Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
Справа №2-317/10 року
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2010 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ковальової Т.Г.,

при секретарі - Шульзі Ю.В..

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому попередньому судовому

засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської

державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження об*єктів

нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в

якому просить зняти заборону на відчуження об*єкту нерухомого майна - будинок

№44 по вул.Орджонікідзе в м. Ніжині Чернігівської області, накладену 05 січня 1982

року, № реєстру 292-19, та зобов*язати Ніжинську міську державну нотаріальну

контору внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна

шляхом вилучення запису заборони від 29 серпня 2006 року за № 3654764.

В обгрунтування позовних вимог позивачка

посилається на те, що вона є власником 23/60 часток вказаного житлового будинку,

власником іншої 37/60 частки є її рідний брат ОСОБА_2

відповідно до свідоцтв про право власності на спадщину від 04 грудня 1996 року та

від 06 серпня 1998 року в порядку спадкування після померлого 17 лютого 1996 року

батька ОСОБА_3 та померлої 07 квітня 1997 року матері

ОСОБА_4. У грудні 2009 року, коли вона звернулась до

Ніжинської міської держнотконтори з метою оформлення договору дарування

належної їй частки будинку, то їй в цьому було відмовлено, так як будинок є таким,

що обмежаний в обороті через накладення на нього заборони на відчудження згідно

Витягу з Єдиного реєстру заборон відчудження об*єктів нерухомого майна від 23

грудня 2009 року, запис до якого був внесений Ніжинською міською державною

нотаріальною конторою 29 серпня 2006 року за № 3654764 на підставі архівних

записів. Заборона накладена 05 січня 1982 року в зв*язку з отриманням кредиту на

будівництво будинку, виданого Стройбанком СРСР її батьку ОСОБА_3

Трохимовичу.

В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5

Олексіївна підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що 18

вересня 1998 року ОСОБА_1 вже згідно договору дарування розпорядилась

належною їй 9/20 часткою вказаного будинку, так як на той час для цього не було

перешкод із-за відсутності електронного реєстру заборон відчуження.

Представник відповідача - завідувач Ніжинської міської державної

нотаріальної контори ОСОБА_6 в судовому засіданні визнала

позов і пояснила, що в позасудовому порядку держнотконтора не може вилучити

запис заборони на відчуження вказаного будинку з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, внесений ними 29.08.2006 року на підставі архівних

записів, так як в паперових реєстрах заборон, які існували до електронного реєстру,

не зазначались відомості про підстави обтяження, а на даний час боржник ОСОБА_1

О.Т. помер, а надавший йому кредит «Стройбанк СРСР» не існує, томуі відсутні

безспірні докази про погашення заборгованості за кредитом, що перешкоджає

держнотконторі відповідно ст.34 закону України «Про нотаріат» вносити зміни до

Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Треті особи без самостійних вимог на стороні позивача

- ВАТ Державний Ощадний банк України, ЗАТ Промінвестбанк, ОСОБА_1

ОСОБА_7 - в судове засідання за викликом суду не заявилися,

надіславши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до

ст.130 ЦПК України з*ясував можливість врегулювання спору і вважає за необхідне

задовольнити позов відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі

визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює

рішення про його задоволення.

Законними підставами для задоволення позову є стаття

318 ЦК України, яка передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається

своїм майном на власний розсуд, та стаття 391 ІДК України, де зазначено, що власник

майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним' права користування

та розпорядження своїм майном.

Суд встановив також, що визнання відповідачем

позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а

вимоги позивачки обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.318, 391 ЦК України, ст.ст.60, 130, 174

ч.4, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до

Ніжинської міської державної нотаріальної контори про зняття заборони на

відчуження об*єктів нерухомого майна задовільнити повністю.

Зняти заборону на відчуження об*єкту нерухомого

майна - будинок №44 по вул.Орджонікідзе в м. Ніжині Чернігівської області,

накладену 05 січня 1982 року, № реєстру 292-19, та зобов*язати Ніжинську міську

державну нотаріальну контору внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження

нерухомого майна шляхом вилучення запису заборони від 29 серпня 2006 року за №

3654764.

Рішення може, бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області

через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня його

проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом

двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього

подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,

встановлений для подання заяви.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.