Справа № 22ц-2562/10 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Категорія: Доповідач: Крайник Н.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Каблака П.І.

суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.

при секретарі: Гуняк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 15 березня 2010 р. у справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про зміну умов кредитного договору щодо строку його виконання та стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Змінено умови кредитного договору № 2203-1137 від 16.03.2006 р. щодо строку його виконання і визначено строк виконання кредитного договору моментом набрання рішенням суду про зміну умов договору законної сили. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 2564.43 дол.США, що в еквіваленті по курсу долара США становить 204 509 грн. 54 коп., заборгованість в розмірі 1470 грн., а всього 206 060 грн. 54 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ВАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати в розмірі 2009 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що оскаржуване рішення суд ухвалив при відсутності розрахунку суми боргу.

Крім того, суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду судом справи за позовом ОСОБА_1 до ПП «Регіон Авто» про визнання купівлі-продажу автобуса від 06.03.2006 р. недійсним, яка перебуває в провадженні Личаківського районного суду м. Львова, незважаючи на те, що між Банком та ПП «РегіонАвто» наявний договір про співпрацю згідно якого банк стимулює реалізацію китайських автобусів без експлуатаційної та кредитної історії. Суд також безпідставно відмовив йому у клопотанні про проведення експертизи вартості заставного майна автобуса, що має суттєве для справи значення, оскільки при укладенні договору застави вартість заставного майна була значно завищена, що привело до неможливості виконання ним договору кредиту.

Суд не прийняв до уваги, що при укладенні договору кредиту між ним та Банком було досягнуто згоди щодо того, що погашення по договору кредиту будуть проводитися за рахунок прибутку, отриманого від експлуатації автобуса. Суд не з»ясував чи даний кредит є споживчим, чи комерційним та прийшов до помилкового висновку, що Банк за договором купівлі-продажу автобуса не набув жодних прав і обов»язків.

Суд, наклавши арешт на автобус фактично зробив неможливим виконання договору кредиту. Крім того, ухвалюючи рішення суд не врахував, що автобус як засіб отримання прибутку, виконавчою службою в погашення заборгованості за договором кредиту реалізовано, що робить в подальшому неможливим виконання договору кредиту.

Просить рішення суду скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором , а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.03.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит на придбання автобуса в розмірі 26 471 дол. США строком на 84 місяці зі сплатою 11,5 % річних та комісійних винагород за користування кредитом. Термін остаточного погашення кредиту сторонами визначено - 16.03.2013 р.

Для забезпечення виконання зобов»язання по кредитному договору 17.03.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір застави майна, згідно якого ОСОБА_1 передав в заставу придбаний за кредитні кошти автобус .

Через неналежне виконання відповідачем умов договору кредиту та у зв»язку зі значною заборгованістю, яка склалася по чергових платежах та відсотках, на підставі виконавчого напису нотаріуса від 18.10.2007 р. предмет застави (автобус) було реалізовано за 36 849 грн.63 коп. та зазначені кошти перераховано на рахунок стягувача - ВАТ «Державний ощадний банк України».

Тому, ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд прийшов до вірного висновку, що з врахуванням коштів, отриманих від реалізації предмета застави заборгованість по кредитному договору станом на 06.05.2009 р. становила 25 644, 43 дол. США, з них сума несплаченого боргу по кредиту 20 574,44 дол. США, сума несплачених платежів по процентах 4 178,12 дол. США, сума нарахованої пені за несплату платежів 891, 87 дол. США та вірно стягнув з відповідача в користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 2564.43 дол. США, що в еквіваленті по курсу долара США становить 204 509 грн. 54 коп.

Суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі судової товарознавчої експертизи для визначення вартості предмета застави (автобуса), оскільки згоди щодо його ціни між сторонами було досягнуто на час укладення договору застави, а також в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Личаківським районним судом м. Львова справи за позовом ОСОБА_1 до ПП «РегіонАвто» про визнання недійсним договору купівлі-продажу автобуса, оскільки вимоги за вказаними позови не взаємопов»язані між собою.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що Банк при наявності угоди про співпрацю з ПП «Регіон Авто» сприяв останньому в реалізації автобусів неналежної якості, а відтак повинен нести відповідальність за якість останнього на увагу не заслуговують, оскільки Банк не є стороною договору купівлі-продажу автобуса, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Регіон Авто».

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що між сторонами за договором кредиту було досягнуто домовленості про погашення заборгованості за договором кредиту за рахунок прибутку, отриманого від експлуатації автобуса, оскільки зазначене не передбачено договором кредиту.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 1 ч.1ст..307, п.1 ч.1 ст.314, 315,317,319 ЦПК України колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 15 березня 2010 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: