Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В.В.

суддів: Перепелюк Л.М., Половінкіної Н.Ю.

секретар Максимюк В.В.

з участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 липня 2010 року,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_4

Ухвалами Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 липня 2010 року відкрито провадження у справі та забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що справа підсудна саме Шевченківському районному суду м. Чернівці.

Такий висновок є по суті правильним.

________________________________________________________________________________

справа № 22 ц 1912 Головуючий у 1-й інстанції

категорія 19/20 ОСОБА_5.

доповідач Яремко В.В.

У позовній заяві місцем проживання відповідача зазначено вулицю Сіді-Таль в м. Чернівці, яка знаходиться на території Шевченківського району міста, що згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України у редакції, яка була чинною на час відкриття провадження у справі, є підставою для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом спору у даній справі є кошти, передані відповідачу в рахунок можливої купівлі нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою вул. Червоноармійська, 57а/15 м. Чернівці.

Тобто даний позов виник з приводу нерухомого майна, що знаходиться на території Шевченківського району м. Чернівці, а тому має розглядатися саме Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Тому доводи апеляційної скарги про неправильність ухвали суду першої інстанції в частині визначення підсудності є необґрунтованими.

Постановляючи ухвалу від 27 липня 2010 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_4, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову.

Проте при цьому суд не пересвідчився у відповідності виду та обсягу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Зазначеного суд першої інстанції в повній мірі не врахував.

Зокрема, судом не враховано обсягу та розміру позовних вимог, того, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність, а тому накладення арешту на все його майно та кошти можуть перешкоджати його господарській діяльності.

Тому, на часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4, ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 липня 2010 року про забезпечення позову слід змінити в частині виду та обсягу заходів забезпечення: із арешту всього майна та грошових коштів на заборону ОСОБА_4 відчуження нерухомого та рухомого майна, що належить йому на праві власності, загальною вартістю, що не перевищує 602386 грн. розміру позовних вимог.

В решті вказану ухвалу про забезпечення позову слід залишити без змін.

Доводи апелянта про те, що суд не мав підстав вживати жодних заходів забезпечення позову не є обґрунтованими.

Встановлено, що що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 липня 2010 року про забезпечення позову змінити в частині виду та обсягу заходів забезпечення: із арешту на майно та грошові кошти на заборону відчуження ОСОБА_4 нерухомого та рухомого майна, що належить йому на праві власності, загальною вартістю, що не перевищує 602386 грн.

В решті вказану ухвалу про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 липня 2010 року про відкриття провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: