РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-5291/10

Провадження № 2-5291/10

19.03.2010 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Мушаровій Г.О.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем по справі 10.07.1992 року . Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння, з 2001 року шлюбно-сімейні відносини припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть . На дійсний час він має намір укласти новий шлюб з жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги , просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явилася, подала до суду нотаріально завірену заяву, в якій зазначає про визнання позовних вимог позивача, дає свою згоду на розірвання шлюбу та просить вирішити справу без її участі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст.. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Судовим розглядом справи встановлено, що сторони уклали шлюб 10.07.1992 року. Від шлюбу мають дочку-Звонарьову А.В., ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння , що призвело до втрати нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з 2001 року, проживають окремо. Сторони впевнені, що подальше спільне життя та збереження родини не можливо та не доцільно. Наведене свідчить, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Фактичні взаємини подружжя та дійсні причини звернення позивача до суду вказують на те, що підстав для примирення сторін не вбачається, тому що вони не мають вільної згоди на подальше перебування у шлюбі .

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 130, 174, 209, 212, 214 , 215 ЦПК України, ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.. 51 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10.07.1992 року в м. Харкові Палац одруження «Центральний» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1048, розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь держави з ОСОБА_1 в розмірі 17.00 гривень, ОСОБА_2 від оплати - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: І.О.Грищенко