Марківський районний суд Луганської області
Справа № 2-414/10
МАРКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ОСОБА_1/

26 жовтня 2010р. с.Марківка

Марківський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Т.Г.Логвіненка

секретаря О.В.Грибєнік

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду с.Марківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ

8.07.2010р. до Марківського районного суду із Біловодського районного суду Луганської області надійшов зазначений позов. В обгрунтування позову позивачка вказала, що 3.06.2010р. у приміщенні Біловодського районного суду відповідачка, діючи із особистих неприязних стосунків нанесла їй /позивачці/ удар рукою у голову. Внаслідок вказаного, позивачка отримала ЗЧМТ, струс головного мозку легкого ступеню. Задля лікування вказаних травм була вимушена понести матеріальні витрати на суму 256 грн.96 коп, а саме на сплату транспортних послуг та рентгенівські знимки. Крім того, вважає, що діями відповідачки їй спричинена й моральна шкода у сумі 2500 грн.

У судовому засіданні позивачка у повному обсязі підтримала свій позов. Вказала, що 3.06.2010р. близько 10-й години вона перебувала у Біловодському районному суді на слуханні цивільної справи за спором між нею та відповідачкою. Між нею та відповідачкою тривалий час існують неприязні стосунки. Позивачка була одна, відповідачка разом із своєю дочкою ОСОБА_4. Після того,як головуюча по справі суддя Біловодського районного суду видалилася до нарадчої кімнати, позивачка залишилася у залі судового засідання разом із відповідачкою та її донькою. Крім них у залі судового засідання нікого не було. Між позивачкою та відповідачкою виникла сварка, яка тривала 3-5 хвилин, під час якої, відповідачка, підійшовши ззаду до позивачки своєю рукою, а саме кулаком нанесла їй один удар у голову, у частину потилиці.

Одразу після цього позивачка вібігла із зали судового засідання за допомогою, однак охоронця у коридорі суду не було. Потім хтось із працівників суду викликав швидку допомогу, після прибуття «швидкої» позивачці була надана невідкладна медична допомога, а саме укол розчину магнезії та анальгіну, а потім її доправили до Біловодської ЦРЛ на консультацію лікаря-невропатолога. Позивачці Біловодскою ЦРЛ був виставлений діагноз- ЗЧМТ, струс головного мозку легкого ступеня тяжкості. На стаціонарному лікуванні з приводу вказаного діагнозу позивачка не перебувала. За заявою позивачки Біловодським РВ УМВС у Луганській області 3.09.2010р. була вине сена постанова про відмову у порушенні кримінальної справи за ст.ст. 125 та 296 КК України стосовно відполвідачки. Вказала, що сума матеріального збитку складається із витрат на транспорт задля її поїздки у м.Луганськ для консультації лікаря, а також вартості рентгенівської плівки. Розмір моральної шкоди обгрунтовує позбавленням можливості повноцінно вести своє життя,займатися домашнім господарством,відчуттям страху та нервового напруження.

У судовому засіданні відповідачка не визнала позов у повному обсязі. Вказала, що дійсно 3.06.2010р. близько 10.00 вона разом із своєю донькою ОСОБА_5 1993 р.н.перебувала у залі судових засідань Біловодського районного суду Луганської області на слуханні цивільної справи за спором між нею та позивачкою. Після видалення суду до нарадчої кімнати між нею та позивачкою з причини тривалих неприязних стосунків виникла сварка.Під час сварки ніяких тілесних ушкоджень, а також побоїв вона позивачці не спричиняла. Крім неї, її доньки та позивачки у приміщенні нікого не було.Приблизно через 5 хвилин після початку сварки позивачка вибігла із залу судового засідання у коридор 1-го поверху будівлі Біловодського районного суду, а відповідачка разом із донькою залишилася у залі судових засідань. Після цього того дня вона позивачку не бачила. Наявність позову до неї пояснює тривалими неприязними стосунками між нею та позивачкою.

Вислухавши сторони, допитавши викликаних за клопотанням сторін свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, надані сторонами, матеріал про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою позивачки, суд приходить до висновку про необгрунтованість вимог позивачки,й, відповідно про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивачки із наступних підстав,-

Допитана у судовому засіданні в присутності педагога неповнолітній свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказала, що 3.06.2010р. близько 10.00. вона разом із своєю матірю ОСОБА_3 перебувала у залі засідань Біловодського району на слуханні цивільної справи за спором між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 JT.I.. Після того, як суд видалився до нарадчої кімнати, вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 залишилися у залі судових засідань. Більше у приміщенні нікого не було. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 виникла сварка, яка тривала близько 5 хвилин, після чого ОСОБА_2 вибігла у коридор й більше до зали судового засідання не заходила. Тілесних ушкоджень або побоїв ОСОБА_7 ОСОБА_2 не завдавала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що 3.06,2010р. близько 10.00. він перебував у приміщенні Біловодського районного суду Луганської області на 1-му поверсі у коридорі, оскільки був викликаний у якості підсудного на слухання кримінальної справи за його обвинуваченням. Він бачив, як з зали судового засідання відчинилися двери й звідти вибігла на той час незнайома йому позивачка ОСОБА_2, яка перебувала у схвильованому стані, шукала охоронця суду, прохала у працівників суду викликати півидку допомогу.

На позивачці свідок ніяких тілесних ушкоджень не помітив, чи завдавалися відповідачкою позивачці тілесні ушкодження або побої вказати не може, оскільки цього він не бачив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказала, що вона працює фельдшером швидкої допомоги Біловодської ЦРЛ. 3.06.2010р. о першій половіні дня на діспетчера швидкої допомоги надійшов виклик працівника Біловодського районного суду Луганської області до гр.ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 Вона разом із водієм виїхала до Біловодського районного суду. По приїзді вона побачила на ганку суду позивачку, яка перебувала у збудженому стані та вказала, що її у приміщені суду побили. Позивачці був поміряний тиск,який виявився підвищеним та введені ліки- розчин магнезії та анальгін. Біля лівої скроні позивачки було помітно почервоніння шкіри. Синців, подряпин, гуль та інших тілесних ушкоджень у позивачки не було. Після надання першої медичної допомоги позивачку на автомобілі швидкої допомоги доправили до Біловодської ЦРЛ на консультацію лікаря- невропатолога.Діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку.» був виставлений під питанням.

ОСОБА_10 рапорту міліціонера роти «Грифон» ОСОБА_11 ївідмовний матеріал-а.с. 21 /, який 3.06.2010р. чергував на охороні громадського порядку у приміщенні Біловодського районного суду, у той день слухалася справа 6-31 за заявою ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа. Приблизно о 10-й годині із залу судових засідань вийшла громадянка ОСОБА_2, яка вказала, що їй стало погано й він викликав швидку допомогу. Скарг та заяв зі сторони ОСОБА_2 не надходило.

ОСОБА_10 супроводного листа б/н станції швидкої медичної допомоги Біловодської ЦРЛ /а.с.26зв./ складеного фельдшером ОСОБА_9, ОСОБА_2 об 11.00 годині 3.06.10р. була доправлена до поліклиніки Біловодської ЦРБ на консультацію до невропатолога із діагнозом «ЗЧМТ.Струс головного мозку легкого ступеню?»

ОСОБА_10 Судово-медичного дослідження № 218 від 8.06.2010р. /а.с.16/ у гр-ки ОСОБА_2 будь-яких ушкоджень або слідів іх загоєння з приводу даної травми не встановлено.У лікарні у гр.ОСОБА_2 встановлений діагноз : забій мяких тканин лівої скронної області. Встановлений у лікарні діагноз : забій мяких тканин лівої скронної області врахований як необгрунтовано встановлений, не підтверджений об'єктивними даними. Відсутність обєктивних ознак пошкоджень на тілі не дає підстав для їх кваліфікації. Даних за струс головного мозку немає.

ОСОБА_10 постанови Біловодського РВ УМВС у Луганській області від 3.09.2010р. про відмову у порушенні кримінальної справи за ст.ст. 125, 296 КК України стосовно ОСОБА_7 за заявою ОСОБА_2 /відм.матеріал-а.с.23-24/, дані про нанесення відповідачкою позивачці тілесних ушкоджень походять зі слів ОСОБА_2. Свідків конфлікту між ними не встановлено. Ознаки складу7 злочинів, передбачених ст.ст. 125, 296 КК України відсутні. Вказана постанова не є скасованою.

Відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Встановивши викладені обставини, суд вважає, що позивачка ОСОБА_2 не виконала вищевикладені вимоги закон' та не довела факту нанесення їй відповідачкою тілесних ушкоджень, оскільки не надала суд' фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин , які б обгрунтовували її вимоги.

Доводи позивачки про нанесення відповідачкою їй тілесних ушкоджень спростовуються вишевикладеними поясненнями свідка ОСОБА_5,рапортом ОСОБА_11, постановою Біловодського РВ УМВС від 3.09.2010р.. Встановлені під питанням діагнози позивачці спростовані висновком СМО № 218 як необгрунтовано виставлені.

У той же час покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9 на переконання суду не є такими, що огрунтовують позов, оскільки вказані особи не бачили, що саме відповідачкою були спричинені тілесні ушкодження позивачці.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 1166, 1167,1195 ЦК України, що відповідно свідчить про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись, викладеним, на підставі ст.ст.209,212,213,214,215, ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити у повному обсязі за необгрунтованістю.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 26 жовтня 2010р. ОСОБА_1 текси рішення буде виготовлений 1 листопада 2010р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів із дня його проголошення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції, який прийняв рішення, яке оскаржується.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.Г.ЛОГВІНЕНКО