Апеляційний суд Харківської області
Категорія: договірні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» грудня 2010 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Маміної О.В.,

Суддів: Бурлака І.В., Цвірюка В.О.,

при секретарі: Єщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання частково недійсним договору кредиту та договору іпотеки,-

встановила:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 09 жовтня 2008 року між нею та відповідачем укладено договір кредиту № 839/3/27/38/8-693 строком до жовтня 2023 року, згідно якого вона отримала від відповідача 50148,00 доларів США зі сплатою 15% річних. У той же день укладено між сторонами договір поруки № 839/3/27/38/8- 693, згідно якого вона надала в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом квартиру АДРЕСА_1 проектною площею 40,96 кв.м. Вважала, що п. 2.7 Договору кредиту є нікчемним, оскільки Банк в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки. Вказала, що п.6 Договору кредиту та п. 5 Договору іпотеки порушують ії конституційне право, оскільки третейська угода, зазначена в цих пунктах, не відповідає вимогам цивільного законодавства, створила істотний дисбаланс договірних прав та обовязків сторін на користь банку всупереч інтересам споживача кредитних послуг.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2- ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, задовольнити ії позов. Посилався на порушення норм матеріального і процесуального права і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши судцю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2-ОСОБА_4- відхилити, рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 під час підписання договору кредиту № 839/3/27/38/8-693 та договору поруки № 839/3/27/38/8-693 від 09.10.2008 року з умовами вказаних договорів була ознайомлена та згодна.

З таким висновком суду судова колегія погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що 09 жовтня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено два договори: договір кредиту № 839/3/27/38/8-693 та договір поруки № 839/3/27/38/8-693, згідно яких ОСОБА_2 отримала гроші в розмірі 50148,00 доларів США строком до жовтня 2023 року Для фінансування незакінченої будівництвом квартири АДРЕСА_2 проектною площею 40,96 кв.м. в м. Харкові.

Посилання ОСОБА_2 на те, що під час підписання договору вона знаходилася під впливом посадових осіб відповідача, не була проінформована про те, що спори щодо виконання умов договору будуть вирішуватися в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається із матеріалів справи доказів того, що ОСОБА_2 вносила будь-які заперечення, доповнення та зауваження щодо змісту п.2.7., п.6 договору кредиту та п.5 договору іпотеки немає. Навпаки своїм підписом на кожному листі договору кредиту та договору іпотеки вона виразила своє волевиявлення на їх укладання.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що вказані договори укладено під впливом обману, судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається із змісту ч.1.ст. 230 ЦК України обман має місце тоді, коли одна сторона навмисне вводить в оману іншу сторону правочину стосовно його природи, прав та обовязків сторін та якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечувала, що деякий час вона сплачувала кредит, тобто ОСОБА_2 розуміла, що вона зобовязана повернути кредит та сплатити проценти. Як пояснила ОСОБА_2 у звязку з несплатою кредиту з липня 2010 року в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків в м. Києві знаходиться справа за позовом Банка до неї про стягнення боргу за кредитом.

Не приймаються судовою колегією і посилання ОСОБА_2 стосовно того, що п.2.7 договору кредиту являється недійсним, так як суперечить чинному законодавству, оскільки процентна ставка з моменту укладання договору в одностороньому порядку не змінювалася.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 цей факт підтвердила.

У звязку з чим судова колегія зазначає, що підстав вважати п.2.7., п. 6 договору кредиту та п.5. договору іпотеки недійсними не вбачається.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування або зміни немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1.ч. 2 ст. 307, ст. ст 308, 313, п.1.ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 Сергійовича-відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена -в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: