Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-233/10
РІШЕННЯ

іменем України

11 серпня 2010 року м.Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О.С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2. - ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, ОСОБА_2, звернувшись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_5 перебувала в шлюбі з ОСОБА_7, в якому народилося троє дітей: ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_6, ОСОБА_8

За час шлюбу на законних підставах вони збудували житловий будинок в с.Тисів Болехівської міської ради по вул.Стефаника,2.

06 серпня 2007року ОСОБА_7 помер і після його смерті відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння.

Оскільки тільки позивачі проживали у вказаному будинку і прийняли спадщину після смерті спадкодавця, а інші спадкоємці (відповідачі), відмовилися від неї, подавши таку заяву, то просять визнати за ними право власності на спадкове майно, зокрема, за ОСОБА_5 -3/4 частин, а за ОСОБА_2 -1/4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Додатково вказали, що після смерті ОСОБА_9 позивачі прийняли спадщину у вигляді земельної ділянки, що належала спадкодавцю. А успадкувати будинок вони не можуть в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинковолодіння, із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідач ОСОБА_6 подав заяву слухати справу без його участі та не заперечує щодо вимог позивачів, на спадкове майно не претендує (а.с.29).

Відповідач ОСОБА_4 вказала, що вона є дочкою померлого ОСОБА_9, але на майно не претендує, про що подала заяву до нотаріальної контори, де вказала, що відмовляється від спадщини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, в якому народилося троє дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ( у зв'язку з одруженням змінила прізвище на Федорко) М.В.

З матеріалів справи вбачається, що за час перебування в шлюбі подружжя ОСОБА_6 на законних підставах здійснили будівництво житлового будинку в с. Тисів по вул..Стефаника, 2 , що стверджується: рішенням виконавчого комітету Тисівської сільської ради від 07 вересня 1972року №170 про виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку, свідоцтвом на забудову садиби (а.с.7-10)

Оскільки дозволи на початок будівельних робіт видавалися на ім'я чоловіка позивачки ОСОБА_7, то вказаний будинок згідно записів по господарських книг облікувався за ним.

06 серпня 2007року ОСОБА_7 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.6).

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок зареєстрований в Тисівській сільській раді за ОСОБА_7, то він і був власником цього житлового будинку.

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.І ст.1222, ч.З ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи.

Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.І ст.1269, ч.І ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.І ст.1270 ЦК строк.

Встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є його дружина та діти (сторони по справі).

Поясненнями сторін та довідкою Тисівської сільської ради стверджується, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_7 разом з ним проживали і продовжують проживати у вказаному будинку його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 ( а.с.28).

В той же час син померлого ОСОБА_6, який проживав окремо та дочка ОСОБА_4 у встановлений законом термін (15 січня 2008року) подали заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після його смерті, а тому вважаються такими, що не прийняли спадщини .

Таким чином, спадкоємцями за законом після смертіМихавків В.С. є його дружина ОСОБА_5, яка має право власності на % частини будинковолодіння №2 по вул. Стефаника у с. Тисів і його син ОСОБА_2, який успадкує по 1/4 частині будинковолодіння, оскільки вони прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Визначаючи розмір виділеної частки кожного спадкоємця суд враховує те, що 1/2 частини спірного будинковолодіння належить ОСОБА_5 , як майно, що набуте під час шлюбу на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969р.), а 1/4 частини належить їй, як спадкоємцю після смерті чоловіка .

Отже, позивачі вважається такими, що прийняли спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті ОСОБА_7 і вона належить їм в зазначених частках з часу її відкриття.

З технічного паспорту вбачається, що дане будинковолодіння складається із житлового будинку «А» з господарськими будівлями: стайнею «Б», стодолою «В», сараю «Г», вбиральнею «Д», криниці, огорожі, воріт, вартістю 135819грн (а.с.14)

На підставі наведеного, ст.ст. ст. 1268,1273, ст. 386 ЦК України, керуючись ст.ст. 214,215 ЦПК України,суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 3/4 частин домоволодіння, що знаходиться в с.Тисові по вул.. Стефаника, 2 Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частин домоволодіння, що знаходиться в с.Тисові по вул.. Стефаника, 2 Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через Болехівський міський суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Головенко О.С.