Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Вакарук В.М., Шишка А.І.

з участю секретаря Балагури М.О.

сторін: апелянта ОСОБА_1, представника КП «Житлово-комунальне

підприємство м. Галич » - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом КП «Житлово-комунальне підприємство м. Галич» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за експлуатаційні витрати на утримання будинку, квартири і прибудинкової території, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду від 1 грудня 2009 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Галицького районного суду від 1 грудня 2009 року частково задоволено позов КП «Житлово-комунальне підприємство м. Галич» - стягнуто з ОСОБА_1 на його користь 979 грн. 62 коп. заборгованості за утримання будинку, квартири та прибудинкової території за період з 2.02.2007 року по 1.06.2009 року. Цим же судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 81 грн. судових витрат.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що судом порушено норми матеріального права, оскільки застосовано закон, який не підлягав застосуванню, а саме- ст.ст. 64,66 та 68 Житлового кодексу, що регулюють відносини які виникають під час користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Її квартира приватизована і договору про надання послуг за ________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-1132/2010 р. Головуючий в 1-й інстанції: Юсип І.М.

Категорія 43 Доповідач: Меленко О.Є.

які тепер позивач вимагає оплати, вона не укладала. Однак суд вважав вступом у договірні відносини факт внесення нею оплати на рахунок позивача у червні 2007 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що позивач за вказаний період не надавав належним чином тих послуг, які зобовязаний був надавати по утриманню будинку та прибудинкової території , як і не надав суду доказів щодо розміру понесених ним витрат на утримання будинку та її квартири, зокрема. Крім цього, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності їй та ще чотирьом особам. Однак суд не досліджував того, чи є вона належним і єдиним відповідачем у справі.

Посилаючись на зазначені обставини просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала з наведених в ній мотивів.

Представник КП «Житлово-комунальне підприємство м. Галич» доводів скарги не визнав, посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановлене судом першої інстанції рішення відповідає вказаним вимогам закону. Так, судом правильно встановлено, що відповідач проживає у приватизованій квартирі АДРЕСА_2. Господарську діяльність по утриманню будинку здійснює КП «Житлово-комунальне підприємство м. Галич», однак договору на утримання будинку та прибудинкової території сторони не укладали.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до частки в майні.

Задовольняючи позов КП «Житлово-комунальне підприємство м. Галич», суд обґрунтовано виходив з того, що відповідачу надавалися послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, як то ремонт внутрішньо-будинкових комунікацій, вивіз сміття, освітлення сходових кліток та інш. і позивач ними фактично користувалася. А тому заборгованість по цих послугах, що утворилась станом на 1 червня 2009 року підлягає стягненню. Сума заборгованості підтверджена розрахунками боргу, розшифровками нарахування з врахуванням тарифів конкретно по кожній послузі ( а.с. 5, 6, 8).

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що між сторонами не було укладено договору про надання вищезазначених послуг, а тому відсутні правові підстави щодо їх оплати, оскільки відповідно до вимог ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, які прямо не передбачені ними, але породжують цивільні права та обовязки. Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач надавав послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а відповідачка їх приймала, ними користувалася, а тому зобовязана оплатити їх вартість.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апелянта про те, що послуги КП «Житлово-комунальне підприємство м. Галич» не надавалися, оскільки на підтвердження цих своїх заперечень відповідач будь-яких належних доказів, як того вимагає ст.60 ЦПК України, суду не представила. Позивачем представлено перелік виконаних ним робіт, що повязані з утриманням будинку та внутрішньо будинкових комунікацій і жодна з позицій відповідачем не спростована ( а.с. 47).

Доводи позивача про неправильне застосування норм матеріального права на увагу не заслуговують, оскільки спір виник з приводу послуг, повязаних з утриманням будинку вцілому, а не конкретної приватизованої квартири. Даних про те, що будинок №19 по вул. Вівчаренка передавався обєднанню співвласників у матеріалах справи немає, тому слід вважати, що такий є обєктом комунальної власності.

Зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог до ОСОБА_1 Клопотання про притягнення до участі у справі інших співвласників квартири відповідач не заявляла.

Колегія суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута повно і обєктивно, а рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України , колегія суддів-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Галицького районного суду від 1 грудня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді : Меленко О.Є.

ОСОБА_3

ОСОБА_4