Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2010 року Провадження № 2-809/2010

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мірошниченко Н.В.,

при секретарі Поляковій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 28.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 580; від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з відповідачем; сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя; з листопада 2009 року припинили спільне господарство та проживають окремо; спору про розподіл майна не існує. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просив шлюб розірвати.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2010 року було надано термін для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто.

Відповідач у судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 28.08.1999 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. Сторони з листопада 2009 року не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, через різні погляди на життя, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір відсутній.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін у судовому засіданні та в позовній заяві.

Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходе до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8,10, 11, 31, 57, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 580 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС в прибуток держави з ОСОБА_1 державне мито у розмірі 17 грн. ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Н.В.Мірошниченко