Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-2661/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Храпка В.Д.

суддів Міщенка С.В., Бондаренка С.І.

при секретарі Голобородько С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_3 та управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м.Черкаси на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м.Черкаси про визнання дій відповідача протиправними та нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги згідно Закону України «Про соціальний захист «Дітей війни»,

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до Придніпровського районного суду Черкаської області до управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м.Черкаси про визнання дій відповідача протиправними та нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги згідно Закону України «Про соціальний захист «Дітей війни».

Свої вимоги мотивувала тим, що на неї поширюється дія Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст. 6 даного закону з 01.01.2008 р. їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Управлінням Пенсійного фонду в Придніпровському районі їй відмовлено у нарахуванні та виплаті соціальної допомоги, а тому дії останнього суперечать положенням Конституції України та законам України і таким чином, порушені права позивача. Саме відповідач повинен здійснити нарахування та виплату такої допомоги. Просить визнати дії відповідача протиправними; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та в сумі 3891,90 грн. за період 2006 - 2008 р.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі.

Постановою Придніпровського районного суду Черкаської області від 04 березня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси у нарахуванні та виплаті недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги ОСОБА_3 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною

Зобов'язано управління Пенсійного фонду в Придніпровському районі м. Черкаси нарахувати ОСОБА_3 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року включно за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком, виплачених в 2008 року згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду, ОСОБА_3 та управління Пенсійного фонду в Придніпровському районі м. Черкаси у встановлені строки оскаржили її. У поданих апеляційних скаргах просять вищевказану постанову суду скасувати - ОСОБА_3 , мотивуючи свою скаргу тим, що суд безпідставно застосував норму про строки звернення з позовом і задовольнив її вимоги лише в частині річного строку з дня звернення в суд, а управління Пенсійного фонду в Придніпровському районі м. Черкаси ,оскільки позивачу не було в повній мірі здійснено доплати як дитині війни у зв'язку з відсутністю коштів та механізму фінансування і виплати даного підвищення до пенсії.

Заслухавши доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи , судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що позивач , відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , є дитиною війни. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,- дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії , підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Про що позивач знала , отримуючи відповідні пільги по оплаті комунальних послуг, як особа, що має статус «дитини війни» з 2006 року , але не зверталася до суду за захистом своїх прав щодо вимог про виплату 30% -го підвищення до пенсії ні в 2007, ні в 2008 році, а тому суд, вирішуючи спір, правильно застосував норму ст.99 КАС України , відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог за період з січня 2006 по 19 листопада 2008 року, на чому наполягав відповідач .

Водночас враховуючи, що внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року зміни до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , якими передбачалося, що дітям війни (крім тих , на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , виплачується підвищення у розмірі надбавки , встановленої для учасників війни , - рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року було визнано неконституційними, - суд правильно визнав протиправною відмову відповідача у виплаті даної надбавки позивачу з 19.11.2008р. по 31.12.2008р.. Оскільки відповідно до частини 2 ст.152 Конституції України закони , інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність .

Таким чином з 22.05.2008 року відповідач , як орган , якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них ,був зобов'язаний нараховувати позивачу підвищення до пенсії згідно ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року , відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість. пенсії , підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, і додаткового рішення законодавчого органу про відновлення попередньої редакції Закону , жоден нормативно-правовий акт не передбачає.

Але відповідач у визначених Законом розмірах підвищення до пенсії позивачу не виплачував , а тому суд ,ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, з додержанням норм матеріального та процесуального права , зобов'язавши відповідача нарахувати ОСОБА_3 вказану надбавку з 19.11.2008р. по 31.12.2008р. в межах річного строку звернення позивачки з позовом до суду .

Не є обґрунтованим посилання відповідача в апеляційній скарзі на інші нормативно-правові акти, оскільки згідно частини 2 ст.3 Закону №2195-1У державні соціальні гарантії дітям війни , встановлені цим Законом , не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Доводи ж відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, обґрунтовано судом не взяті до уваги , так як питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

При вказаних обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦГЖ України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м.Черкаси - відхилити.

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 березня 2010 року-залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців.

Головуючий /підпис/

Судді . /підпис/

/підпис/