Доманівський районний суд Миколаївської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 21 грудня 2010р.

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої-судді: ОСОБА_1

При секретарі: Маковецькій Л.А.

За участю представника: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка цивільну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченко до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної при виконання трудових обов*язків в розмірі 24021грн.95коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПСП ім.Шевченко звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди , заподіяної при виконанні трудових обов*язків в розмірі 33653.46грн.посилаючись на те, що з 07.05.2003р. ОСОБА_4 працювала продавцем магазину „Дари Ланів" ПСП ім.Шевченко. Між підприємством та відповідачкою був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 29.06.2010р. в магазині була проведена інвентарізація товаро-матеріальних цінностей, в результаті якої була виявлена недостача товару на 42136.21 грн., їз якої 8482.75 грн. складали борги, які відповідачкою були повернуті. Таким чином, недостача товаро-матеріальних цінностей складає 33653.46 грн., яка виникла по вині продавця ОСОБА_4Добровільно відшкодувати суму недостачі відповідачка не бажає.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала і просила зменшити суму шкоди та стягнути з ОСОБА_4 недостачу в розмірі 24021.95грн. та судові витрати по справі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, але просила суд зменшити суму шкоди, враховуючи її матеріальний стан, так як вона не працює, постійно хворіє, ніяких доходів не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, починаючи з 02.03.2007р. згідно наказу № 49 від 02.03.2007р. прийнята на посаду продавця магазину „Дари Ланів" в ПСП ім..Шевченко, Доманівського району. В даному підприємстві на посаді продавця магазину ОСОБА_4 працювала і раніше, починаючи з 2003р. по 2006р., була звільнена за власним бажанням.

Згідно акту ревізії в магазині «Дари Ланів» від 29 червня 2010р. встановлено, що недостача товаро-матеріальних цінностей по магазину складає 33653 грн.46 коп. Ревізія проводилась комісійно і в присутності продавця ОСОБА_4 З результатами ревізії продавець ОСОБА_4 ознайомлена.

Товаро-матеріальні цінності продавець ОСОБА_4 приймала по накладним, про що свідчать її підписи у видаткових накладних, проти чого ОСОБА_4 не заперечувала в судовому засіданні.

На період розгляду справи відповідачка частково відшкодувала недостачу, а тому сума шкоди, заподіяної недостачею товару, зменшилася до 24021.95 грн.

В судовому засіданні відповідачка пояснила, що недостача в магазині виникла по її вині, так як товар вона видавала в борг покупцям, які своєчасно не розраховувалися. Крім того товар, який приходив в непригодність своєчасно не списувався, що теж вплинуло на суму недостачі. Відповідачка не заперечує проти відшкодування шкоди, заподіяної шляхомспричинення нею недостачі, але просить зменшити суму, так як на даний час вона не працює, постійно хворіє, ніяких доходів не має.

Згідно ст.ЛЗО КЗпП України- при покладені матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству винними протиправними діями працівника.

Відповідачка ОСОБА_4 , працюючи в магазині «Дари Ланів» ПСП ім..Шевченко, Доманівського району , виконувала трудові обов*язки продавця магазину. Шляхом недбалого відношення до трудових обов*язків, підприємству була спричинена матеріальна шкода, яка виникла по причині недостачі товаро-матеріальних цінностей в даному магазині. Матеріальна відповідальність відповідачки виникла з моменту прийняття нею під звіт товаро-матеріальних цінностей, про що свідчать видаткові накладні на товари.

Враховуючи, що саме з вини продавця в магазині виникла недостача товаро-матеріальних цінностей, суд вважає необхідним шкоду, заподіяну підприємству відшкодувати за рахунок відповідачки.

Відповідно до ст..137 КЗпП України суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану.

Відповідачка ОСОБА_4 на даний час не працює, постійно хворіє, ніяких доходів не має, готує медичну документацію на встановлення групи інвалідності.

За таких обставин, суд вважає необхідним врахувати матеріальний стан відповідачки і зменшити розмір шкоди до 20000 грн.

Згідно ст..88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відшкодовуються позивачу за рахунок відповідачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ЛЗО, , 134, 137 КЗпП України, ст..5,6,8,10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь приватного сільськогосподарського підприємства ім..Шевченка, Доманівського району шкоду, заподіяну при виконанні трудових обов*язків в сумі 20000 (двадцять тисяч грн..) грн.. та судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 200 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення набирає чинності після закінчення строку подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.