Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю Марва ЛТД, третьої особи - ОСОБА_3

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Марва ЛТД на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2010 року, -

встановила:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача 13521 грн. 45 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 10000 - моральної шкоди та 1000 грн. витрат на надання юридичної допомоги. В обґрунтування позову посилався на те, що 20.09.2007 року біля 16.30 годин у м. Бердичеві по вул. Ш.Алейхема, з вини водія ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Volkswagen Polo д.н. тр.AB 1745, що належить ОСОБА_2 Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 16.11.2007 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП. Оскільки ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ Марва ЛТД, тому саме товариство повинно нести відповідальність за спричинену шкоду.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.06.2010 року до участі у справі в якості третьої особи притягнуто ОСОБА_3 /а.с. 26, 27/.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 25 жовтня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Марва ЛТД на користь ОСОБА_2 12821 грн. 45 коп. матеріальної шкоди, 1000 грн. витрат на надання юридичної допомоги, 700 грн. витрат на проведення експертизи, а всього 14521 грн. 45 коп. Стягнуто з відповідача на користь держави 128 грн. 21 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ТОВ Марва ЛТД, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині задоволених вимог, а справу направити на новий розгляд. Не заперечуючи вину ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, відповідач не погоджується із сумою матеріальної шкоди. Так, апелянт посилається на те, що автомобіль після аварії використовувався позивачем, під час чого отримав додаткові пошкодження, а тому сума матеріальної шкоди є завищеною. Суд, в порушення вимог ст. 224 ЦПК України не постановив заочне рішення, чим позбавив товариство спеціального порядку оскарження та можливості подати додаткові докази.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Встановлено, що 20 вересня 2007 року близько 16.30 годин ОСОБА_3, під час виконання трудових обовязків, керуючи на вул. Ш.Алейхема в м. Бердичеві автомобілем КАМАЗ д.н. 2759ІОВ, який належить ТОВ Марва АТД, не вибрав безпечної швидкості руху та інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 /транзитний номер АВ 1745/, що належить ОСОБА_2 /а.с. 6/. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Під час вчинення ДТП ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного спяніння.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 16 листопада 2007 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено право керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік /а.с. 4, 5/.

З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 1702 від 12.07.2008 року вбачається, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля НОМЕР_1 /транзитний номер АВ 1745/ внаслідок пошкодження при ДТП 20 вересня 2007 року, складає 12821 грн. 45 коп. /а.с. 7-9, 10-12/.

За проведення експертизи позивачем сплачено 700 грн., що підтверджується довідкою № 217 /а.с. 65/.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ТОВ Марва АТД повинно нести відповідальність за спричинену позивачу матеріальну шкоду, оскільки з вини його працівника, під час виконання трудових обовязків, вчинена дорожньо-транспортна пригода.

Є безпідставними доводи апелянта про те, що розмір матеріальної шкоди визначено експертом неправильно, без врахування належного коефіцієнту зносу автомобіля та отриманих пошкоджень, а тому є завищеним.

З висновку автотоварознавчої експертизи № 1702 від 12.07.2008 року вбачається, що під час проведення огляду автомобіля був присутній представник ТОВ Марва АТД, яким не висловлювалося будь-яких зауважень з приводу її проведення, складання калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля, або неможливості проведення експертизи /а.с. 7-9, 10-12/.

Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля НОМЕР_1 /транзитний номер АВ 1745/ визначено експертом відповідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом Держмайна України 24.11.2003 року № 142/5/2092.

Слід зазначити, що відповідачем не заявлялося клопотання про призначення повторної або додаткової експертизи щодо визначення вартості відновлювального ремонту як в суді першої інстанції, так і під час подачі апеляційної скарги.

Не заслуговують на увагу і доводи ТОВ Марва АТД про те, що суд порушив права товариства, оскільки не ухвалив заочне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, однак до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив /а.с. 36 /. Під час судового розгляду 25.10.2010 року представник позивача не погодився на заочний розгляд справи /а.с. 39/, тому суд розглянув її відповідно до ст. 169 ЦПК України на підставі наявних доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди, яка складається з витрат на ремонт автомобіля та витрат на оплату судової експертизи.

Судове рішення в частині стягнення 1000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача 1000 грн. на відшкодування витрат на надання юридичної допомоги /а.с. 2/. На підтвердження понесених витрат ним надано квитанцію від 22.03.2010 року про сплату 1500 грн. /а.с. 15/.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних справ. Додатком до цієї постанови встановлено, що розмір компенсації витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

В суді першої інстанції ні позивачем, ні його представником не надано суду розрахунків понесених ОСОБА_2 витрат із посиланням на відповідні норми права. Не подано таких документів і при апеляційному розгляді.

За таких обставин, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Рішення в частині відмови у стягненні моральної шкоди ніким не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Справа розглянута колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, однак до суду не зявилися, про причини своєї неявки не повідомили, заяв про відкладення слухання справи не подавали.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Марва АТД задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2010 року скасувати в частині стягнення витрат на надання правової допомоги.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, поданого в інтересах ОСОБА_2, про відшкодування витрат на надання юридичної допомоги в сумі 1000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді