Острозький районний суд Рівненської області
Справа № 2-143/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2010 р. м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Василевича О.В.

при секретарі Івчук Є.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Острозі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради Рівненської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_3, про визнання права приватної власності на ? частину житлового будинку,

встановив :

до Острозького районного суду звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 міської ради Рівненської області про визнання за ним права власності на ? частину житлового будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що він як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_6 успадкував належну йому Угчастину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Сагайдачного (Ворошилова), 25 в м.Острог Рівненської області. З метою прийняття спадщини позивач звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 428 за 2008 рік. Позивач вказує на те, що батько, якому належала ? частина житлового будинку не виготовив на своє імя відповідної технічної документації на будинок та за відсутності передбаченого чинним законодавством правовстановлюючого документу, він позбавлений можливості на сьогоднішній день в позасудовому порядку оформити право власності на ? частину житлового будинку за собою як за спадкоємцем за законом. Також позивач зазначає, що він на даний час продовжує постійно проживати в житловому будинку, доглядає за земельною ділянку та користується іншим спадковим майном, що в свою чергу свідчить про прийняття ним спадщини, а тому вважає, що як спадкоємець правомірно набув право власності на належну його батькові ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Сагайдачного (Ворошилова),25 в м. Острог Рівненської області.

З урахуванням наведеного позивач просить визнати за собою як за спадкоємцем за законом право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки ОСОБА_5 міською радою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на імя батька ОСОБА_6, який 18.02.2004 р. помер.

Позивач в попереднє судове засідання не зявився, проте подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, одночасно вказуючи на те, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглянути за участю представника.

Представник позивача в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача у попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечив проти визнання права власності за ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Сагайдачного, 25 в м. Острог Рівненської області, пояснивши, що ? частина житлового будинку дійсно належала батькові позивача - ОСОБА_6 та такий будинок знаходиться в м.Острог по вул. Сагайдачного, 25, і така вулиця раніше йменувалася вул.Ворошилова.

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_3 також не заперечує проти задоволення позову та визнання права власності на ? частину житлового будинку як за спадкоємцем за законом за ОСОБА_4, який є спільним сином її та ОСОБА_7

Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази прийшов до наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами і не заперечується відповідачем та третьою особою, що ОСОБА_6 (батько позивача та чоловік ОСОБА_3Л.) був власником незакінченої будівництвом ? частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : м.Острог, вул.Сагайдачного (Ворошилова), 25, яку він відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.1988 р. придбав у ОСОБА_8.

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.02.2009р. та рішення Острозького районного суду від 20.05.1983 р. (справа № 2-22 1983 р.) власником іншої частини житлового будинку є ОСОБА_3, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.11.1985р.

Вказаний будинок розміщений на земельній ділянці, яку відповідно до рішення ОСОБА_5 міської ради № 228 від 11.07.1996 р. було надано у приватну власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування приватного житлового будинку та господарських споруд по вул. Сагайдачного, 25, площею 600 м.кв.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії 11-ГЮ № 422288 позивач ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 144770 ОСОБА_6 (батько позивача) помер 18.02.2004р., а із довідки ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори від 16.02.2010р. та із заяви ОСОБА_3 (мати позивача та дружина спадкодавця) суд встановив, що позивач входить до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті свого батька та є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки ОСОБА_3 подала заяву про те, що вона не претендує на спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6

ОСОБА_5 районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 було заведено спадкову справу № 428 за 2008 рік і встановлено, що згідно даних Спадкового реєстру заповітів від імені спадкодавця в нотаріальних конторах або сільських радах не посвідчувалося, спадкоємцем за законом є ОСОБА_4, син спадкодавця, відомості щодо інших спадкоємців в ОСОБА_5 районній державній нотаріальній конторі відсутні, що обєктивно підтверджується довідкою ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори від 16.02.2010р. №68/01-14.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 звертався з проханням до відповідача ОСОБА_5 міської ради Рівненської області видати свідоцтво про право власності на Угчастину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Острог по вул.Сагайдачного, 25, на імя померлого батька, проте йому було відмовлено. Обґрунтовуючи відмову видати свідоцтво про право власності на імя ОСОБА_6, відповідач зазначив, що свідоцтво про право власності на померлих громадян не видається, що й спонукало позивача звернутися до суду за захистом свого права.

Суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.1988р. ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_6 купив Угчастину незакінченого будівництвом житлового будинку разом з надвірними будівлями в м.Острозі по вул.Ворошилова (Сагайдачного), 25, та обєкт продажу (Уг частина будинку) належав ОСОБА_8 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою 09.10.1972 року за реєстром № 2035 та рішення народного суду Острозького району від 20.05.1983 року.

З пояснень представника позивача та третьої особи суд встановив, що будівництво вказаного житлового будинку закінчено, а вказівка на його незакінченість здійснена у договорі купівлі-продажу

у звязку з тим, що при розірванні шлюбу між ОСОБА_8 (продавець за договором купівлі-продажу від 12.12.1988 р.) та ОСОБА_9 було укладено мирову угоду, яку затверджено рішенням народного суду Острозького району від 20.05.1983р., та відповідно до умов мирової угоди кожному з них при розірванні шлюбу виділено у власність 50/100 частина будинковолодіння, окрім того ОСОБА_8 зобовязано зробити окремий вихід з своєї частини будинку, переставивши двері з однієї кімнати в іншу. Проте, з урахуванням того, що ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_6 з яким почали спільно проживати у житловому будинку, 14 частину якого ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_8, а відтак відпала необхідність здійснювати перебудову, а тому і вказівка на незакінчене будівництво жилого будинку втратила свій зміст.

В матеріалах справи відсутні обставини, які підтверджують неправомірність володіння померлим ОСОБА_6 !4 частиною житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Сагайдачного, 25 в м.Острог.

Право позивача отримати у власність 14 частину житлового будинку з надвірними будівлями після смерті батька ОСОБА_6 підтверджується положеннями ст.ст. 328, 380, 381, 1216, 1218. ч.2 ст.1223, ч.3ст.1268 ЦК України.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

З огляду на те, що ОСОБА_6 за життя не скористався своїм правом розпорядитися на випадок своєї смерті належним йому правом власності на вищевказаний будинок та надвірні будівлі, та з урахуванням того, що позивач на момент смерті проживав разом з ним та вів спільне господарство, а відтак вважається таким, що прийняв спадщину, а тому є спадкоємцем за законом першої черги та має право на перехід до нього права власності на 14 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Сагайдачного, 25 у м. Острог Рівненської області.

Інших осіб, які вправі претендувати повністю або частково на житловий будинок з надвірними будівлями судом не виявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.11, 16,317, 328,380,381, 1216, ч.2 ст. 1223, ч.3 ст. 1268 ЦК України, суд -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 Анатолієвичем як спадкоємцем за законом після смерті батька - ОСОБА_6, який помер 18.02.2004р., право приватної власності на 14частину житлового будинку, який складається з : коридору -1-1, кухні - 1-2, санвузла - 1-3, житлової - 1-4, житлової - 1-5, житлової - 1-6, житлової - 1-7, коридору - 1-8, загальною площею 75,3 кв.м., вартістю 96 272 грн., та надвірні будівлі : прибудова - а - вартістю 19 636 грн.. сходи - а-1 - вартістю 515 грн., сарай - Б - вартістю 15 869 грн., погріб - В- вартістю 3 912 грн., гараж - Г - вартістю 19 094 грн., сарай - б - вартістю 1 090 грн., вбиральня - Д - вартістю 2 526 грн., огорожа №1 - вартістю 4 163 грн., всього загальною вартістю 163 077 грн. (вартість ? частини становить - 81 538,50 грн.), які розташовані по вул. Сагайдачного, 25 в м. Острог Рівненської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В.