Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-50/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Масалітіної Н.А.,

при секретарі - Глоба О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі,

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2009 року позивач ОСОБА_1, 26.05.2009року , змінивши свої позовні

вимоги , звернулася в суд з вищеназваним позовом до відповідача ОСОБА_2 ,

посилаючись на те , що 16.08.1966року її батько, ОСОБА_3 та її мати ,

ОСОБА_4., уклали шлюб.

За час шлюбу у них народилося двоє дітей : вона , ОСОБА_1 16.07.1962року

народження та її сестра ОСОБА_2 ОСОБА_5 народження.

Згідно з рішенням №284 виконавчого комітету Дзержинської районної Ради

депутатів трудящихся від 06.04.1973року її батькові ОСОБА_3 було відведено

під індивідуальне будівництво земельну ділянку та укладено договір про безстрокове

користування земельною ділянкою під забудову індивідуального житлового будинку на

праві приватної власності площею 60 кв.м. по вул.Лугова ,49 м. Кривий Ріг, від

28.08.1973року. Через деякий час сімейні відносини між батьками погіршилися і

02.03.1992року їх шлюб було розірвано , що підтверджується свідоцтвом про

розірвання шлюбу (а.с.22). Після розлучення розподілу спільно нажитого майна

подружжям не було , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжували проживати в

одному будинку, що знаходиться за адресою вул.Лугова, 49 м. Кривий Ріг,

Дніпропетровської області.

30.11 1992року її батько ОСОБА_3, на своє ім"я , отримав реєстраційне

посвідчення з Криворізького бюро технічної інвентаризації на право особистої

власності на будинок за адресою вул. Лугова , буд.49 м. Кривий Ріг, Дніпропетровської

області., а 30.12.1992року батько помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями за законом були його

діти : вона , ОСОБА_1 та відповідач по справі, ОСОБА_2

Після смерті батька вона подавала до нотаріальної контори заяву про

прийняття спадщини, в позовній заяві вона вказувала , що після смерті батька не

подавала заяву про прийняття спадщини помилково, фактично вступила в управління

і володіння спадковим майном, стала проживати разом з матір"ю в спірному будинку,

де проживає і по теперішній час.

Відповідач ОСОБА_2 після смерті батька заяву про прийняття спадщини не

подавала , але в усній формі відмовилася від спадщини.

13.01.2008року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої вона у

встановлений законом строк також подала в Четверту Криворізьку державну нотаріальну заяву про прийняття спадщини.

Вважає , що її батько є єдиним власником спірного будинку і це його право

власності на спірне домоволодіння ніким не оспорено в судовому порядку, вважає ,

що вона являється єдиним спадкоємцем , який належним чином прийняв спадщину і

має право на оформлення спадщини після смерті спадкодавця.

Нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори їй не видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно , так як її

сестра , відповідач по справі ОСОБА_2, не звертається до нотаріуса про прийняття спадщини.

В зв"язку з наведеним позивач просить встановити факт прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 нею , ОСОБА_1 домоволодіння , що знаходиться за адресою вул. Лугова №49 м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області і визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказане домоволодіння, стягнувши з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримала свої змінені позовні вимоги та просила задовольнити їх судом в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_6 -позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх судом.

Відповідач ОСОБА_2 проти зміненого та доповненого позову позивача заперечує , пояснила, що їхньому батькові дійсно належало домоволодіння №49 по вул. Лугова в м. Кривому Розі. Згадане домоволодіння батьки будували разом на виділеній батькові земельній ділянці в 1973році, правовстановлюючі документи на згадане домоволодіння батько отримав 30.11.1992року , тобто через вісім місяців після розірвання шлюбу з їх матір"ю .

Вважає , що спірне домоволодіння належало на рівних правах її батькові і матері, так як батьки будували спірне домоволодіння разом під час зареєстрованого шлюбу.

30.12.1993року їх з позивачкою батько помер, вона зверталася до нотаріальної контори про прийняття спадщини , з 1987 року зареєстрована за адресою спірного домоволодіння. Після смерті батька свідоцтво про право на спадщину не отримувала, так як вважала за необхідно це зробити , коли не стане матері. З її згоди і за її пропозицією перейти жити в спірне домоволодіння позивач стала жити в спірному домоволодінні. В день смерті батька вона взяла собі для пам"яті алмазний різець , що було особистим майном батька.

Вважає , що вона своєчасно прийняла спадщину після смерті батька і матері , а тому має право на частку спадкового майна батьків.

Свідок ОСОБА_7 пояснила , що позивач проживає в спірному домоволодінні, а відповідач в спірному домоволодінні не проживає.

Свідок ОСОБА_8 дала пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7

В.С.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, свідків , вважає позов позивача таким , що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

16.08.1966 року ОСОБА_3 -батько позивача та відповідача та ОСОБА_4мати позивача та відповідача, уклали шлюб.

За час шлюбу у них народилося двоє дітей :дочка ОСОБА_1 16.07.1962року народження та дочка ОСОБА_2 ОСОБА_5 народження.

Згідно з рішенням №284 виконавчого комітету Дзержинської районної Ради депутатів трудящихся від 06.04.1973року їх батькові ОСОБА_3 було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку та укладено договір про безстрокове користування земельною ділянкою під забудову індивідуального житлового будинку на праві приватної власності площею 60 кв.м. по вул.Лугова ,49 м. Кривий Ріг, від 28.08.1973року. Через деякий час сімейні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погіршилися і 02.03.1992року їх шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після розлучення розподілу спільно нажитого майна подружжям не було, ОСОБА_3 та ОСОБА_4продовжували проживали в спірному домоволодінні, що знаходиться за адресою вул.Лугова ,49 м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

30.11.1992року її батько ОСОБА_3, отримав реєстраційне посвідчення з

Криворізького бюро технічної інвентаризації на право особистої власності на

домоволодіння №49 по вул. Лугова , в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області., а

30.12.1992року ОСОБА_3 помер.( а.с.24).

Суд вважає, що єдиним власником спірного домоволодіння № 49 по вул. Лугова

в м. Кривому Розі Дніпропетровської області є ОСОБА_3. Бувша

дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4В була жива до13.01.2008року ,

померла 13.01.2008року ( а.с.25,49) , знала, що ОСОБА_3 одержав на спірне

домоволодіння правовстановлюючі документи на своє ім"я ( а.с. 17-20),питання про

належність їй 1/2 частини спірного домоволодіння на праві власності як дружині за

життя не ставила, на день розгляду справи в суді ніхто із спадкоємців також не

ставив питання про визнання права власності на ім"я ОСОБА_3 частково

недійсним і ніхто із спадкоєців не ставив питання про визнання за померлою

ОСОБА_4 права власності на частку в спірному домоволодінні.

Тому, при визнанні права на спадщину за законом за позивачем ОСОБА_1 суд

виходить із того, що спірне домоволодіння № 49 по вул. Лугова в м. Кривому Розі

натежить на праві власності ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з

домоволодіння №49 по вул.Лугова в м.Кривому Розі Дніпропетровської області.(а.с.17-

20).

Згідно ст.548 ЦК України в редакції 1963року для одержання спадщини

необхідно , щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою чи з застереженням .

Прийняття спадщини визнається належним спадкоємцю з моменту відкриття

спадщини.

Згідно ст.549 ЦК України визнається , що спадкоємець прийняв спадщину ,якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном,якщовін подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяку про прийняття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину,

якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу ( шість місяців з часу

відкриття спадщини), він не заявив про відмову від нього.

Після смерті батька ОСОБА_9 26 лютого 1993року ОСОБА_1 подала

заяву в 4-ту Криворізьку державну нотаріальну контору про прийняття спадщини і

фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, стала проживати

разом з матір"ю в спірному будинку з ініціативи і за пропозицією ОСОБА_2

перейти жити в спірне домоволодіння, де проживає і по теперішній час,являється

спадкоємцем першої черги спадщини померлого ОСОБА_3

Суд вважає , що відповідач ОСОБА_2 також являється спадкоємцем

першої черги на спадкове майно батька ОСОБА_3 і що вона своєчасно

прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 і у встановленому законом

порядку від спадщини не відмовлялася.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресю спірного домоволодіння №49 по вул.

Лугова в м. Кривому Розі з 1987року ( а.с.47), проти цього факту не заперечував

померлий ОСОБА_3 при житті, він не ставив питання про усунення перешкод

в користуванні власністю, не вимагав від ОСОБА_2 знятися з реєстраційного

обліку за адресою спірного домоволодіння №49 по вул. Лугова в м. Кривому Розі.

Позивач ОСОБА_1, як зацікавлена особа, також не ставила питання про визнання ОСОБА_2 такою ,що не має права на спадщину після смерті батька , не зверталася в суд з позовом про зобов"язання ОСОБА_2 знятися з реєстраційного обліку за адресою спірного домоволодіння .

За ініціативою відповідача ОСОБА_2 і з дозволу відповідача ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_1 стала проживати в спірному домоволодінні, тобто ОСОБА_2 вступила в управління спадковим майном і розпорядилася належним їй після смерті батька спадковим майном , дозволивши позивачці проживати в спірному домоволодінні, в день похорон батька ОСОБА_3 ОСОБА_2 взяла собі напам"ять належну особисто батькові річ алмазний різець, тобто вступила в управління спадковим майном, позивач ОСОБА_1 в заявах до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 вказувала , що спадкоємцем на спадкове майно померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являється і сестра, а для померлих дочка, ОСОБА_2

Викладені в рішенні обставини в підтвердження факту своєчасного і на законих підставах факту прийняття спадщини ОСОБА_2 не заперечувала в судовому засіданні і позивач ОСОБА_1

Відповідно до діючого законодавства на день смерті ОСОБА_3 В.М.30.12.1992року , діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963року , так само як і відповідно до діючого в даний час законодавства, спадкоємець ОСОБА_2 не обмежена строком у одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Враховуючи , що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька, спадкове майно вважається належним їй із моменту відкриття спадщини.

Виходячи з викладеного , суд вважає , що єдиним власником спірного домоволодіння №49 по вул. Лугова в м. Кривому Розі являється померлий ОСОБА_3

В.М., згадане домоволодіння є спадковим майном померлого ОСОБА_3

Спадкоємцями на спадкове майно померлого ОСОБА_3 являються спадкоємці першої черги дочка ОСОБА_1В.(14,15,23) , ОСОБА_2 не заперечує , що ОСОБА_1 її рідна сестра та дочка ОСОБА_3, та дочка ОСОБА_2

Н.В.(а.с.45-46), в рівних частинах.

Нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_1 не видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно , так як її сестра , відповідач по справі ОСОБА_2, не звертається до нотаріуса про прийняття спадщини.(а.с.36).

Оскільки ОСОБА_2 в даному судовому засіданні не ставить питання про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом після померлого ОСОБА_3, суд вважає необхідним встановити факт прийняття ОСОБА_10. спадщини після померлого ОСОБА_3 у вигляді 1А частини домоволодіння № 49 по вул. Лугова в м. Кривому Розі Дніпропретровської області і визнати право власності в порядку спадкування за законом на '/г частину домоволодіння № 49 по вул. Лугова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області за ОСОБА_1, стягнувши з відповідача на користь позивача судові витрати в межах задоволеного позову: держмито 339грн.75коп., витрати на ІТЗ 15 грн. Вартість юридичних послуг судом не стягується, так як позивач не надала докази їх сплати.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 548, 549 ЦК України ( 1963 р.), ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після померлого

ОСОБА_3 у вигляді 1/2 частини домоволодіння № 49 по вул. Лугова в

м. Кривому Розі Дніпропретровської області

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за

законом на 1/2 частину домоволодіння № 49 по вул.. Лугова в м. Кривому Розі

Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

судові витрати : держмито 339грн.75коп., витрати на ІТЗ 15 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.

Суддя Н.А.Масалітіна