Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.

при секретарі Осадчій В.В.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, яка належала померлому 07.11.2008 ОСОБА_3, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини на підставі Постанов КМУ від 06.05.2009 року за № 439 та від 28.08.2009 року за № 901.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району належить ОСОБА_3, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 011881 від 18.08.2000 року та довідками відділу Держкомзему у Ізмаїльському районі від 02.08.2010 року за №№ 901п, 902п.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 134662 від 08.11.2008 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району, ОСОБА_3 помер 07.11.2008 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка, площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району.

Відповідно до заповіту, посвідченого 16.07.2008 року секретарем Камянської сільської ради, Ізмаїльського району, ОСОБА_3 заповів земельну ділянку, площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району ОСОБА_1.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1, як спадкоємиця за заповітом у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 18.10.2010 року за № 2157/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки немає витягу з Державного реєстру земель, необхідного для оформлення спадщини на підставі Постанов КМУ від 06.05.2009 року за № 439 та від 28.08.2009 року за № 901.

ОСОБА_4 регіональної філії ДП «Центра державного земельного кадастру» від 30.08.2010 року за № 10-9574/09 повідомляється що, ведення автоматизованої системи державного земельного кадастру здійснюється згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України № 174 від 02.07.2003 року, у звязку з чим земельним ділянкам на які виготовлялися державні акти на право приватної власності на землю в період до 01.09.2003 року кадастрові номери не присвоювались, інформація по земельним ділянкам до АС ДЗК не вносилась. На підставі вищевказаного Філія не має змоги виготовити запитуваний Витяг з державного реєстру земель.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1241, 1269 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 011881 від 18.08.2000 року).

Припинити право власності на земельну ділянку, площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Ізмаїльського району (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 011881 від 18.08.2000 року) за померлим ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя