overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-н-261/10
С У Д О В И Й Н А К А З
11 жовтня 2010 року Справа № 2-Н-261/10 рік
Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ГОРБЕНКО С.А., розглянувши заяву КП «Первомайський міський водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, відповідно до вимог ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 509, 526 ЦК України, п. 1 ч. 3 ст. 96, ст. 102 ЦПК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги», -
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
С У Д Д Я: ОСОБА_2
Згідно зі статтею 105 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Якщо суд за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа№2-6754/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08 вересня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 листопада 1978 року, зареєстрованому відділом РАГС виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №633 (а.с.12). Від спільного подружнього життя мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 11).

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати.

Позивач в судовому засіданні зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити своє прізвище без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 04 листопада 1978 року відділом РАГС виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, актовий запис №633.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Остапенко
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2 -6034/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г. при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02 червня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з квітня 2010 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 березня 2004 року, зареєстрованому Відділом РАЦС Нікопольського міського управління юстиції Дніпопетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №88 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з квітня 2010 року, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточна, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, сг.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 03 березня 2004 року Відділом РАЦС Нікопольського міського управління юстиції Дніпопетровської області, актовий запис №88.

Прізвище ОСОБА_2 залишити «Троян».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Остапенко
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-6095/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04 серпня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з вересня 2009 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19 жовтня 2002 року, зареєстрованому Відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №940 (а.с.7). Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з вересня 2009 року, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 19 жовтня 2002 року Відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №940.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_1 прізвище «Емріх».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Остапенко
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2 -6088/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04 серпня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2000 року.

В судове засідання позивач не зявилась. Про день, місце та час судового засідання сповіщена належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення. До суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ганзенко».

В судове засідання відповідач не зявився. Про день, місце та час судового засідання сповіщений належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення. До суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14 грудня 1991 року, зареєстрованому відділом ЗАГС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1831 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з 2000 року, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130,213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 14 грудня 1991 року відділом ЗАГС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1831.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Остапенко
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-4802/2010р.
12 серпня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач 05 травня 2010 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені.
В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не зявився. Про день, місце та час судового засідання сповіщений належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27 липня 2001 року, зареєстрованому Відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №507 (а.с.7). Від спільного подружнього життя дітей не мають.
Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.
За таких встанов. злих обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на сторін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 липня 2001 року Відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №507.
При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави в розмірі 8,50 гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Н.Г. Остапенко
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-4982/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г. при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19 травня 2010 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19 серпня 2005 року, зареєстрованому Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №580 (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 серпня 2005 року Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №580.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_2 прізвище «Кузнєцова».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Остапенко
Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-4986/2010p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г. при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17 лютого 2010 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із ОСОБА_2, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2007 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 березня 2000 року, зареєстрованому Відділом РАГС виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №77. Від спільного подружнього життя дітей не мають.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з 2007 року, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.

За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 березня 2000 року, Відділом РАГС виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис за №77.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити «Судзиловська».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Остапенко