Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі

головуючого: Куценка О.В.

при секретарі: Стойко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку.

Вказує, що 18 листопада 1994 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого остання передала позивачу у власність житловий будинок з господарськими будівлями № 66-а, на вул. Тургенєва, в м. Кіровограді.

Зазначив, що 26 грудня 1999 року померла ОСОБА_3, а 18.10.2010 року позивач отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 66-а, на вул. Тургенєва, в м. Кіровограді.

Крім того, на початку листопада 2010 року позивач дізнався що за життя ОСОБА_3 приватизувала земельну ділянку на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями № 66-а, на вул. Тургенєва, в м. Кіровограді та на яку претендує відповідач, так як є племінницею ОСОБА_3

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача надала суду заяву, відповідно до якої просила задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила справу слухати за відсутності позивача.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, представник відповідача надала до суду заяву, відповідно до якої зазначила, що позов не визнає у повному обсязі та просить справу слухати за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 1994 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала позивачу у власність житловий будинок з господарськими будівлями № 66-а, на вулиці Тургенєва, в м. Кіровограді, а позивач в свою чергу відповідно до умов Договору зобовязувався доглядати довічно ОСОБА_3, що підтверджується договором довічного утримання посвідченого державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 29.

26 грудня 1999 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому 27 грудня 1999 року, актовий запис № 3609.

11 жовтня 2010 року рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 970 «Про оформлення права власності на квартири та житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами і садові будинки» позивачу було оформлено право власності з видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тургенєва, 66-а, в м. Кіровограді.

18 жовтня 2010 року позивач отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тургенєва, 66-а, в м. Кіровограді.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що 2 липня 1996 року на підставі рішення № 353 від 12 червня 1996 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради на імя ОСОБА_3 був виданий державний акт на право приватної власності на землю та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2366.

Відповідно до ст. 425 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоровя (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобовязується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Відповідно до ст. 120 ЗК України в першій редакції, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно правових угод, а право користування на підставі договору оренди. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 та має право на земельну ділянку в порядку спадкування, так як ОСОБА_3, земельна ділянка за адресою м. Кіровоград, вул. Тургенєва, 66-а належала на праві власності, відповідно до державного акту і саме позивач доглядав її до смерті відповідно до договору довічного утримання, тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на дану земельну ділянку.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись ст.120 ЗК України, ст.ст. 425 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 208, 209, 213, 215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 411,70 кв.м. в межах згідно з планом, що розташована в м. Кіровограді, на вулиці Тургенєва, 66-а, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 2 липня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Суддя Кіровського О. В. Куценко

районного суду

м.Кіровограда