Справа № 2-2642/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Р.В.,

при секретарі - Харченко Ю.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за позовом

Охтирської районної державної адміністрації Сумської обл.

до

ОСОБА_2

про стягнення завданих збитків, -

установив:

15.09.2010 р. позивач звернувся з позовом у суд до відповідача про стягнення збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок незаконних дій та бездіяльності колишнього голови Охтирської РДА ОСОБА_2 повязаних із незаконним звільненням працівника зазначеної установи ОСОБА_4 та повязаним із цим подальшим відшкодуванням Охтирською РДА на його користь передбачених законом виплат установі було заподіяно збитки на загальну суму 80298 грн. 99 коп. які з підстав зазначених у ст. 134 КЗпП України прохають стягнути з відповідача. Позовною заявою від 30.11.2010 р. позивач збільшив вимоги, прохаючи стягнути з відповідача заподіяні збитки на загальну суму 92101 грн. 82 коп. з урахування висновку провідного ревізора КРВ у м. Охтирка й у Охтирському р-ні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, також прохала стягнути на користь позивача понесені стороною судові витрати.

Відповідач та його представник уточнені позовні вимоги не визнали в повному обсязі. У письмовому запереченні, яке підтримали в судовому засіданні, зазначили про те, що частина проведених виплат позивачем була зроблена незаконно. Шкоди установі заподіяно не було через те, що ОСОБА_4 були виплачені кошти, які перебували на рахунку Охтирської РДА й призначались виключно для цих потреб. Зайвих грошових виплат не проведено. Відповідач не міг своєчасно виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на займаній посаді через те, що цю посаду на той час займала інша особа, яка тривалий час перебувала на лікарняному.

Суд уважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Установлено, що Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2009 р. апеляційну скаргу колишнього працівника Охтирської РДА ОСОБА_4 було задоволено частково. Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 9.07.2009 р. було скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача про скасування розпорядження № 44 від 28 січня 2009 р. Охтирської РДА Сумської обл. про звільнення з посади керівника апарату Охтирської РДА Сумської обл. від 28.01.2009 р. на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України, у частині відмови в поновленні ОСОБА_4 на посаді керівника апарату Охтирської РДА Сумської обл. з 29.01.2009 р. та в частині стягнення з Охтирської РДА Сумської обл. на користь ОСОБА_4 суми заробітної плати за час вимушеного прогулу із прийняттям нового рішення в цій частині про задоволення вимог ОСОБА_4 і скасуванні розпорядження Охтирської РДА Сумської обл. № 44 від 28.01.2009 р. про звільнення з посади керівника апарату Охтирської РДА з 28.01.2009 р. на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Було прийняте рішення про поновлення ОСОБА_4 з 29.01.2009 р. на займаній посаді та про стягнення з Охтирської РДА на його користь суми заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 43381 грн. 72 коп. з утриманням та перерахунком до бюджетів та Державних цільових фондів податків та обовязкових платежів.

Оскільки зазначена постанова у частині поновлення ОСОБА_4 на посаді була виконана лише 26.05.2010 р., останній звернувся із позовом до Сумського окружного адміністративного суду про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення. Суд своєю постановою від 29.06.2010 р. вимоги позивача задовольнив та стягнув на його користь ще 25249 грн. 66 коп. з утриманням та перерахунком до бюджетів та Державних цільових фондів податків та обовязкових платежів.

Також згідно довідки установа понесла збитки у вигляді компенсації витрат частини грошових коштів у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати в сумі 5651 грн. 68 коп., виконавчого збору у сумі 850 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням своєчасної виплати - 193 грн. 71 коп.

Згідно довідки перевірки визначення суми збитків, заподіяних державі внаслідок бездіяльності голови РДА ОСОБА_2 під час виконання рішення суду при поновленні на посаді керівника апарату суду ОСОБА_4 та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу в Охтирській РДА від 10.11.2010 р. що була складена провідним контролером-ревізором КРВ м. Охтирка та Охтирського р-ну ОСОБА_5 внаслідок виплати бюджетних коштів за період з 29.01.2009 р. по 25.05.2010 р. за час вимушеного прогулу ОСОБА_4 Охтирській РДА завдано збитків на загальну суму 92101,82 грн. (75021,11 грн. - нарахована ОСОБА_4 заробітна плата; 11802 грн. 83 коп. відрахування до державних цільових фондів; виконавчий збір 4427 грн. 88 коп. (у т.ч. витрати на проведення виконавчих дій 89,71 грн.); штраф накладений виконавчою службою 850 грн..

Відповідач ОСОБА_2 як на момент незаконного звільнення ОСОБА_4 так і на момент не поновлення його на роботі перебував на посаді голови Охтирської районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 8 ст. 134 КЗпП України матеріальну відповідальність у повному розмірі несуть службові особи винні в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

За ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обовязок покрити шкоду, заподіяну підприємству установі, організації в звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обовязок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону, або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ 14 від 29.12.1992 р. „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

ОСОБА_4 був звільнений згідно розпорядження голови Охтирської ОДА ОСОБА_2 від 28.01.2009 р. за №44.

Отже, оскільки ОСОБА_4 постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2009 р. було поновлено на роботі, встановлено факт його незаконного звільнення із займаної посади, суд дійшов висновку про те, що матеріальну відповідальність у повному розмірі за даний період має нести ОСОБА_2, як особа винна в цьому звільненні.

Суд не погоджується з аргументами відповідача про те, що шкоди установі заподіяно не було через те, що ОСОБА_4 були виплачені кошти, які перебували на рахунку Охтирської РДА й призначались виключно для цих потреб, зайвих грошових виплат не проведено, оскільки ОСОБА_4 на зазначеній посаді не працював, покладені на нього обовязки не виконував, однак заробіток за рішенням суду отримав.

Суд також прийшов до висновку про те, що на відповідача ОСОБА_2 також має бути покладено обовязок відшкодування установі шкоди повязаної з виплатою середнього заробітку за час затримки в поновленні ОСОБА_4 на займаній посаді із утриманням та перерахунком до бюджетів та Державних цільових фондів податків і обовязкових платежів.

При цьому суд виходить з наступного.

Допитаний як свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що його незаконно було звільнено відповідачем із займаної посади, та судовим рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2009 р. його на зазначеній посаді було поновлено. На тому засіданні під час проголошення рішення був присутній особисто відповідач та його представник. Судом було оголошено про негайне виконання рішення в частині поновлення його на роботі, що чув відповідач. Наступного дня, 26.11.2010 р. зранку він прийшов на роботу з виконавчими листами прохаючи негайно поновити його на займаній посаді. Особа, яка займала його посаду на той час, перебувала на робочому місці. Під час особистої розмови відповідач відмовив йому в поновленні, не допустив на робоче місце. Після цього він зареєстрував дані виконавчі листи в канцелярії установи. Кілька днів він був у приміщенні установи, однак йому робоче місце не надали й на роботі не поновили. Він у подальшому звертався до відповідача з письмовими заявами про необхідність його поновлення на роботі з метою виконання судового рішення, однак будь-якого реагування на них не було. Через деякий час він дізнався, що РДА до суду подано було заяву про відстрочку виконання судового рішення. Однак і в задоволенні цієї заяви їм було відмовлено. Він у подальшому неодноразово скаржився на протиправність дій відповідача до різних установ, як-то прокуратури, Головдержслужби, Сумської ОДА, Головного управління юстиції та ін.. З мотивами того, що відповідач не зміг виконати рішення суду через те, що його посаду займала інша особа він не згоден, так як із листа - відповіді на його адресу з боку Сумської ОДА, що надійшов майже через 2 міс., видно, що РДА із листом про погодження звільнення даної особи до вищої інстанції не зверталось. Згідно листа Головдержслужби зазначено, що судове рішення про його поновлення не виконується без поважних причин. Крім того, РДА займалось оскарженням виконавчих листів та постанов ДВС із приводу їх виконання, Жодного суду із цього приводу РДА не виграла. Уважає, що всі дії, що робились відповідальними особами РДА, були спрямовані на умисне не виконання зазначеного судового рішення, що й було досягнуто, оскільки його на займаній посаді було поновлено після того, як до виконання своїх обовязків приступив новий голова РДА. Уважає, що поновити його на посаді у відповідача була можливість так як відповідач мав прийняти рішення щодо особи, яка займала його посаду на той час, про переведення її на іншу посаду (на той час були дві вільні вакансії), або ж вивести цю особу за штат.

У суду немає підстав ставити під сумнів покази даного свідка, належних доказів із цього приводу сторонами не надано.

Із досліджених у судовому засіданні табелів обліку робочого часу за листопад 2009 р. та січень 2010 р. ОСОБА_6Ю, яка займала робоче місце, на яке був поновлений ОСОБА_4, 26.11.2009 р., коли до установи надійшли постанови про відкриття виконавчого провадження у т.ч. щодо поновлення ОСОБА_4 на займаній посаді, перебувала на роботі та 21.01.2010 р. не перебувала на робочому місці в тому числі й на лікарняному чи у відпустці. В інший період часу аж до звільнення ОСОБА_6 перебувала на лікарняних (7 листів непрацездатності), у відпустках. Отже, до твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що він не мав можливості виконати судове рішення через те, що на займаній посаді перебувала інша особа, яка знаходилась у відпустках, та на лікарняних, а також у звязку з тим, що дійсність та законність постанови про відкриття виконавчого провадження що була надана до канцелярії установи 26.12.2010 р. у нього викликала сумнів, суд відноситься критично. По-перше, як визнали сторони в судовому засіданні, відповідач безпосередньо був присутній під час оголошення рішення в судовому засіданні Харківського апеляційного адміністративного суду 25.11.2009 р. і знав про необхідність негайного виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_4 на займаній посаді. По друге, 26.11.2009 р. він мав реальну можливість це зробити, так як ОСОБА_6 перебувала на робочому місці. Міг він також виконати зазначене рішення 21.01.20010 р., коли ОСОБА_6 не перебувала ані на робочому місці, ані на лікарняному чи у відпустці.

Суд дійшов до висновку що між відповідачем ОСОБА_2 та його підлеглим працівником ОСОБА_4 склались напружені робочі стосунки, через те що останній втратив довіру в керівника, і в подальшому це призвело до його звільнення із зазначеної посади. Через це відповідач не бажав працювати разом із підлеглим, який втратив довіру в нього, а отже, і виконувати судове рішення в частині поновлення його на роботі. З оглянутих судом копій виконавчих проваджень наданих Охтирською РДА встановлено, що зазначеною установою на той час уживались заходи по оскарженню виконавчих проваджень, дій державних виконавців по виконанню судового рішення, відстроченню його виконання. Однак згідно рішень судів у діях державних виконавців порушень не виявлено, у відстроченні виконання постанови, скасуванні постанов винесених державним виконавцем було відмовлено.

На звернення контролюючих органів Охтирською ОДА листами за підписом відповідача ОСОБА_2 зазначалось про неможливість виконання рішення суду в частині поновлення через те що відсутнє погодження з боку Сумської ОДА на звільнення ОСОБА_6. У судовому засіданні відповідач пояснив, що дане погодження було направлене майже відразу після надходження на виконання постанови про поновлення на роботі колишнього працівника. Проте, як було встановлено в судовому засіданні, дані пояснення ОСОБА_2 не відповідають дійсності, оскільки з оглянутих у судовому засіданні листів було встановлено, що 30.11.2009 р. до Сумської ОДА за підписом ОСОБА_2 було надіслано не погодження на звільнення ОСОБА_6, а погодження на поновлення на займаній посаді ОСОБА_4. Саме погодження на звільнення ОСОБА_6 із займаної посади було надіслано до Сумської ОДА за вих. від 1.03.2010 р., тобто більш ніж через 3 місяці після надходження до виконання судового рішення.

ОСОБА_6 було звільнено із займаної посади за розпорядженням відповідача ОСОБА_2 за №141 від 9.03.2010 р. Проте, постанова суду про поновлення на займаній посаді ОСОБА_4 була виконана вже новим керівником Охтирської РДА 25.05.2010 р. Як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, він з часу звільнення ОСОБА_6 не поновив на роботі ОСОБА_4, оскільки сам чекав на звільнення із займаної посади. Отже, починаючи з 9.03.2010 р. до 14.052010 р. не маючи взагалі будь-яких, навіть формальних перешкод у виконанні судового рішення, відповідач не зробив цього.

Допитана як свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює начальником відділу фінансово-господарського забезпечення Охтирської РДА. Підтвердила правильність виплат як особисто ОСОБА_4Ю, так і до відповідних фондів. Пояснила дещо більшу суму оплати ОСОБА_4 за рішенням Сумського окружного адміністративного суду у розмірі 25794 грн., хоча у рішенні до стягнення була зазначена сума 25249 грн., тим, що нею було помилково спочатку обраховано та надано суду довідку про середній заробіток відповідно до постанови КМУ №100. Цю довідку суд прийняв до уваги. Уже при проведенні остаточного розрахунку дана помилка була виявлена, ОСОБА_4 було проведено перерахунок та виплачено дещо більшу суму на законних підставах.

Отже, суд не погоджується із твердженням сторони відповідача про незаконність виплат ОСОБА_4 заробітку в більшому розмірі, аніж про це зазначено в судовому рішенні, бо законність донарахування повністю підтверджена свідком ОСОБА_7 Будь-яких належним чином аргументованих заперечень, які суд міг би прийняти до уваги стороною відповідача із цього приводу не наведено.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача ОСОБА_2, як особи винної в незаконному не поновленні ОСОБА_4 на займаній посаді на виконання постанови суду, також понесених установою збитків у виді виконавчого збору та штрафних санкцій у вищезазначеній сумі.

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повного задоволення заявлених позивачем вимог, оскільки саме відповідач, як посадова особа винний у незаконному звільненні, не поновленні на займаній посаді працівника згідно судового рішення.

Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, п. 8 ст. 134 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 81, 84, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Охтирської Районної державної адміністрації Сумської обл. задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Охтирської Районної державної адміністрації Сумської обл. 92101 гривню 82 копійки заподіяних збитків, а також судовий збір у сумі 921 грн. 01 коп. та, та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень, а всього, на суму 93142 (девяносто три тисячі сто сорок дві) гривні 83 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення рішення апеляційної скарги, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення з моменту отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Сидоренко Р.В.