Справа № 2-291/10
Провадження № -
У Х В А Л А

30.04.2010 року судця Васильківського районного суду Порох К.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "Про стягнення моральної шкоди в розмірі -300 000грн.

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2010р. до Васильківського районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом. Вказує, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2009 року відповідача було визнано винним у злочині, передбаченим ст„ 291 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі зі стягненням на її користь матеріальної шкоди 12931грн. та моральної 250000грн. Ухвалою судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.04.2009 року вирок суду першої інстанції було змінено, відповідача було звільнено з під варти, а суму відшкодування моральної шкоди знижено до 50000грн. До теперішнього часу відповідач не зробив жодного кроку для добровільного відшкодування завданої шкоди їй та її сім'ї. Постановою ДВС від 19.01.2010 року виконавчий лист №1-87 виданий 26.05.2009 року Жовтневим районним судом Дніпропетровської області повернуто без виконання. З вини відповідача сім'я знаходиться в скрутному становищі. їй та дітям завдана моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 300 000грн. і просить стягнути з ОСОБА_2

Згідно ст. 1 та п.1 ч.1 ст. 2 Декрету КМУ України «Про державне мито» від 21.01.1993року -платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами. Державне мито справляється, крім іншого, із позовних заяв.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

З п.1 ч. 1 ст. 80 вказаного кодексу - у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається - сумою, яка стягується.

Згідно ст. З ч.1 п.1 пп. «а» Декрету КМУ України «Про державне мито» від 21.01.1993року -розмір мита з позовних заяв складає 1% ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 81 ЦПК України - розмір та порядок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залежно від категорії справ встановлюється Кабінетом Міністрів України. З Постанови КМУ №825 від 05.08.2009 року вбачається, що розмір витрат на ІТЗ судового процесу, пов'язаного з розглядом спору майнового характеру складає 120грн.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судових витрат, мотивуючи своє прохання скрутним матеріальним становищем та наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей, однак не надає доказів, що підтверджує цю обставину.

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків (сплати судові витраті, надати докази, що є підставою для звільнення від сплати).

Відповідно до правил ст.121 ЦПК України, якщо недоліки будуть виправлені позивачем в наданий строк, то позовна заява буде вважатися поданою в день її первісного» подання. Інакше визнається не поданою і повертається. -?

На підставі вищевказаного та керуючись ст.119,121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "Про стягнення моральної шкоди в розмірі 300 000грн. - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без руху й надати строк для виправлення допущених при її подачі недоліків до 25 травня 2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: