Справа № 2-6217/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення дій звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги позивача уточнила. Остаточно просить суд визнати протиправною відмову ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області у перерахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком; зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року по сьогоднішній день і в подальшому робити перерахунки пенсії у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 пенсійного Фонду України в м.Рівне в судове засідання не заявилась, однак подала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи у її відсутності. Як вбачається з поданих до суду заперечень на позовну заяву позивача, представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнала з тих підстав, що статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 01 січня 2008 року) передбачалося, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по II групі інвалідності не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю інвалідам II групи, віднесеним до першої категорії, відповідно до статті 50 цього Закону, встановлювалась у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до Постанови КМУ від 03 січня 2002 року №1 розрахунок пенсій, призначених згідно із ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розрахунок додаткової пенсії, передбаченої цим Законом, провадився виходячи з розміру 19,91 грн.

З 01 січня 2008 року п.28 розділу II Закону України «Про Державний Бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст.ст.50 та 54 Закону, відповідно до яких додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю інвалідам другої групи, віднесеними до першої категорії встановлюється в розмірі 15 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а мінімальний розмір пенсії інвалідам другої групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках, щодо яких установлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 140 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення п.28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним на підставі рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Оскільки до цього часу не приведені у відповідність вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у звязку з визнанням їх неконституційними, та відсутністю нормативного акту про відновлення дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до внесення змін, то порядок обчислення розміру пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою особам, що мають право на такі пенсії згідно із Законом, залишився неврегульованим.

Відповідно до ст.54 Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно законодавством.

Постановою КМ України від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яке здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» також визначено, що розрахунок додаткових пенсій особам, яким призначено пенсію відповідно до ч.4 ст.54 Закону

проводиться, виходячи з розміру 19,91 грн. Іншого чинним законодавством не передбачено, а відповідно і проводити перерахунок немає підстав.

На підставі викладеного, просить суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні посвідченням серії А №124066 виданого 05 лютого 2002 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

З дослідженої в судовому засіданні вкладки №119893 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А №124066 вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на( ЧАЕС.

З дослідженого в судовому засіданні експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 21 червня 2001 року засідання №9 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., кризовий перебіг, стенокардія, атеросклеротичний кардіосклероз, дисциркуляторна енцефалопатія. Заключення: захворювання повязане з роботами по ліквідації

наслідків аварії на ЧАЕС.

З дослідженої в судовому засіданні довідки серії МСЕ №144 734 ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 29 жовтня 2008 року, захворювання повязане з роботами по ЛНА на ЧАЕС довіку.

Встановлена позивачу ОСОБА_1 інвалідність II групи віднесена до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим він отримує пенсію по інвалідності на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з повідомлення начальника ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області від 16 березня 2010 року №95/11 підстав застосовувати означений мінімальний розмір пенсії за віком при обчисленні пенсійних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і відповідно проводити обчислення пенсії як інваліду II групи, віднесеному до категорії 1 в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком позивачу немає.

Розрахунок пенсії позивачу ОСОБА_2 пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області провело виходячи з розміру 19,91 грн. установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від ЗО травня 1997 року №523. Дана постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 2 Постанови від 03 січня 2002 року N«1 Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, всупереч положенням зазначених статей закону, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад пріоритету законів над підзаконним актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню не підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року №І058-ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на думку суду не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Поряд з тим, позовні вимоги позивача в частині проведення у подальшому перерахунку пенсії у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму не підлягають до задоволення, оскільки позивачем та його представником не надано суду жодного доказу у підтвердження невизнання, оспорювання чи порушення його прав відповідачем у майбутньому, а доказування наявності підстав для задоволення позову в цій частині не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213, 218,293 ЦПК України, ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХП, ст.28 Закону України

«Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №І058-ІУ від 09 липня 2003 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення дій задоволити частково.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області у перерахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіянуздоров»ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року по день винесення рішення судом.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Заяву на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: