Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2-599/10р.
30 вересня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого судді Доніна В.Є.
при секретарі Кириловій С.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
04.06.2010 року ОСОБА_2 Н,М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13 лютого 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1993 року лютого місяця 13 числа зроблено запис за № 1, місце реєстрації шлюбу - виконком Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей та чотирьох малолітніх дітей. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через конфлікти та непорозуміння, у зв'язку з чим шлюбні стосунки припинені у 2003 році, спільним побутом сторони не пов'язані. Також позивач зазначає, що фактично відповідач є батьком чотирьох дітей. Біологічним батьком інших дітей є інший чоловік, однак у зв'язку з тим, що на момент реєстрації народження дітей позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 - то він був записаний батьком ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_1 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджує свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 327649, місце реєстрації шлюбу - виконком Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, про що 13 лютого 1993 року видане свідоцтво про укладення шлюбу.
Суд оглянув свідоцтва про народження ОСОБА_6, яка народилась 16 жовтня 1993 року серії У-ЖД № 413238, ОСОБА_7, яка народилась 09 червня 1995 року, серії 1-ЖД № 045894, ОСОБА_2, який народився 01 вересня 1996 року, серії І-ЖД № 077641, ОСОБА_8, яка народилась 20 січня 1999 року, серії І-ЖД № 161674, ОСОБА_5, яка народилась 10 січня 2005 року, серії 1-ЖД № 229143, ОСОБА_4, яка народилась 04 вересня 2006 року, серії 1-ЖД № 171817, ОСОБА_3, яка народилась 15 травня 2009 року, серії 1-ЖД № 171868.
Отже сторони мають спільних дітей, і позивач не надав суду будь яких, у розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України, що будь яка особа не визнає або оспорює зазначене.
Позивач на примирення не згодний, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки зазначені обставини унеможливлює примирення з відповідачем.
Частиною ч. З ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Обставини, на які посилалася позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне розірвати шлюб зареєстрований 13 лютого 1993 року між ОСОБА_2, який народився 07 травня 1972 року, і ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Гаврилюк) ОСОБА_9, яка народилась 07 вересня 1974 року, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 1993 року лютого місяця 13 числа зроблено запис за № 1.
Державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану в сумі 17 (сімнадцяти) гривень стягнути з ОСОБА_2, звільнити від витрат ОСОБА_1,
На підставі ч, 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача в сумі 38 (тридцять вісім) грн. 50коп., оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Сума судових витрат підлягає стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 38,50 грн.
З наведеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ч.2 ст. 104, ч.3 ст.105, ст.ПО, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 14, 15,60, 130, 174 4.4,212-215,218 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.
Розірвати шлюб зареєстрований 13 лютого 1993 року між ОСОБА_2, який народився 07 травня 1972 року, і ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Гаврилюк) ОСОБА_9, яка народилась 07 вересня 1974 року, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 1993 року лютого місяця 13 числа зроблено запис за № 1.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) в рахунок судових витрат суму 38 (тридцять вісім) грн.. 50 коп.
Державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану в сумі 17 (сімнадцять) грн., покласти на ОСОБА_2.
Рішення є підставою для внесення відмітки про розірвання шлюбу органом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання рішення

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу-протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя-