АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25 » серпня 2010 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Височанської Н.К.

суддів: Савчук М.В., Чупікової В.В.

секретар: Цимбал Ю.Ю.

за участю: представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права приватної власності на земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 31 березня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права приватної власності на земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди. Посилалися на те, що ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка по вул..Молодіжній в с.Годинівка Герцаївського району Чернівецької області, що розташована напроти господарства відповідача.

28 листопада 2009 року він розпочав на спірній земельній ділянці будівництво нової огорожі зі сторони дороги, однак відповідач перешкоджає у влаштуванні огорожі, оскільки вважає, що огорожа повинна бути розміщена на пів метра назад в сторону спірної земельної ділянки та для збільшення дороги.

Позивачами в цей період на спірній земельній ділянці були забетоновані в землю 7 стовпчиків з металевих труб. Для приготування бетону були використані три мішка цементу, гравій. За доставку будівельних матеріалів заплачено 1500 гривень. Разом з тим, ввечері вони виявили, що забетоновані стовпчики нахилені в сторону городу. Вважають, що це зроблено відповідачем.

2 грудня 2009 року вони продовжили роботи по влаштуванню огорожі, однак відповідач на вантажному автомобілі марки «КАМАЗ» почав рух заднім ходом в сторону, де стояла позивачка ОСОБА_3 При цьому сильно перегазовував, чим намагався її залякати. Також переїхав колесом лопату позивачів.

У зв»язку з цими подіями позивачі двічі зверталися із заявами до органів внутрішніх справ.

Вважають, що своїми діями відповідач їм чинить перешкоди у будівництві огорожі, а тому просили зобов»язати відповідача не чинити їм перешкоди у влаштуванні огорожі на спірній земельній ділянці.

Крім того, просили стягнути з відповідача моральну шкоду по 2500 гривень на кожного позивача. Вважають, що моральна шкода заподіяна протиправними діями відповідача, внаслідок яких було пошкоджено їх майно, вони витратили багато часу для придбання будівельних матеріалів та влаштування огорожі, вони не можуть реалізувати своє законне право по користуванню земельної ділянки, позивачка ОСОБА_3 зазнала стресової ситуації у зв»язку із протиправними діями відповідача, які загрожували її життю та здоров»ю.

В лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, Годинівської сільської ради Герцаївського району про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним. Посилався на те, що в ході процедури позивачем приватизації спірної земельної ділянки не були погоджені межі земельної ділянки з усіма землекористувачами, в тому числі і з ним. Крім цього, позивачем при приватизації земельної ділянки була захоплена дорога. При цьому рішення про зміну призначення землі, на якій розташована дорога, органом місцевого самоврядування не виносилось.

Вважає, що був порушений порядок отримання земельної ділянки у власність, а тому просив визнати державний акт на цю земельну ділянку недійсним.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 31 березня 2010 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_2 нанесеної моральної шкоди в розмірі 300 грн. на кожного та вирішено питання судових витрат.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права приватної власності на земельну ділянку відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_2 просять рішення суду першої інстанції в частині відмови їм в задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову. В частині часткового задоволення позову про стягнення моральної шкоди змінити, постановивши рішення про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі по 2500 грн. на кожного позивача. В іншій частині рішення залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено жодної перешкоди з боку позивача в користуванні земельної ділянки.

Проте такий висновок суду є помилковим.

Так, з матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що спірна земельна ділянка належить позивачу ОСОБА_2 на праві власності.

На цій земельній ділянці позивач ОСОБА_5 в 2009 році розпочав будівництво огорожі. Проте відповідач ОСОБА_4 йому перешкоджає будувати огорожу, а відповідно і використовувати земельну ділянку. Даний факт відповідач ОСОБА_4 визнав в судовому засіданні, оскільки він не погоджується з межами земельної ділянки позивача і вважає, що позивач захопив частину дороги, яка належить до земель сільської ради. Крім цього, з тексту зустрічної позовної заяви та копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_4 від 2.12.2009 року (а.с.9) також вбачається, що відповідач ОСОБА_4 проти будівництва огорожі позивачем ОСОБА_2 на спірній земельній ділянці.

Та обставина, що позивач ОСОБА_2 будує огорожу саме на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, доведена в судовому засіданні показами представника Годинівської сільської ради, а також актом виміру земельної ділянки від 15 грудня 2009 року (а.с.5). Крім цього, рішення суду в цій частині та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, який оспорював межі спірної земельної ділянки та Державний акт на право власності на земельну ділянку ніким із сторін не оскаржено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою слід скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, то в цій частині рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачка ОСОБА_3 не є власницею спірної земельної ділянки, а відповідно вона немає правових підстав користуватися цією земельною ділянкою.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що моральна шкода їм заподіяна діями відповідача ОСОБА_4 та полягає в тому, що вони перенесли душевні страждання та хвилювання через псування майна.

Проте такий висновок суду є також помилковим.

Так, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до суду про відшкодування матеріальної шкоди, завданою псуванням майна не зверталися.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно забетоновані позивачами стовпчики на земельній ділянці є похиленими в сторону огороду. Свою вину ОСОБА_4 у псуванні майна позивачів заперечував, і будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину відповідача ОСОБА_4 у псуванні майна позивачів, в матеріалах справи немає.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не доведено ті обставини, що саме відповідач ОСОБА_4 пошкодив їх майно. А тому рішення суду в частині стягнення моральної шкоди із відповідача ОСОБА_4 на користь позивачів слід скасувати.

Проте, колегія суддів вважає, що позивачу ОСОБА_2 діями відповідача ОСОБА_4, який перешкоджає в користуванні спірної земельної ділянки, нанесена моральна шкода, оскільки ОСОБА_2 по вині відповідача не може реалізувати своє право власника земельної ділянки. Через постійні конфлікти з відповідачем щодо користування своєї власної земельної ділянки, ОСОБА_2 зазнав душевних хвилювань, витратив багато часу на вирішення конфлікту, а тому колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 слід стягнути моральну шкоду в сумі 500 гривень.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, то вони підлягають задоволенню частково, із стягненням з відповідача на її користь 500 гривень, оскільки матеріалами справи, зокрема постановою про відмову в порушенні кримінальної справи щодо відповідача від 5.12.2009 року (а.с.10) підтверджується, що 2.12.2009 року позивачка ОСОБА_3 знаходилась на спірній земельній ділянці, де проводились роботи по будівництву огорожі. В цей час відповідач ОСОБА_4 на автомобілі марки КАМАЗ, намагаючись зашкодити позивачам будівництву огорожі, почав рухатися на позивачку ОСОБА_3, при цьому декілька разів нажимав педаль газу перегазовував, чим створював сильний шум. Внаслідок цих дій відповідача ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_3 отримала душевні хвилювання (стрес).

Керуючись ст..ст.303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 31 березня 2010 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права приватної власності на земельну ділянку скасувати.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у влаштуванні огорожі на приватизованій земельній ділянці згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧВ №000110 від 27.02.2003 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 500 гривень та на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судові витрати по справі, а саме 178 гривень судового збору та 74 гривні витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03