Провадження № 2-3820/10 Справа № 2-3820/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Григор`єва Б.П.

при секретарі- Горгуль О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила суд визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова незаконними та зобов*язати провести їй згідно встановленої групи інвалідності перерахунок та виплату пенсії в розмірах, встановлених ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи виключно із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.. 28 ЗУ «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня 2008 року постійно до кінця її пенсійного забезпечення в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно з законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати; зобов`язати відповідача виплатити їй заборгованість з виплати належної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком , виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати та провести відповідні виплати з 01.09.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується доданими документами та фактом призначення пенсії. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону повинен бути не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої відповідно до ст. 50 вказаного Закону, повинен складати - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач вказує, що дія вказаних статей відновлена, згідно рішення Конституційного Суду України, № 10-рп від 22 травня 2008 року. Крім того, з 1 вересня 2008 року скасовано дію Постанови № 1 Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року, якою встановлювались обмеження при нарахуванні мінімальних пенсій.

На даний час його пенсія нараховується відповідачем у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України, позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його конституційні права, оскільки його пенсія не відповідає критеріям чинного законодавства України. Він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, але йому було відмовлено, що позивач також вважає незаконним та необґрунтованим.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова в судове засідання не з*явився, надав суду письмові пояснення з проханням слухати справу за його відсутності. В своїх письмових поясненнях просив суд відмовити з задоволенні позову, посилаючись на те, що Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова діяло законно, на підставі законів, постанов Кабінету Міністрів України, розпоряджень, які є обовязковими для виконання. Крім того, порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд, дослідивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить до І-ї категорії, є інвалідом 2 групи, інвалідність повязана з наслідками аварії на ЧАЕС, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Відповідно до ст. 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 2 групи повинна нараховуватися державна пенсія, в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, а згідно зі ст. 50 цього ж Закону - додаткова пенсія в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком встановлюється законом про державний бюджет України на певний рік. Так, Законом України «Про державний бюджет України на 2005 мінімальна пенсія за віком була встановлена в розмірі 332 грн.; Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік»: з 01 січня по 01 квітня - 350 грн., з 01 квітня по 01 жовтня - 359 грн., з 01 жовтня по 01 січня 2007 року - 366 грн.; Законом України « Про державний бюджет України на 2007 рік»: з 01 січня по 01 квітня - 380 грн., з 01 квітня по 01 жовтня - 406 грн., з 01 жовтня по 01 січня 2008 року - 411 грн.; Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів»: з 01 січня по 01 квітня - 471 грн., з 01 квітня по 01 липня 481 грн., з 01 липня по 01 жовтня 481 грн., з 01 жовтня - 498 грн.; Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік»: з 01 січня - 498 грн.

При проведенні розрахунку пенсії позивача відповідачем застосовано положення Постанови КМ України № 1 від 03.01.2002 року, згідно якої розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться виходячи з розміру 19,91 грн., а також застосовано положення постанов КМ України № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Однак, суд не може погодитися з правильністю нарахування позивачу пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що за основу нарахування пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно чинного законодавства визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 зазначеного Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як нормативний акт, який має вищу юридичну силу над підзаконними нормативними актами.

Отже проведення відповідачем розрахунку пенсії позивачу згідно положень постанов Кабінету Міністрів України є безпідставним і таким, що звужує обсяг передбачених законом прав позивача.

Також, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст.67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не вказувати кінцеву дату перерахунку пенсії.

На підставі викладеного, ст.ст. 49, 50, 53, 54, 67, 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст. 87 ч. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.ст. 5, 6 ч.2 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 57-60, 209, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова незаконними та зобов*язати провести ОСОБА_1 згідно встановленої групи інвалідності перерахунок та виплату пенсій в розмірах, встановлених ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи виключно із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.. 28 ЗУ «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня 2008 року.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня його проголошення, та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_2