Апеляційний суд Кіровоградської області
РІШЕННЯ Іменем України

15 червня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Бубличенко В.П.

суддів - Сукач Т.О.

ОСОБА_1

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхової виплати та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2010 року і

встановила:

4 серпня 2009 року ОСОБА_2 пред'явив в суд позов до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхової виплати та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що 26 травня 2008 року між ним і відповідачем був укладений договір страхування автомобіля SUBARU Іmргеzа 1.5, реєстраційний номер В А 1957 АК, згідно з яким він (позивач) сплатив на користь відповідача одноразовий страховий платіж, а відповідач зобов'язався нести повну матеріальну відповідальність у разі ушкодження зазначеного автомобіля.

14 вересня 2008 року автомобіль отримав механічні пошкодження, внаслідок чого настав страховий випадок. Сума завданої шкоди складає 58393,68 грн., проте страхова компанія відшкодувала лише 23724,45 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь різницю між сумою шкоди і страховою виплатою в розмірі 34669 грн., а також 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої простроченням відповідачем виконання зобов'язання.

Рішенням Маловисківського районного суду від 12 березня 2010 року позов задоволено частково. Суд стягнув з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_2 33380 грн. недоплаченої суми страхової виплати; 500 грн. у відшкодування моральної шкоди; 346,70 грн. сплаченого судового збору; 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи і 700 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

У апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Країна», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення представника страхової компанії, ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у. встановлених статтею 303 ЦГЖ України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна-скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Встановлено, що 26 травня 2008 року сторони уклали договір автомобільного страхування, згідно з яким страховик прийняв на себе обов'язок на умовах «Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) СК «Країна», зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України І лютого 2007 року за № 0670152, відшкодувати збитки, які може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу та додаткового обладнання до нього.

14 вересня 2008 року належний позивачу автомобіль SUBARU Іmргеzа 1.5, реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахований відповідачем, отримав пошкодження, внаслідок чого настав страховий випадок.

11 грудня 2008 року позивач отримав страхову виплату в розмірі 23724,45 грн., яка була обрахована відповідачем відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, складеного 23 вересня 2008 року судовим експертом Науково-дослідної лабораторії судових експертиз ОСОБА_4 та аварійним комісаром ОСОБА_5, за мінусом франшизи та ПДВ.

Належний позивачу автомобіль був відремонтований у грудні 2008 року ФОП «ОСОБА_6В.», сплачена позивачем вартість ремонту складає 58393,68 коп.

27 лютого 2009 року за заявою позивача судовий експерт ОСОБА_4 та аварійний комісар ОСОБА_5 склали висновок автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля SUBARU Іmргеzа 1.5, з урахуванням даних акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), затвердженого директором ФОП «ОСОБА_6В.», згідно з яким вартість матеріальної шкоди складає 57957,01 грн.

11 грудня 2008 року був повторно проведений огляд автомобіля SUBARU Іmргеzа 1.5 за участю представника страхової компанії, який у протоколі зробив запис про те, що... він не погоджується із зазначеними в ньому позиціями, але конкретних доводів не навів.

З письмових пояснень аварійного комісара ОСОБА_5 страховій компанії вбачається, що при первинному огляді автомобіля не були враховані усі пошкодження, які автомобіль отримав під час дорожньо-транспортної пригоди 14 вересня 2008 року.

Згідно з п.16.1 договору автомобільного страхування страхові відшкодування виплачуються в межах страхової суми. Страхова сума згідно з п.6.5 цього договору складає 128900 грн.

Розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу внаслідок страхового випадку, визначається у розмірі вартості відновлювального ремонту, що обчислюється виходячи з характеру пошкоджень та стану транспортного засобу (п.16.6 договору).

З матеріалів справи вбачається, що пошкоджений автомобіль позивач, здав ФОП «ОСОБА_6В.» у ремонт у вересні 2008 року, проте проведення ремонтних робіт стало можливим лише після отримання позивачем в грудні 2008 року страхової виплати.

У апеляційній скарзі страхова компанія, не погоджуючись з рішенням суду, посилається на те, що повторне автотоварознавче дослідження було проведене через півроку після ДТП, що суттєво впливає на розмір вартості відновлювального ремонту у зв'язку з інфляційними процесами та загальним подорожчанням вартості запчастин та послуг на ремонт автомобіля.

Зазначені доводи не можна визнати обґрунтованими, оскільки до проведення повторного дослідження позивач у грудні 2008 року оплатив вартість відновлювального ремонту в розмірі, який перевищує визначений висновком розмір шкоди.

Крім того, згідно з п.16.5 договору розмір шкоди, заподіяної застрахованому транспортному засобу, визначається страховиком відповідно до дійсної вартості застрахованого транспортного засобу на момент укладання договору страхування, а також цін на запасні частини, матеріали та вартості ремонтних робіт, що діють у період врегулювання страхового випадку (п.16.5 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, страховий випадок був врегульований у грудні 2008 року, тому при визначенні розміру страхової виплати слід виходити з цін на запасні частини, матеріали та вартості ремонтних робіт, які діяли станом на грудень 2008 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при вирішенні справи суд дійшов правильного висновку, що завдана позивачу пошкодженням автомобіля шкода відшкодована страховою компанією не у повному обсязі.

Зважаючи на те, що при оплаті вартості відновлювального ремонту позивачем була сплачена сума ПДВ, вона також має бути врахована при визначенні розміру страхової виплати.

Суму додаткової страхової виплати суд визначив у розмірі 33380 грн., правильність проведених судом обрахувань цієї суми сторони не оспорюють.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення в частині вирішення вимог про стягнення страхової виплати немає.

Між тим, не можна визнати обґрунтованим рішення суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Встановлено, що сторони уклали цивільно-правову угоду, за умовами якої моральна шкода страховиком не відшкодовується (п. 18.1.1 договору). Тому у суду не було правових підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

В зв'язку з цим рішення в частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог відповідно до п.4 ч.І ст.309 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачу судових витрат за рахунок відповідача суд неправильно визначив розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача. Зважаючи на те, що позов задоволено в розмірі 33380 грн., відшкодуванню підлягає судовий збір не в повному розмірі, який сплатив позивач при пред'явленні позову, а виходячи із суми задоволених вимог, що складатиме 333,80 грн. (33380x1 %=333,80).

В решті питання відшкодування судових витрат суд вирішив правильно.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в ир іш ил а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2010 року скасувати в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди з ухваленням в цій частині нового рішення, яким у позові ОСОБА_2

до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Змінити зазначене рішення в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_2 судового збору, зменшивши його розмір з 346 грн. 70 коп. до 333 грн. 80 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуюча (відпис)

Судді (підписи)