, згідно якого АКБ „Форум відкрив кредитну лінію ОСОБА_1Ю з максимальним лімітом кредитування в розмірі 150 000,00 грн. Згідно додаткової угоди №1 від 04.12.2006 року до кредитного договору ОСОБА_1 наданий 1-й транш в розмірі 150 000,00 грн. зі строком користування по 02.12.2011 року. За користування першим траншем встановлена плата в розмірі 20 % річних.
З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір б/н від 04.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №5162., згідно якого Відповідачі передали АКБ „Форум в іпотеку нерухоме майно, а саме:
З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором були укладенні договори поруки б/н від 04.12.2006 р. з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язались перед позивачем відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі і вони повинні нести солідарну відповідальність.
Надання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 1381 від 04.12.2006 року.
Згідно умов кредитного договору (п.п.2.4, 3.3.2) позичальник взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, у встановленні терміни, згідно Графіком встановленим Додатковою угодою №1 до кредитного договору.
Свої зобовязання по кредитному договору відповідач ОСОБА_1 не виконує, тобто своєчасно не повертає отриманий кредит та не сплачує проценти за його користування (порушений графік погашення позичкової заборгованості). Відповідно до умов кредитного договору (п. 2.4) банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки у випадку порушення позичальником умов погашення.
Свої зобовязання по Кредитному договору банк виконав в повному обсязі, а саме: 04.12.2006 року відкрив кредитну лінію максимальним лімітом кредитування в розмірі 150 000,00 грн., а ОСОБА_1 свої зобовязання по кредитному договору почав порушувати з січня 2009 року.
Станом на 27.11.2009 року за відповідачем ОСОБА_1 рахується прострочена заборгованість по сплаті основного боргу в розмірі - 18 004 грн. 79 коп. та сплаті відсотків 1 410 грн.11 коп.
Представник позивача в судовому засіданні позов з врахуванням письмових змін та доповнень підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві та доповненнях до позовної заяви.
Відповідачі у судове засідання не зявились, з невідомих суду причин, хоча про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень на адресу суду не надали.
Статтею 224 ЦПК України визначені умови проведення заочного розгляду справи, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, за згодою представника позивача вважає, що в справі наявні достатні письмові докази та підстави для розгляду справи заочно за відсутності відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані документи, суд вважає, що позовні вимоги АКБ „Форум підлягають задоволенню з наступних підстав:
Так, у судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком „Форум та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0015/06/19-02- KN, згідно якого АКБ „Форум відкрив кредитну лінію ОСОБА_1Ю з максимальним лімітом кредитування в розмірі 150 000,00 грн. Згідно додаткової угоди №1 від 04.12.2006 року до кредитного договору ОСОБА_1 наданий 1-й транш в розмірі 150 000,00 грн. зі строком користування по 02.12.2011 року. За користування першим траншем встановлена плата в розмірі 20 % річних.
З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір б/н від 04.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №5162., згідно якого відповідачі передали АКБ „Форум в іпотеку нерухоме майно.
З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором також були укладенні договори поруки б/н від 04.12.2006 р. з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язались перед позивачем відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі і вони повинні нести солідарну відповідальність.
Надання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 1381 від 04.12.2006 року.
Згідно умов кредитного договору (п.п.2.4, 3.3.2) Позичальник взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, у встановленні терміни, згідно Графіком встановленим Додатковою угодою №1 до кредитного договору.
Відповідач недобросовісно поставився до виконання взятих на себе зобовязань, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
Відповідно до умов кредитного договору (п. 2.4) та ст. 1050 ЦК України кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку порушення строків повернення кредиту, сплаті відсотків за кредит.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
В звязку з тим, що відповідачем ОСОБА_1 систематично порушувалися умови Кредитного договору, щодо погашення кредиту та сплати відсотків, ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 направлялися вимоги про усунення порушень умов кредитного договору та прохання погасити заборгованість. Однак, заборгованості по кредиту у встановлений строк відповідачі не сплатили.
Таким чином, станом на 27 листопада 2009 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить:
- сума основного боргу за кредитом 98 715 грн. 56 коп.
- сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитними коштами 2 671 грн. 01 коп.
- пеня за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків 6 523 грн. 93 коп.
- штраф за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків 10 051 грн. 15 коп.
Згідно ст. 554 Цивільного Кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Статтею 543 Цивільного Кодексу України встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно п.2.4. Кредитного договору порушення умов погашення кредиту та сплати процентів у встановлений термін є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення Банком стягнення на заставлене майно.
Відповідно до умов кредитного договору (п.2.4, 3.2.2.) та ст.1050 ЦК України кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку порушення строків повернення кредиту, сплаті відсотків за кредит.
Відповідно до ч.2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 3 ст. 549 ЦКУ пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом частини першої статті 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (штрафна неустойка). Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 12 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель набуває право звернення на майно у разу невиконання іпотекодавцем умов кредитного договору чи іпотечного договору.
Згідно зі статтею 11 Закону України „Про іпотеку у разі забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекою нерухомого майна, що належить третій особі (майновому поручителю), майновий поручитель є іпотекодавцем відповідно до іпотечного договору і несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання боржником. У разі порушення боржником основного зобов'язання майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки.
Відповідно ч.1,2 ст. 35 Закону України Про іпотеку у разі порушення основного зобовязання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення , іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Положення ч.1 цієї статі не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
На підставі ст.. 3 п.6 ЗУ „Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до витягів про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна, позивач зареєстрував відомості про заборону на нерухоме майно.
Відповідно до ст.7 п.1 ЗУ Про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до п. 5.3 кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом у повному обсязі за рахунок заставленого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону "Про іпотеку" та п.3.4 іпотечного договору в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦКУ). Згідно договору іпотеки, іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на Предмет іпотеки.
Відповідно до ст.39 ЗУ „Про іпотеку у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу встановленої ст.38 цього закону.
Незважаючи на неодноразові звернення Банку до Відповідача ОСОБА_1, заборгованість боржником по Кредитному договору до цього часу не погашена.
Відповідно до ст.35 ЗУ «Про іпотеку» встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно норм Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем по справі було сплачено державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу, які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та у відповідності до ст.ст. 7, 12, 18,33, 35, 39 Закону України Про іпотеку, ст. ст.2, 15, 16, 525, 526, 536, 541, 543, 549, 553, 554, 611, 612, 1050, 1052, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 6, 10, ч.2 ст. 31,60, 88, 118-120 ЦПК України-
Позовну заяву АКБ «Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення задовольнити в повному обсязі.
Кредитний договір № 0015/06/19-02- KN від 04.12.2006 року укладений між Акціонерним комерційним банком „Форум та ОСОБА_1 достроково розірвати.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ід. номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ід. номер НОМЕР_3 в солідарному порядку на користь Акціонерного комерційного банку „Форум, в особі Кременчуцької філії за реквізитами: р/р № НОМЕР_4 в КФ АКБ „Форум, МФО 331984, код 33781461, заборгованість за кредитним договором № 0015/06/19-02-KN від 04.12.2006 року у розмірі:
-суму основного боргу за кредитом 98 715 грн. 56 коп.
-суму нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитними коштами 2 671 грн. 01 коп.
-пеню за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків 6 523 грн. 93 коп.
-штраф за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків 10 051 грн. 15 коп.
В рахунок погашення заборгованості по кредитному договору звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на :
Стягнути з відповідачів на користь держави в солідарному порядку держмито в розмірі 70 грн. 55 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

В разі не подання заяви про апеляційне оскарження , рішення набирає чинності після закінчення десятиденного терміну з дня проголошення рішення , а в разі неподання апеляційної скарги - після закінчення двадцятиденного терміну.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: