АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-465/10 Номер провадження 22-ц/1690/3921/11Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Шабовської В.А.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2008 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання батьківства відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2008 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства відмовлено повністю.

Не погодившись з даним рішенням суду ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає рішення суду незаконним, постановленим з порушенням вимог матеріального та процесуального права та таким, що підлягає скасуванню.

Просить рішення від 14 березня 2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з постановлениям нового рішення.

Відповідно до ч. З ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відповідності з ч.З ст. 10, ч. 1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони до квітня 2003 року перебували у дружніх стосунках. З осені 2002 року по квітень 2003 року вони разом співмешкали.

З квітня 2003 року ОСОБА_4 почав зустрічатися з ОСОБА_6, з якою згодом створив сім»ю та проживає з нею в незареєстрованому шлюбі однією сімєю до теперішнього часу.

15 травня 2004 року позивачка ОСОБА_3 народила сина - ОСОБА_5.

Згідно з довідки з пологового будинку від 08 грудня 2006 року дитина народилася недоношеною. Гестаційний вік - 34 тижня. Точну дату зачаття встановити неможливо, так як ОСОБА_3 не памятає вихідних даних.

В свідоцтві про народження дитини, виданого 07 червня 2004 року, в графі батько зазначений ОСОБА_7.

Відповідно до ч.3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно ст.. 128 СК України, який діяв на час народження дитини, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст..ст.126,127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що сторони спів мешкали разом відносно тривалий час, а саме з осені 2002 року по квітень 2003 року.

З квітня 2003 року відносини між ними повністю не були припинені. Позивачка розшукувала відповідача, намагалась з ним зустрітись.

Сторони періодично зустрічались, зокрема в жовтні 2003 року ОСОБА_4 був у ОСОБА_3 вдома.

Згідно медичних документів гестаційний вік дитини при народженні 15 травня 2004 року - 34 тижні, тобто, можливий період її зачаття - вересень - початок жовтня 2003 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 - мати позивачки пояснювала, що в її присутності ОСОБА_3В повідомила ОСОБА_9 восени 2003 року про свою вагітність.

Відповідно до висновку генотипоскопічної експертизи № 36-3/2010 проведеної спеціалістами Міжрегіонального науково-консультативного центру «Експол» у м. Полтаві, громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 може бути біологічним батьком ОСОБА_5 народженого 15 травня 2004 року ОСОБА_3.

Імовірність підтвердження біологічного батьківства 99,98%.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2008 року про відмову в задоволенні позову підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог..

Керуючись ст.ст. 303, 309 ,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2008 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

ОСОБА_10 Вікторівни - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_11

(підпис) ОСОБА_12

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1