Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Товянської О.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2,

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника відповідача - ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 червня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП , -

встановила:

У серпні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що внаслідок ДТП на майдані Соборному в м. Житомирі 16 лютого 2009 року з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ-111730, д.н. АМ 8227 і порушив правила дорожнього руху, автомобіль НОМЕР_1, належний позивачеві на праві власності, отримав механічні пошкодження. Відтак позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 22747 грн. на відшкодування матеріальних збитків, 480 грн. за проведення експертного дослідження, 15 грн. за отримання довідки в ДАІ, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 червня 2010 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5А, на користь ОСОБА_4 заподіяну внаслідок ДТП матеріальну шкоду в розмірі 23242грн. 84коп. та моральну шкоду в сумі 1000грн., а також судові витрати.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, та направити справу на новий розгляд. Зокрема заявник зазначає про те, що суд помилково залучив страхову компанію акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» в якості третьої особи, а не в якості співвідповідача, невірно визначив розмір спричиненої матеріальної шкоди позивачу та поклав обовязок по відшкодуванню моральної шкоди, не врахував фактів ДТП, які сталися в перебіг часу між оформленням першої тадругої автотоварознавчої експертизи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренда тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом, 16 лютого 2009 року о 6 годині 35 хвилин на майдані Соборному в м. Житомирі сталося зіткнення автомобіля ВАЗ-111730, д.н. АМ 8227, яким керував ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4. Сторони є і власниками даних автомобілів.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що водій ВАЗ-111730, д.н. АМ 8227 ОСОБА_5, в порушення вимог п. 16.12 правил дорожнього руху України, при переїзді перехрестя рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4та наближався праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів та механічне їх пошкодження.

08 травня 2009 року страховою компанією АТ „Українська пожежно-страхова компанія ОСОБА_6 було сплачено 16533,16 грн. страхового відшкодування (а.с.12).

Суд першої інстанції правильно встановив обставини дорожньо-транспортної пригоди та дійшов обгрунтованого висновку про те, що матеріальну відповідальність за пошкоджений автомобіль ОСОБА_6 повинен нести ОСОБА_5. Такий висновок суду грунтується на матеріалах справи, підтверджується постановою судді Баранівського районного суду Житомирської області (а.с.6), довідкою про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.5) та поясненнями сторін.

Розмір матеріальної шкоди судом першої інстанції визначений правильно, відповідно до висновків проведеної по справі автотоварознавчої експертизи №33 від 26.03.2010 року з врахуванням отриманих позивачем від страхової компанії АТ „Українська пожежно страхова компанія виплат.

Вирішуючи заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст.1167 ЦК України та наданих позивачем доказів, врахувавши обставини справи, тривалість відсутності транспорту у позивача.

Відповідно до розяснень, викладених в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 зі змінами „Про практику розгляду судами справ за позовами відшкодування шкоди, постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Проте, постановлюючи рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріального відшкодування, судом першої інстанції не було враховане вищевказане розяснення та дане питання не обговорювалося.

Як вбачається із висновку автотоварознавчої експертизи №33 від 26.03.2010 року (а.с.56-60) підлягають заміні кузов автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4 (включаючи всі агрегати, деталі обладнання кузова, оббивку лівих задніх дверей).

А тому колегія суддів вважає за необхідне постановити рішення , яким покласти обовязок на ОСОБА_4 після відшкодування ОСОБА_5 йому заподіяної шкоди, повернути зазначене майно останньому.

В решті рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу представника відповідача - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 червня 2010 року змінити, поклавши обовязок на ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 кузов (включаючи всі агрегати, деталі обладнання кузова, оббивку лівих задніх дверей ) після відшкодування останнім заподіяної шкоди. В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді:

Справа №22 ц -4814/10 Головуючий у 1 інст.: Коломієць О.С.

Категорія 30 Суддя - доповідач: Широкова Л.В.