АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-953/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року м. Дніпропетровськ 30 березня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого Глущенко Н.Г.

суддів: Перцової В.А., Петешенкової М.Ю.

при секретарі: Журавель Ю.О.

шувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справо за апеляціною скаргоюОСОБА_2на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2009 року по справ за зовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариств, роійний банк «ПриватБанк», третя особа Національний банк України про визнання дії таомірними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та просив визнати дії відповідача відносно зміни в односторонньому порядку умов кредитного договору № DNQ0AK206510057 від 31 березня 2008 року відносно збільшення процентної ставки неправомірними, зобовязання відповідача зробити перерахунок за кредитним договором та стягнення на його користь 5000 грн. в рахунок відшкодували моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 31 березня 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитно-заставний договір № DNQ0AK206510057, за умовами якого позивач отримав кредити авшти у розмірі 66 510,20 грн., зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 15.96 % річних з кінцевим терміном повернення 30 березня 2015 року.

Листом від 06 січня 2009 року відповідач повідомив позивачу про підвищення процентної ставки за кредитним договором № DNQ0AK206510057 від 31 березня 2008 року до 26.4 % річних у звязку зі зміною конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, з яким він погодився про що направив відповідача відповідного листа.

За таких обставин, позивач просив суд визнати дії ПАТ КБ „ПриватБанк відносно зміни в односторонньому порядку умов кредитного договору № DNQ0AK206510057 від 31 березня 2008 року відносно збільшення процентної ставки неправомірними та зобов'язати відповідач зробити перерахунок за кредитним договором від 31 березня 2008 року, зарахувавши отриману ад нього з 01 лютого 2009 року різницю по відсоткам в рахунок сплати ним заборгованості з основною сумою кредиту, стягнути 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та вс судові витрати по справі / а. с. 3-6 /.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2009 року відмовлено в позовних вимогах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Національний банк України про визнання дії неправомірними , зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів / а. с. 91-92 /.

З рішенням суду від 10 грудня 2009 року не погодився позивач ОСОБА_3 і звернувся суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Як на підстави своєї апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального права / а. с. 95-96 /.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеля арги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна са злягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦП К України, з наступних підстав.

Відмовляючи в позові про визнання дій банку неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_3 при підписанні кредитного договору з ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому передбачено підвищення відсоткової ставки, погодився на умови надання кредиту, які його влаштовують після підвищення процентної ставки був належним чином повідомлений про цю зміну.

Однак, з такими висновками суду погодитись неможна, оскільки вони не відповідають діючому матеріальному праву.

За змістом ч.ч. 1,2 ст. 1065-1 ЦК України - встановлений договором розмір проце юже бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права мінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

З матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПриватБанк» (нині ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитно-заставний договір №DNQ0AK206510057 про надання кредитних коштів у розмірі 66 510,20 грн., які ОСОБА_3 повинен повернути банку та сплатити проценти в порядку і на умовах визначених договором / а. с. 7-17 /.

Кредит ОСОБА_3 зобовязався повернути в повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 30 березня 2015 процентна ставка по кредиту встановлена 15,96 % річних / а. с. 7 -17 /.

За мовами укладеного між сторонами кредитного договору, а саме п. 6 З.1., банк має в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користування кредитними коштами у випадку: при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до .встановленого НБУ на моменту укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або середщьозваженої ставки по кра банків у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Тільки у разі настання таких випадків зй надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протяг календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки / а. с. 7 - 17 /.

Посилання, як відповідача, так і суду першої інстанції, на те, що укладаючи кредитний договір, ОСОБА_3 погодився з правом ПАТ КБ „ПриватБанк в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, є безпідстав: такими, що не породжують ніяких правових наслідків, оскільки жодна з підстав, перелічених п. 6.3.1. кредитного договору, підписаного як ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_3 настала.

Крім того, ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції не прийняв до уваги, момент нарахування процентів банком за новою ставкою з 01 лютого 2009 року вже діяв України №661 -УІ від 12 грудня 2008 року, який набрав чинності з 10 січня 2009 року, було заборонено банкам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки встановлених договором.

Таким чином, виходячи з вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду від 10 грудня 2009 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних банку в частині визнання неправомірними його дій, які виразилися в односторонньому збільшенні процентної ставки за кредитним договором та зобовязання зробити відповідний перерахунок, зарахувавши з 01 лютого 2009 року різницю по відсоткам в рахунок сплати позивачем заборгованості з основною сумою боргу.

Що стосується рішення суду від 10 грудня 2009 року в частині відмови у позові щодо відшкодування моральної шкоди, то воно є законним та обґрунтованим, а доводи в цій частині безпідставні, так як правовідносини, які склалися між сторонами, не передбачають відшкодування моральної шкоди у відповідності з чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2009 року скасувати.

Визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк цднватБанк», які виразилися в односторонньому збільшенні процентної ставки за кредитним договором №DNQ0AK206510057від 31 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк».

Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зробити перерахунок за кредитним договором №DNQ0AK206510057 від 31 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», у відповідності з умовами цього договору щодо процентної ставки 15,96% річних, зарахувавши отриману від ОСОБА_2 з 01 лютого 2009 року різницю по відсоткам в рахунок сплати ним заборгованості за основною сумою кредиту.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення Егляду справи у сумі 30,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на шсіь держави судовий збір у розмірі 59,50 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді: