АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Дорош А.І., Пилипчук Л.І.

при секретарі Киві А.М.

за участю

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Полтавської філії ПАТ «ВТБ Банк»

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2010 року

по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Полтавської філії ПАТ «ВТБ Банк»до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року позивач ВАТ ВТБ Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що

27.08.2007р. між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 24-А , за яким банк надав останньому кредит в розмірі 12 070 доларів СІЛА зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12,5 % річних на строк до 24.08.2012 року. Відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов»язання не виконав, станом на 13.11.2009 р. загальна сума заборгованості становить 7 415,18 доларів США, що станом на 13.11.2009, р. за офіційним курсом НБУ становить 59 260,64 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі.

31.08 2010 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог. Вказав, що станом на 31.08.2010 р. розмір позовних вимог зменшився у зв»язку зі здійсненням відповідачем прОплати у сумі 177,32 доларів США (еквівалент 1 418,38 грн.) і на вказаний період заборгованість становить 53 712,17 грн., що дає підстави зменшит и позовні вимоги. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь б 811 доларів США 23 цента, що еквівалентно в гривнях за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2010 року - 53 712,17 гри. та судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2010 року в позовних вимогах публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Полтавської філії до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовлено за безпідставністю.

Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Полтавського районного суду

19.11.2009р щодо тимчасового обмеження ОСОБА_4 права виїзду за межі України, скасовано.

Виконання рішення в частині скасування заходів забезпечення позову доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Копію рішення надіслати для виконання Державній прикордонній службі України.

В апеляційній скарзі позивач публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» просить вищевказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.І ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 1,4 ч.І ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду -першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції і це не заперечується сторонами,

27.08.2007р. між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 24-А, за яким банк надав останньому кредит в розмірі 12 070 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12,5 % річних на строк до 24.08.2012 року (а.с. 15-17).

28.08.2007р. між сторонами укладено договір застави № 24-А/З, згідно якого божник ОСОБА_4 передав банку в заставу рухоме майно, а саме транспортний засіб - автомобіль марки УАЗ, модель 315195-030 ЗНГ, 2007 року випуску, колір - чорний, тип - легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВІС № 030149, для забезпечення виконання в повному обсязі кредитних зобов»язань за вищевказаним кредитним договором (а.с. 68).

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань боржником станом на 31.08.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 53 712,17 грн.

20.08.2009р. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави, на виконання зобов»язань по кредитному договору всього у розмірі 66 399,96 грн., заборгованість за яким виникла з 02,03.2009 р. (а.с.69).

26.08.2009 р. відділом ДВС Полтавського району на підставі виконавчого напису відкрите виконавче провадження та накладено арешт на вказаний автомобіль, згідно акту опису й арешту майна від 17.09.2009 р. (а.с. 71-72).

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що оскільки відкрите виконавче провадження про примусове виконання кредитного договору шляхом реалізації заставленого майна, то у відповідності до вимог ст.. 61 Конституції України особа не може бути двічі притягнута до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

У відповідності до ст..ст. 572,589, 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави є правом, а не обов»язком кредитора.

Згідно ст..87,88 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172, виконавчий напис вчиняється у разі стягнення заборгованості у безспірному порядку .

Проте, як встановила колегія суддів, у даному випадку вбачається спір щодо розміру заборгованості за кредитним Договором, а тому у відповідності до вимог ст.. 15,16 ЦК та ст.. 3,4,11 ЦПК України право на обрання способу захисту порушеного права належить позивачеві, а суд зобов»язаний розглянути справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Таким чином, наявність виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором не позбавляє банк звернутися до суду з позовом до боржника про стягнення суми заборгованості. Висновок місцевого суду про неможливість притягнення особи двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення є помилковим, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 592,61 грн. та витрат з ІТЗ розгляду справи 120 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1,2).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І гі. 2, 309 ч.І п. 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Полтавської філії ПАТ «ВТБ Банк» задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавськ її області від 31 серпня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Полтавської філії ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором, що становить 6 811 доларів СІЛА 23 цента, що еквівалентно в гривнях за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2010 року - 53 712,17 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого держаного мита 592,61 грн. та витрат з ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з рлзгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

СУДДІ: