Справа №2-1848/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі:

головуючого судді Ченцової С.М.,

секретаря Биховець Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за договором поруки -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит звернулось з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В.Л. про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8 011 гривень 70 копійок. Мотивуючи свої вимоги тим, що 13.09.2007 року між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 22-200/07-ШД, згідно якого позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності банк надав кредитні ресурси в сумі 8000,00 гривень, із сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 12.09.2010 року. Банк виконав свої зобовязання за вищевказаним договором. В порушення п. 3.3., 4.3 та п. 4.7. кредитного договору позичальник систематично порушував графік повернення кредитних ресурсів, несвоєчасно сплачував відсотки та комісійну винагороду за користування кредитом, чим не виконав свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, позичальник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплати процентів за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно п. 3.5. кредитного договору банк має право зупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовжені строку дії кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов кредитного договору, якщо позичальник у період дії кредитного договорупорушував будь-які його умови. Станом на 10.03.2010 року за позичальником існує заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій щомісячній комісійній винагороді, процентам та пені складає 8 011 гривень 70 копійок, з них: заборгованість за основним боргом 4178,00 грн., заборгованість по нарахованим процентам 0,00 грн., заборгованість по нарахованій щомісячній комісії 580,00 грн., заборгованість по пені 3253,70 грн. 05.03.2009 року позичальнику було направлено повідомлення щодо усунення порушень з вимогою сплати заборгованості за кредитом, а 11.03.2010 року претензію з вимогою сплати заборгованості за кредитом. Поручителем за позичальника по поверненню кредиту виступив ОСОБА_3, договір поруки від 13.09.2007 року № 22-200/07-ШД-П. Відповідно до п.2.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. 11.03.2010 року поручителю було направлено вимогу кредитора до поручителя з проханням термінового погашення заборгованості за позичальника. Поручитель не виконав умови 3.1 договору поруки та не виконав взяті на себе зобов»язання за договором поруки.

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», затвердженого загальними зборами акціонерів та погодженого Національним банком України від 28.09.2009 року, Банк є правонаступником щодо всіх прав та зобов»язань ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Комерційного банку «Фінанси та Кредит» та Комерційного банку «Банк ділового співробітництва».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні позов визнали та пояснили, що заборгованість за кредитним договором виникла в зв»язку з скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобовязань. Проте ОСОБА_2, уклавши кредитний договір з ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит № 22-200/07-ШД від 13.09.2007 року та отримавши кредит у розмірі 8000,00 гривень зі сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 12.09.2010 року (а.с.5-7), зобовязання згідно даного договору не виконує, станом на 10.03.2010 року за позичальником існує заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій щомісячній комісії, процентам та пені в сумі 8 011 гривень 70 копійок, з них: заборгованість за основним боргом 4178,00 грн., заборгованість по нарахованим процентам 0,00 грн., заборгованість по нарахованій щомісячній комісії 580,00 грн., заборгованість по пені 3253,70 грн. (а.с.11-13).

13.09.2007 року укладено договір поруки № 22-200/07-ШД-П, по якому ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором по зобовязаннях ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору № 22-200/07-ШД.

Суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, а його поручителем виступив ОСОБА_3, то на підставі ст.ст. 526, 530, 543, 553, 554, 1048, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнути заборгованість з відповідачів в солідарному порядку.

Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати (1-2), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-62, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 295 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 543, 553, 554, 612, 625, 1048, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором 8 011 (вісім тисяч одинадцять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит» - 80 гривень 12 копійок судового збору - з кожного по 40 грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит 120 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - з кожного по 60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова С.М.Ченцова