Тростянецький районний суд Сумської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області

в складі: головуючої судді - Литовченко Н.О.

при секретарі - Підопригорі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Тростянецька районна державна нотаріальна контора про продовження строку на прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на обовязкову частку у спадщині та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Тростянецька районна державна нотаріальна контора, про продовження строку на прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права на обовязкову частку у спадщині посилаючись на те, що 08.05.2009 року померла його мати, ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно жилий будинок №28 по вул.Локомотивній в м.Тростянці та земельна ділянка, передана для обслуговування будинку.

За життя мати склала заповіт на своє майно на користь сестри ОСОБА_2. На момент смерті матері єдиним спадкоємцем за законом першої черги був він. На час смерті матері позивачу виповнилося 64 роки, він був пенсіонером за віком, тобто непрацездатним, і як тепер дізнався, мав право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. Від спадщини він не відмовлявся, але подати заяву про прийняття спадщини вчасно не зміг з поважних причин.

Від державного нотаріуса він дізнався, що його тітка відповідачка за цим позовом, вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування посилаючись на те, що її сестра ОСОБА_3 була інвалідом 1 групи та з 2006 року була прикута до ліжка та потребувала постійного стороннього догляду. Відповідач протягом 2006-2009 року жодного разу до матері не приїздив, її життям не цікавився та не надавав будь-якої фізичної та матеріальної допомоги. Вона ж весь час допомагала сестрі, наймала людей, які її доглядали та витрачала на це власні кошти, за свої кошти провела до будинку газове опалення та телефонний зв'язок. Відповідачка вважає, що ОСОБА_3 повинен бути усунутий від права на спадщину за законом, оскільки він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що після смерті матері, влітку 2009 року він переніс операцію на очах, після чого був тривалий реабілітаційний період та він був обмежений в пересуванні, окрім того він виїжджав за кордон до доньки у звязку з наданням їй допомоги по догляду за сином. В грудні 2009 року в Тростянецькій держнотконторі він дізнався, що відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті його матері, одночасно нотаріус повідомив йому, що він має право на обовязкову частку у спадщині. У звязку з хворобою та будучи юридично неграмотним, він пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини, а тому прохає його поновити та задовольнити позовні вимоги.

Заявлений відповідачкою зустрічний позов ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що не залишав її у безпорадному стані. Він проживав окремо від матері, та за характером роботи з 1995 року по 2005 рік працював за кордоном, матір відвідував десь раз на рік, але щомісяця переказував їй кошти в сумі 100-150 доларів, тобто допомагав матеріально. Гроші він пересилав в Київ донці, а вона надсилала їх матері. Коли вийшов на пенсію, оселився в м.Києві та влаштувався на роботу. Заробляв непогано, і щомісяця надсилав матері від 300 до 800грн. поштовими переводами. Стан здоровя у нього був незадовільний, фізично допомагати матері він не міг, тому і надсилав гроші, щоб вона могла заплатити за сторонню допомогу та придбати для себе все необхідне. Коли приїжджав у відпустку привозив матері дрова, домовлявся з сусідами, щоб допомагали їй. Окрім того, мати пересувалася самостійно по будинку, готувала собі їсти.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та підтримав позов своєї довірительки, пояснивши при цьому, що ОСОБА_2 отримала спадщину за заповітом після смерті своєї сестри ОСОБА_3, яка була інвалідом першої групи та була прикута до ліжка з 2006 року та потребувала стороннього догляду. ОСОБА_1 протягом 2006-2009 року жодного разу до матері не приїжджав, не цікавився її життям, не надавав фізичної та матеріальної допомоги. Його довірителька весь час перебувала біля сестри, а коли виїжджала за місцем проживання до Російської Федерації, наймала людей, які доглядали за сестрою, витрачала на це свої кошти. Окрім того, ОСОБА_2 за свої кошти провела газове опалення в будинку сестри та телефонний зв'язок. Він вважає, що за таких обставин ОСОБА_1 повинен бути усунутий від спадкування, оскільки залишив матір в безпорадному стані.

Представник третьої особи Тростянецької держнотконтори пояснив, що при оформленні права власності на спадкове майно він відібрав від ОСОБА_2 заяву, в якій вона вказала, що померла мала сина ОСОБА_1, але при цьому не зазначила ні його вік, ні адресу, а тому в нотаріальній конторі не було даних про наявність спадкоємця, який має право на обовязкову частку у спадщині.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3, яка померла 08.05.2009 року, 26.08.2004 року склала заповіт, за яким все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_2 ОСОБА_4К.(а.с.11,51).

12.05.2009 року ОСОБА_2 подала до держнотконтори заяву про прийняття спадщини за заповітом, при цьому в заяві вказала, що мається спадкоємець за законом син ОСОБА_1, при цьому його адреси чи року народження не зазначила (а.с.72).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину заповітом від 16.11.2009 року, ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 успадкувала жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці, державний акт на яку не отримано, за адресою м.Тростянець, вул.Локомотивна,28(а.с.30).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився 21.08.1945 року, та його матірю зазначена ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно копії паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23 травня 1975 року (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження, позивач має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.47), у якої в Федеративній Республіці Німеччина 28.05.2008 року народився син (а.с.44-46).

Згідно довідок Поліклініки №2 Святошинського району м.Києва ОСОБА_1 має хворобу серця та переніс гіпертонічну кризу (а.с.48), та 20.09.2007 року йому надавалася невідкладна медична допомога у звязку з показником тиску 0/0 (а.с.74).

Згідно копії виписки з історії хвороби, ОСОБА_1 в серпні 2009 року прооперовані очі з імплантацією штучного кришталика та рекомендовано тривале післяопераційне лікування (а.с.49).

Як пояснив допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, ОСОБА_1 допомагав матері як матеріально, так і фізично, ремонтував дах на будинку, організовував привезення дров, постійно присилав їй кошти, давав гроші на газифікацію будинку. ОСОБА_3 хворіла, але по будинку пересувалася самостійно, готувала собі їжу, консервацію влітку робила, бо просила його привозити з ринку овочі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що позивач з дружиною приходили до нього та просили допомагати матері. Він в 2005-2007 роках привозив покійній вугілля, дрова, ходив за продуктами та в аптеку, допомагав по господарству, за що вона щомісячно платила йому по 100грн. Коли він захворів, то допомагати ОСОБА_8 стала інша жінка.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що товаришувала з покійною, часто її відвідувала. ОСОБА_8 розповідала їй, що син щомісяця присилав їй кошти в сумі 450-500грн., коли газифікували будинок давав кошти на газову плиту. Покійна самостійно не пересувалася десь півроку, до того по будинку ходила, готувала їжу. Невістка навідувалася до неї двічі на рік, останній раз була в грудні 2008 року, а син приїздив десь раз на рік.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що її чоловік постійно турбувався про матір надсилав їй кошти, але так як після виходу на пенсію у нього погіршився стан здоровя, фізично він допомагати матері не міг, а до Києва вона переїздити не хотіла. Вони просили сусідів допомагати матері, за що остання платила кошти, організовували привезення дров, ремонт будинку та постійно давали кошти, так як її пенсії на ліки та проживання не вистачало. Гроші матері вони і особисто привозили, і пересилали поштовими переказами як додому, так і по 100 доларів США щомісячно ОСОБА_2, коли мати взимку жила у сестри в Росії. Також вони привозили матері речі та побутову техніку, наприклад телевізор виробництва Японії, що підтверджує фото, приєднане як доказ до матеріалів справи.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що на прохання ОСОБА_10 часто надсилала гроші її свекрусі, коли вони жили за кордоном чи хворіли. Це були щомісячні перекази, останній час по 400-500грн. Квитанції вона віддавала ОСОБА_10, але вдома все ж знайшла один чек на суму 210грн. за 2002 рік.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що з 2007 року працює листоношею та обслуговує вул.Локомотивну, вона щомісяця приносила ОСОБА_3А, переводи, звідки вони були та на які суми не памятає, але думає, що більше, ніж 100грн., оскільки бабуся кожного разу телефонувала, щоб перевод принесли їй додому, бо сама прийти до поштового відділення не може, а переказ на суму більше ніж 100грн. треба було отримувати в поштовому відділенні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що працюючи соціальним працівником, з жовтня 2007 року тричі на тиждень відвідувала ОСОБА_3, приносила їй продукти, допомагала по господарству. Не ходила бабуся десь останні півроку, а до цього по будинку пересувалася.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_2 просила її робити перевязки сестрі, оскільки у неї на нозі була рана. Вона двічі на день приходила ОСОБА_3, робила уколи. Син покійної також просив допомагати матері, навіть просив перейти до неї жити. Чи допомагав він матері матеріально їй невідомо. ОСОБА_8 за її послуги платила їй по 100грн. Не вставала з ліжка вона десь півроку, але їй постійно допомагала жінка, якій також покійна платила за допомогу.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що на прохання ОСОБА_2 останні 2 роки доглядала за ОСОБА_16, яка платила їй за послуги 400грн. на місяць Сестра передавала їй ліки, займалася газифікацією будинку, а від сина приходили грошові перекази.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пояснили, що ОСОБА_2 часто приїздила до покійної, на зиму забирала її до себе, передавала ліки, допомагала з газифікацією будинку, ставила ворота, а син приїздив десь раз на рік.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що його мати постійно піклувалася про сестру, з 1994 по 2004 рік забирала її на зиму до себе, лікувала. Коли сестра за станом здоровя до матері їздити перестала, вона часто навідувалася до неї, організовувала догляд за нею, допомагала з газифікацією будинку та встановленням телефонного звязку, в тому числі і матеріально. Старший брат також присилав 220 доларів США на газифікацію тітчиного будинку.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Відповідно до п.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був єдиним сином спадкодавця ОСОБА_3 та на момент її смерті досяг пенсійного віку, а тому за законом має право на обовязкову частку у спадщині. Будучи юридично необізнаним, у звязку з хворобою, тривалим періодом післяопераційного лікування та віддаленістю місця проживання від місця відкриття спадщини, що суд вважає поважними причинами, пропустив строк для прийняття спадщини.

За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право на спадкування обовязкової частки у спадщині.

При цьому суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_2 про усунення ОСОБА_1 від спадкування у звязку з його ухиленням від надання допомоги спадкодавцеві, що перебувала в безпорадному стані задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи непрацездатним за віком та маючи незадовільний стан здоровя, надавав регулярну постійну значиму матеріальну допомогу своїй матері, в тому числі і в останній час в грошовому виразі, що давало їй можливість оплачувати сторонню допомогу по догляду за нею.

На підставі ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,88,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст.1261,1241,1272 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк 2(два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 08.05.2009 року.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою 16.11.2009 року на імя ОСОБА_2, в частині спадкування нею 1/2 частини спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування обовязкової частки у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, а саме на 1/2 її частину.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 відмовити в звязку з необґрунтованістю вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 180 (сто вісімдесят)грн. у відшкодування понесених ним судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя