Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1375/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2010 року Ленінський районний суду м. Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ЗДП "Кремнійполімер" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, вказавши в заяві, що наказом №175 від 01.09.2008 р. він був прийнятий на роботу до відповідача на посаду інспектора служби економічної безпеки.

Наказом №296 від 16.11.2009 р. його було звільнено з роботи за власним бажанням за ч.3 ст. 38 КЗпП України.

Разом з тим, за період з січня по листопад 2009 р. відповідачем заробітна плата йому не виплачувалась. Крім того, при його звільненні з роботи 16.11.2009 р. відповідач не провів з ним повний розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі за весь час.

Станом на 28.12.2009 р. заборгованість відповідача по заробітній платі перед ним становила 35359 грн. 59 коп.

На його неодноразові вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі відповідач не реагує, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з позовом.

Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з січня по листопад 2009 р. в сумі 35359 грн. 59 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 10234 грн. 20 коп., згідно з наданим розрахунком, в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

В судовому засіданні позивач зменшив свої позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, відмовився від позовних вимог в цій частині. В іншій частині позовні вимоги залишив без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справ повідомлений, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно, в строки, передбачені договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві з 01.09.2008 р., що підтверджено його трудовою книжкою.

Наказом №296 від 16.11.2009 р. ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням за ч.3 ст. 38 КЗпП України.

Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, не виплачував позивачу щомісячно заробітну плату за період з січня по листопад 2009 р., що підтверджено довідкою, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість по заробітній платі перед позивачем в сумі 35359 грн. 59 коп. та підлягає стягненню на його користь.

Відповідач не спростував вказані обставини.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці №13 від 24.12.1999 р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день встановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звільнений з роботи 16.11.2009 р., що підтверджено копією його трудової книжки.

Разом з тим, при звільненні позивача, відповідач не провів з ним повний розрахунок, а саме не виплатив заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 35359 грн. 59 коп.

Середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 17.11.2009 р. по 31.03.2010 р. становить 15626 грн.

/3472,46 грн. (середньомісячна зарплата) х 4,5 місяців затримки = 15626 грн./, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Таким чином, всього з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 50985 грн. 59 коп.

Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від спати держмита, то ця сума, яка складає 509 грн. 85 коп., підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

Відповідно до ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер», яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 7 (р/р 0904 в АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, ) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з січня по листопад 2009 р. в сумі 35359 грн. 59 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 15626грн., а всього 50985 (пятдесят тисяч девятсот вісімдесят пять) грн. 59 коп.

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 15626 грн. підлягає виплаті з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, які повинні бути нараховані і утримані на підприємстві.

Стягнути з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» держмито в доход держави в розмірі 509 (пятсот дев'ять) грн. 85 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: