АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8792/10 Головуючий у 1-й інстанції Халявка В.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.

суддів - ПЕТРЕНКА В.М., ПІКУЛЯ В.П.

при секретарі - КОЛОДЮК О.П.

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, у якому зазначив, що до червня 2009 року сторон перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу сторонами набуто право власності на легковий автомобіль ВАЗ 21099 та приватизовану квартиру.

Просив визнати за кожним із відповідачів право власності на його 1/3 частину квартири порівну за кожним, тобто по 1/6 частині, а йому присудити грошову компенсацію з обох відповідачів. Також просив визнати за ним право власності на автомобіль за умови сплати ним грошової компенсації ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_3 змінив свої позовні вимоги щодо поділу квартири та просив виділити його синові ОСОБА_4 1/6 долю його частки без будь компенсації.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2010 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 вартістю 28769 гривень.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль ВАЗ-21099, 2002 року випуску, номер кузова ХТА 0551, реєстраційний № НОМЕР_1 вартістю 23373 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4873 (чотири тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 48 копійок.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права і невідповідності висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Виходячи з п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини придбання під час перебування у шлюбі ОСОБА_2 автомобілю ВАЗ-21099, 2002 року випуску, а висновок місцевого суду щодо необхідності його поділу відповідає вимогам ст.ст.60,69,70 СК України.

Проте, задовольняючи вимоги позивача про розподіл АДРЕСА_2 суд першої інстанції виходив із того, що ця квартира є спільним майном подружжя.

Між тим, з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи і суд дійшов його унаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Із справи убачається, що зазначена квартира придбана сторонами унаслідок акту приватизації (а.с.11) на трьох осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та вона має інший правовий режим та не може бути предметом поділу спільного сумісного майна подружжя.

З урахуванням викладеного, у заявлених вимогах про поділ зазначеної квартири як спільного сумісного майна подружжя слід відмовити.

Доводи апелянта про необхідність врахування при визначенні розміру компенсації аліментних зобовязань та витрат на утримання майна також є безпідставними, оскільки ці правовідносини врегульовані іншими нормами права, не стосуються предмету позову та взаємозалік по них є недопустимим.

На підставі викладеного, єдиним предметом поділу спільного майна подружжя є автомобіль ВАЗ-21099, 2002 року випуску, вартістю 23373 грн.

З урахуванням належності автомобілю та принципу рівності сторін, колегія суддів вважає за необхідне виділити автомобіль у натурі ОСОБА_2 із стягнення із неї на користь позивача відповідної грошової компенсації.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.57,60,69-70 СК України, ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2010 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати право власності на автомобіль ВАЗ-21099, 2002 року випуску, номер кузова ХТА 0551, реєстраційний № НОМЕР_1 вартістю 23373 грн. за ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за частку у спільному майні подружжя автомобілі ВАЗ-21099, 2002 року випуску, номер кузова ХТА 0551, реєстраційний № НОМЕР_1 у розмірі 11686,5 грн.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий у справі:

Судді :

З ОСОБА_5: ОСОБА_1