Справа №2-1778/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді Гордійка Ю.Г.

при секретарі Ващиліній Т.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки-законного представника ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якого є ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

20.04.2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та стягнення аліментів(а.с.5-6;136-137), мотивуючи свої вимоги наступним.

Він проживає в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_8 Раніше, до вересня 2008 р., він з відповідачкою у квартирі проживали разом. Шлюб розірвано 28.05.2009 р. Приблизно з середини 2008 р. ОСОБА_3 переїхала до свого співмешканця, 22.12.2009 р. народила від нього дитину. Комунальні послуги і квартину плату сплачує він. Факт не проживання відповідачки у квартирі підтверджується постановами НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, матеріалами перевірки з приводу способу життя ОСОБА_3, довідкою з пологового будинку. Всупереч вимогам ст. 116 ЖК України вона використовує вказане житлове приміщення не за призначенням, своїми діями створює обстановку, за якою ускладнює проживання інших осіб в даному приміщенні (приходить щоб сваритись, галасувати, влаштовувати бійки та зловживати спиртними напоями). Після цих її нечастих візитів з квартири зникають квитанції про оплату ним комунальних послуг. Участі у вихованні, матеріальному утриманні їх сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 не приймає. Остаточно просив на підставі ст.ст. 71-72 ЖК України, ст.ст. 180, 183 СК України визнати ОСОБА_3 і ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в АДРЕСА_2; стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_8 до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частки заробітку (всіх її доходів), допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В ході розгляду справи до участі в ній було залучено: - в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачки - орган опіки та піклування в особі Новозаводської районної у м. Чернігові ради; КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради; ОСОБА_5; малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ухвалено, що його законним представником є відповідачка ОСОБА_3; - в якості відповідача малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ухвалено, що його законним представником є відповідачка ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов(а.с.5-6,136-137) підтримав за вимогами, викладеними в заяві(а.с.136-137), та пояснив, що з вересня 2008 р. відповідачка в спірній квартирі не проживає, участі в утриманні сина ОСОБА_9 не приймає; іноді зявляється на 5-10 хвилин - влаштовує сварки; ключі від квартири у неї є; вона має можливість зараз повернутись у квартиру; до уточнення позовних вимог вказував підставами для задоволення вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, одночасно ст.ст. 71,72 і ст. 116 ЖК України, але не пояснив чому; після уточнення позовних вимог вказував підставами для задоволення вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тільки ст.ст. 71,72 ЖК України.

Відповідачка-законний представник ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що речі її і дітей знаходяться в квартирі, але позивач їх ховає, міняє замки, а потім дає ключі; у спірній квартирі не проживала тільки два тижні в грудні 2009 р., тому що позивач змінив замок у квартирі; відсутньою більше шести місяців у квартирі ніколи не була; батько її сина ОСОБА_11 в свідоцтві про народження записаний з її слів - ОСОБА_8М.(не позивач).

Представник відповідачки ОСОБА_4 позов не визнав відповідно до письмових заперечень(а.с.34-36).

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Новозаводської районної у м. Чернігові ради - ОСОБА_6 вважає, що позовна вимога про визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задоволенню не підлягає; щодо позовних вимог відносно ОСОБА_3 поклався на розсуд суду; пояснив, що відповідачка приймає участь у вихованні і утриманні сина ОСОБА_9.

Третя особа ОСОБА_5 вважає, що позов задоволенню не підлягає, та пояснив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 частково; відповідачка - його сестра.

Представник третьої особи - КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради в судове засідання не зявився. Про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_12 показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 б. 4-Б кв. 53 з 2004 р.; буває у кв. № 22, останній раз 16.04.2010 р. і 05.05.2010 р., допомагала відповідачці заносити коляску; речі позивачка і дитини були складені в пакетах в спальні на дивані; відповідачка піклується про сина ОСОБА_9; вона підписала акт про проживання відповідачки.

Свідок ОСОБА_13 показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 б. 4-Б кв. 34; в кв. № 22 проживає позивач і його син ОСОБА_9; підписувала акти в березні і травні 2010 р., дитячих речей не було; в актах все вказано правильно; були речі позивача і його сина ОСОБА_9; відповідачку в квартирі ніколи не бачила; в квартири давно проживав брат відповідачки - ночував там.

Свідок ОСОБА_14 показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 б. 4-Б кв. 23; в кв. № 22 проживає позивач і його син ОСОБА_9; відповідачка в квартирі приблизно 2 роки не проживає; вона підписувала акти; речей відповідачки і маленької дитини не було.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 мають малолітню дитину - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7. Відповідачка є матірю малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого не є позивач(а.с.17,67).

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 розірвано відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігові від 15.09.2008 р.(а.с.52).

Згідно особового рахунку в АДРЕСА_3, наймачем якої є відповідачка, зареєстровані: з 25.09.2003 р. відповідачка - ОСОБА_3; з 05.08.2008 р. позивач - ОСОБА_1, їх син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3; з 11.03.2008 р. брат відповідачки - ОСОБА_5; з 21.01.2010 син відповідачки ОСОБА_7, 2009 р.н.(а.с.107).

Спірна квартира відноситься до державного житлового фонду; будинок, в якому вона розташована, знаходиться на балансі КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2008 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_8 та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_8 було відмовлено(а.с.86-88).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.06.2009 р. в задоволенні позову ОСОБА_1, що діяв в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_8, до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення на підставі ч. 1 ст. 116 ЖК України було відмовлено повністю(а.с.132-134). Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 10.09.2009 р. рішення суду від 11.06.2009 р. залишено без змін(а.с.53-54). Цими судовими рішеннями встановлено, що до позивача та відповідача протягом 2008 р. травня 2009 р. застосовувались заходи запобігання та громадського впливу за порушення правил співжиття, що підтверджується матеріалами про відмову в порушення кримінальних справ. Між колишнім подружжям ОСОБА_3 мають місце конфліктні відносини на ґрунті участі сторін у вихованні дитини, спілкування з нею, проживання у спірній квартирі. Як вбачається з відмовних матеріалів та цивільних справ, конфлікти між сторонами мають обопільний характер і позивач та відповідачка обидва попереджались правоохоронними органами про неприпустимість порушення правил співжиття, але конфліктні ситуації між ними продовжують мати місце. Припинення шлюбу між сторонами не позбавляє відповідачку права користування спірною квартирою і ніякого іншого житло вона не має.

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 19.11.2009 р. постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.10.2009 р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП скасовано, а справу провадженням закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки встановлені факти вказують на те, що ОСОБА_3 належним чином виконує свої батьківські обовязки(а.с.70-71).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.02.2010 р. в задоволенні позову ОСОБА_1, що діяв як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_8, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав було відмовлено повністю. Даним рішення встановлено, що ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх обовязків по вихованню дитини сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, що передбачено ст.ст. 150-151, 155 СК України в ході розгляду свого підтвердження не знайшло(а.с.115-118). Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2010 р. рішення суду від 03.02.2010 р. залишено без змін; справу в частині нерозглянутих вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_9 передано до суду для розгляду в цій частині. Цими судовими рішеннями встановлено наявність тривалої конфліктної ситуації між сторонами щодо участі сторін як у вихованні та утримання дитини, так і щодо користування житлом, що негативно впливало на виконання відповідачкою обовязків, передбачених ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, а тому з врахуванням висновку органу опіки і піклування суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав за відсутності достатніх доказів свідомого нехтування нею зазначеними обовязками. Позивач наявність підстав для стягнення аліментів не повязував безпосередньо з позбавленням батьківських прав відповідачки, а виходив з обовязку батьків по утриманню дітей (а.с.47-48). Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.05.2010 р. позов ОСОБА_1, що діє як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8, до ОСОБА_3 фактично про стягнення аліментів залишено без розгляду за відповідною заявою позивача(а.с.135).

Відсутні правові підстави для задоволення позову, враховуючи згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказані судові рішення, що набрали законної сили, та, оскільки суду не доведено відсутність відповідачів без поважних причин понад шість місяців у вказаній квартирі і невиконання відповідачкою зобовязання утримувати сина ОСОБА_9.

Крім того, визнання малолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщення, протиричить вимогам Закону України „Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей.

В звязку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-61, 79-88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 71-72 ЖК України, ст.ст. 180-183 СК України, Законом України „Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якого є ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та стягнення аліментів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заява про апеляційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова Ю.Г.ОСОБА_5