Справа № 2-1334/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2010 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в

складі:

головуючого судді Мельниченко С.П.,

при секретарі Котенко Т.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, поділ домоволодіння в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Новомосковська міська рада про визнання права власності на 3/4 частини нерухомого майна та будівельних матеріалів та припинення права власності, -

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому по вул.. Волгоградській, 128-в та розподілити його в натурі, а також визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 600 кв.м., розташовану за вищевказаною адресою.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з 1987 року по 1994 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час перебування у шлюбі вони побудували будинок, який розташований по вул.. Волгоградській, 128-в в м. Новомосковську. Будинок не закінчений будівництвом, його готовність складає 70 %. Після розірвання шлюбу між ними склались неприязні стосунки, а тому позивач вимушений звернутись з позовом про поділ вказаного будинку. Позивач вважає, що все майно набуте ним з відповідачкою у шлюбі належить їм обом на праві спільної сумісної власності на підставі ст. 22 КпШС України, а тому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами, розподіливши його в натурі та встановити порядок користування земельною ділянкою площею 600 кв.м., яка знаходиться під будинком.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа «Новомосковська міська рада» в якому, після зміни позовних вимог, просить суд розподілити господарські будівлі та споруди в домоволодінні № 128-в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську та будівельні матеріали, визнавши за позивачкою право власності на спірне домоволодіння, в тому числі і будівельні матеріали, використані на будівництво житлового будинку та стягнути з неї на користь ОСОБА_1 1/4 частину вартості майна в розмірі 19000 гривень. *

В обгрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем і за час шлюбу вони розпочали будівництво житлового будинку № 128-в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську. На даний момент будинок не добудований, його готовність всього 70 %, а тому позивачка вважає, що розподілити будинок не можливо так як згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на тільки-но створене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а тому позивачка вважає, що будинок розподілити не можливо, а можливо розподілити лише будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва.

В той же час позивачка вважає, що на господарські споруди вони мають з відповідачем рівн: лрава на підставі ст. 22 КпШС України.

головуючого судді при секретарі за участю позивача

ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

В той же час позивачка просить врахувати, що на момент подачі позову ОСОБА_1 у позивачки було двоє неповнолітніх дітей, а тому позивачка вважає, що, з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_3, вона має право на збільшення частки у спільному майні подружжя до 3/4 частин майна, про що й просить суд. Крім того, позивачка посилалась також на те, що вона проживає в спірному будинку разом з сином ОСОБА_6, а син ОСОБА_3 хоча й не проживає в будинку, однак залишається в ньому зареєстрованим.

Оскільки, на думку позивачки вона має право на 3/4 частини спірного майна, а відповідач, відповідно на 1/4 частину і ця частина являється незначною, то позивачка просить суд визнати за нею право власності на спірне домоволодіння, в тому числі і будівельні матеріали, використані на будівництво житлового будинку та стягнути з неї на користь ОСОБА_1 1/4 частину вартості майна в розмірі 19000 гривень, згідно висновку експертизи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив суд при розподілі житлового будинку виділити йому в натурі квартиру № 1 згідно варіанту 2 висновків судової будівельно-технічної експертизи. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 заперечував.

Представники ОСОБА_2 в судових засіданнях підтримали позовні вимоги позивачки, просили суд задовольнити їх, а в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. В останні судові засідання ані ОСОБА_2 ані її представники не з'явились, незважаючи на неодноразові повідомлення про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд до відома не поставили.

Представник третьої особи - Новомосковської міської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено факт, що 28.04.1987 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який було розірвано 09.11.1994 року за актовим записом № 279 . (а.с. 187, 191, 192).

Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 190). Крім того, позивачка має свого сина від іншого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 189)

Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 234/1 від 14.05.1987 року ОСОБА_1 надано земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану по вул.. Волгоградській, 128-в в м. Новомосковську для будівництва житлового будинку та господарських будівель та споруд, (а.с. 198), 28.05.1987 р. було проведено відвід вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с. 197), а 03.06.1987 року між Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради та ОСОБА_1 було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності (а.с. 199-200).

На підставі вищевказаних документів сторони почали будівництво житлового будинку і згідно технічного паспорту на житловий будинок № 128-в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську (а.с. 193-195) спірне домоволодіння складається з житлового будинку А сіней а, навісу аі, літньої кухні Б, прибудови б, вбиральні В, літнього душу Г, колодязю 1, колодязю 2, паркану 3, воріт 4, калитки 5, паркану 6, мощення 7. Будинок А, в свою чергу складається з 1-1 сіни, 1-2 кухня, 1-3 кімната, 1-4 передпокій, 1-5 кімната, 1-6 кімната. Відсоток готовності домоволодіння складає 77,5 %.

Згідно довідки КП НМБТІ (а.с. 196) будинок № 128-в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську належить ОСОБА_1 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 03.06.1987 року. Будинок за актом приймання в експлуатацію не прийнятий, в БТІ не зареєстрований.

Також судом встановлено, що сторони та діти зареєструвались у вказаному домоволодінні та залишаються зареєстрованими по сьогоднішній день (а.с. 208-211).

Відповідно до ст.. 22 КпШС України майно, набуте подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном, а згідно ст.. 28 КпШС України у випадку поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кожна зі сторін має право на /2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами № 128-в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську.

При цьому суд вважає, що посилання ОСОБА_2 на те, що вона має право на % частини будинку, так як має двох неповнолітніх дітей, необгрунтовані з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 28 КпШС України, яка діяла на час розірвання шлюбу сторін, в окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Відповідно до ст.. 70 СК України, яка діє на час поділу майна, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, однак позивачкою не надано жодних вагомих обґрунтувань, яким чином будуть порушені її інтереси та інтереси дітей при рівному поділі домоволодіння, позивачка не вказала істотних обставин передбачених ч. 2 ст. 70 СК України та не надала доказів того, що аліменти на утримання дітей були недостатніми на час сплати аліментів.

І. крім того, на сьогоднішній день діти повнолітні, а тому суд не вважає за необхідне враховувати їх інтереси про поділі спільного сумісного майна сторін, а отже поділ має відбутись в рівних частинах по Уг частині спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами і, відповідно, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Судом при попередніх розглядах даної цивільної справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза, згідно висновку якої (а.с. 7-26) поділ домоволодіння по 1/2 частині та земельної ділянки можливий та запропонований в двох варіантах.

Згідно ст.. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі.

Суд вважає, що на підставі наданого висновку неможливо розподілити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами без порушень прав однієї зі сторін з огляд' на наступне.

Згідно першого варіанту експертизи квартира № 1 в спірному будинку складається з входу, приміщень 1-1, 1-2, 1-3 і її загальна площа складає 33,6 кв.м. Квартира № 2 в спірному будинку складається з приміщень 1-4, 1-5, 1-6 та має загальну площу 29,7 кв.м. При цьому необхідно закласти два дверних пройоми та пробити один пройом для входу.

При цьому експертом не враховано, що одному співвласнику виділяється одна кімната 1-3 площею 23,2 кв.м., а іншому дві кімнати 1-5 та 1-6 загальною площею 14,6 кв.м., при чому кімната 1-5 фактично буде переобладнана в сіни, а отже другому співвласнику виділено житлової площі 7,3 кв.м., що є порушенням житлових прав. В той же час, одному співвласнику фактично виділена кухня, а іншому лише кімнати, що в разі такого поділу, призведе до неможливості іншому співвласнику облаштувати кухню.

Навіть якщо припустити, що кімната 1-5 буде переобладнана в сіни, кімната 1-6 в кухню, а передпокій 1-4 переобладнано в кімнату, то вбачається явна нерівнозначність житлової площі в 1-й та 2-й квартирах, а отже даний варіант розподілу будинку не прийнятний і не підлягає застосуванню..

Згідно другого варіанту квартира № 1 складається з приміщень 1-1, 1-2, 1-3. Квартира № 2 складається з приміщень 1-4, 1-5 та 1-6. При цьому необхідно закласти два дверних пройоми, один дверний пройом пробити, один дверний пройом переобладнати та пробити один віконний пройом.

При такому поділі, знову ж таки експертом не враховано, що одному співвласнику виділяється одна кімната 1-3 площею 23,2 кв.м., а іншому дві кімнати 1-5 та 1-6 загальною площею 14,6 кв.м., при чому кімната 1-6 фактично буде переобладнана в сіни, а отже другому співвласнику виділено житлової площі 7,3 кв.м., що є порушенням житлових прав. В той же час, одному співвласнику фактично виділена кухня, а іншому лише кімнати, що в разі такого поділу, призведе до неможливості іншому співвласнику облаштувати кухню.

Навіть якщо припустити, що кімната 1-6 буде переобладнана в сіни, кімната 1-5 в кухню, а передпокій 1-4 в кімнату, то вбачається явна нерівнозначність житлової площі в 1-й та 2-й квартирах, а отже даний варіант розподілу будинку не прийнятний і не підлягає застосуванню.

Всі вказані недоліки експертизи були виявлені при попередніх розглядах справи та під час цього розгляду, однак сторони відмовились від призначення повторної експертизи, незважаючи на те, що судом були розяснені наслідки такої відмови.

Таким чином в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спірного будинку в натурі належить відмовити, оскільки такий поділ не можливий.

В той же час, експертом визначено план розподілу земельної ділянки, згідно якого кожному зі співвласників виділяється на 258 кв.м. земельної ділянки і в загальному користуванні залишається 84 кв.м.

Суд вважає за неможливе визначити порядок користування земельною ділянкою з огляду на наступне. Так, експертом при поділі земельної ділянки враховано і земельну ділянку під будинком, а як зазначено вище, будинок в натурі розподілити не можливо, а отже і план поділу земельної ділянки має змінитись. В той же час, експертом розподілена земельна ділянка під кухнею Б навпіл в той час, як вказана кухня Б є єдиним цілим і не поділена перегородками.

За таких обставин встановлення порядку користування земельною ділянкою неможливе, а отже і в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Оскільки судом відмовляється в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл житлового будинку № 128-в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську в натурі, то суд не вважає за необхідне вирішувати питання можливості прибудови тамбуру та газифікації будинку, так як ці питання сторони будуть вирішувати при вводі будинку в експлуатацію в порядку встановленому законодавством.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, спірний будинок не використовується жодною зі сторін. Він не закінчений будівництвом і фактично, на сьогоднішній день, розвалюється, сторони не звертались до державних органів з приводу вводу в експлуатацію спірного будинку.

Сторонам було запропоновано звернутись до БТІ для виготовлення нового техпаспорту на будинок з визначенням відсотку його готовності, однак сторони не скористатись цим правом і відмовились виготовляти новий техпаспорт, а отже встановити можливість доведення до кінця будівництва будинку сторонами самостійно не можливо.

Сторонам пропонувалось розїГочати вчинення дій направлених на введення в експлуатацію спірного будинку, однак сторони не забажали скористатись цим правом.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог, однак сторони не бажають ані вводити в експлуатацію будинок, ані вчиняти якихось дій для реєстрації будинку, ані призначати експертизу для визначення варіантів поділу, що позбавляє суд можливості вирішити спір між сторонами.

На сьогоднішній день спірний будинок, згідно технічного паспорту, готовий на 77,52 % (а.с. 195), а тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2, за кожним окремо, право власності на 38,76% незакінченого будівництвом будинку «А» та на '/г

частину господарських будівель та побудов за адресою: м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, 128в.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на весь будинок за нею, припинення права власності ОСОБА_1 на вказаний будинок та стягнення з неї на користь ОСОБА_1 % частини вартості будинку, то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

По-перше, як зазначено вище, суд вважає за необхідне розподілити будинок в рівних частка, а по-друге згідно ч. 2 ст. 356 ЦК України суд може постановити рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, що ОСОБА_2 зроблено не було, незважаючи на розяснення судом її представникові про необхідність вчинення таких дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. З, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 22, 28 КпШС України, ст.. 331, 356 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, поділ домоволодіння в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою та позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/4 частини нерухомого майна та будівельних матеріалів та припинення права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 38,76 % незакінченого будівництвом будинку з господарськими будівлями та спорудами № 128в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 38,76 % незакінченого будівництвом будинку з господарськими будівлями та спорудами № 128в по вул.. Волгоградській в м. Новомосковську.

В іншій частині позовних вимог позивачів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

ОСОБА_4