Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючої- судді ОСОБА_1

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

при секретарі Колесовій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційні скарги відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії "Оранта", ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду від 07 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії "Оранта" (далі ВАТ НАСК „Оранта) про стягнення пені та відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 07 жовтня 2010 року задоволено частково вказаний позов. Стягнуто з ВАТ НАСК „Оранта на користь ОСОБА_4 1668 грн. 57 коп. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування по договору добровільного страхування транспортного засобу від 19.09.2008 року № 329; 1522 грн. 49 коп. інфляційних витрат та 472 грн. 85 коп. як 3% річних за порушення грошового зобовязання, та 34 грн. 80 коп. судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, покликаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача завданих збитків не підлягає задоволенню, оскільки це не передбачено кредитним договором.

Доводить, що таке твердження суду першої інстанції є безпідставним, оскільки п. 2.16.1 даного договору зазначено, що у випадку невиконання або неналежного викання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

За наведених підстав просить рішення Кузнецовського міського суду від 07 жовтня 2010 року змінити в частині вирішення питання про стягнення збитків, завданих простроченням виконання зобовязання та стягнути з відповідача збитки, завдані простроченням виконання зобовязання в розмірі 8889 грн. 36 коп., а в іншій частині залишити без змін.

На вказане рішення ВАТ НАСК „Оранта подали апеляційну скаргу покликаючись на його необґрунтованість.

Вважають, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з них пеню, неустойку та інфляційні витрати, оскільки наявність між сторонами договору спору, щодо строків та порядку виплати страхового відшкодування, не є неможливістю виконання грошового зобовязання, про яке йдеться у ст. 625 ЦК України.

Крім того зазначають, що підстави для виплати пені відсутні також, оскільки порядок виплат був фактично визначений судом, то обовязок ВАТ НАСК „Оранта сплатити страхове відшкодування виник після набрання законної сили рішення Рівненського міського суду, тобто у двадцяти пяти денний термін після 13 травня 2010 року. Кошти були сплачені 31 травня 2010 року, тому вважають, що підстав для стягнення пені та покладення відповідальності згідно ст. 625 ЦПК України немає.

За таких обставин, просять рішення Кузнецовського міського суду від 07 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ВАТ НАСК „Оранта до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 992 ч.1 ЦК визначено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом.

Пунктом 2.9.4.3 договору страхування встановлено, що страховик зобовязався після складання страхового акту, провести виплату страхового відшкодування в терміни встановлені п.2.11.4 та п. 2.11.5 договору страхування. При несвоєчасній виплаті страхового відшкодування страховик сплачує пеню за кожний день затримки у розмірі облікової ставки НБУ від суми страхової виплати, належної до сплати.

З копії рішення Кузнецовського міського суду від 04.03.2010р. в справі за позовом ОСОБА_4 до ВАТ НАСК «Оранта» (з участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ВАТ КБ «Надра») вбачається, що на виконання умов договору страхування, страхувальником у визначені строки було надано страховику всі передбачені договором, необхідні документи для підтвердження страхового випадку. Однак, страховиком в порушення умов договору страхування не проведено у встановлений строк виплату страхового відшкодування або мало бути прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. ОСОБА_4 було присуджено з ВАТ НАСК «Оранта» 14771, 12 грн. страхового відшкодування.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування по договору добровільного страхування транспортного засобу від 19.09.2008 року № 329, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач допустив прострочення виплати страхового відшкодування за період з 28 лютого 2009р.

Разом з тим, при стягненні суми боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми суд першої інстанції виходив із того, що згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити дані суми.

Проте, колегія суддів, з таким висновками суду першої інстанції погодитись не може, оскільки норми ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись при вирішенні спорів про стягнення страхового відшкодування, оскільки зазначеною нормою передбачено виплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми у разі невиконання грошового зобовязання, а не в разі настання страхового випадку.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача 8889, 36 грн. збитків, завданих несвоєчасною сплатою страхового відшкодування, які визначені позивачем як сплачені відсотки за користування кредитом за період із 17 березня 2009р. по 17 травня 2010р., оскільки договором страхування не передбачено відшкодування збитків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 1522 грн. 49 коп. інфляційних витрат та 472 грн. 85 коп. 3% річних за порушення грошового зобовязання підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526, 992 ЦК України, ст. ст. 11, 303, 304, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії "Оранта" задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду від 07 жовтня 2010 року в частині стягнення з відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії "Оранта" на користь ОСОБА_4 1522 гривні 49 копійок інфляційних витрат та 427 гривень 85 копійок, як трьох відсотків річних скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 в цій частині відмовити.

В решті рішення залиши без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: Шеремет А.М.

Судді: Гордійчук С.О.

ОСОБА_5