Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.,

суддів Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Юрків І.П.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

представника Марковецької сільської ради ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Марковецької сільської ради про спонукання вчинити дію - за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 21 квітня 2010 року ,-

вс т а н о в и л а:

ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції яким їй в позові до ОСОБА_3 та Марковецької сільської ради про спонукання вчинити дію відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що те, що судом грубо порушено норми матеріального права. Відповідач ОСОБА_3 надала суду копію рішення про передачу їй земельної ділянки, однак жодних документів, які б підтвердили право користування нею не надала. Їй же рішенням сесії Марковецької сільської ради від 21.09.2005 року передано у власність земельну ділянку площею 0,68 га. З них під будівництво і обслуговування жилого будинку 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства 0,43 га. 11.12.2008 року вона уклала договір з Тисменицьким районним відділом ОСОБА_4 Франківської регіональної філії ДКП «Центр ДЗК» по виконанню комплексу робіт із інвентаризації

___________________________________________________________________

Справа № 22-ц -1633/2010р. Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р.Р.

Категорія 5 Суддя-доповідач - ОСОБА_6

земельних ділянок та оформлення акту на право власності на землю. Згодом вона отримала кадастрові плани на земельні ділянки та акт встановлення і узгодження зовнішніх меж земельної ділянки. Даний акт підписали всі суміжні землекористувачі крім відповідачів по справі та землевпорядника. Свою відмову вони мотивують тим, що вона самовільно захопила частину заїзної дороги і створює перешкоди ОСОБА_3 в користуванні її земельною ділянкою, що не відповідає дійсності оскільки в генеральному плані села Марківці відсутня дана дорога, а в разі виготовлення ОСОБА_3 всіх правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона може влаштувати заїзд до своєї земельної ділянки по лінії охоронної зони, що не заборонено ст.ст.60,61 ЗК України та ст.88 Водного кодексу України. Однак відповідачі проти такого заїзду без будь якої мотивації.

Вважає що відповідачі безпідставно відмовляються підписати акт узгодження меж.

Тому просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення яким задовольнити її позов.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, оцінивши зібрані докази, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_1 межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 Межа між земельними ділянками сторін становить 62,03 м. До їхніх земельних ділянок існувала дорога(заїзд) що відноситься до земель загального користування. Однак у 2003 році позивачка самовільно захопила 0.02 га земельної ділянки по якій проходила дорога, встановила огорожу чим позбавила відповідачку та її сина можливості заїзду до будинку та земельних ділянок, що підтверджується актом від 26.11.2003 року. Однак у 2004 році позивачка знову перегородила дорогу та знищила поставлені межові знаки, за що їй було вручено припис та зобовязано розгородити дорогу.

22.01.2009 року державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель в ОСОБА_4 Франківській області складено адміністративний протокол за самовільне захоплення позивачкою 0,04 га землі.

Актом комісії від 25.09.2009 року встановлено що ОСОБА_1 захопила 0,02 га землі, що є заїздом до земельних ділянок. 22.01.2010 року на позивачку було складено акт про порушення нею земельного законодавства та видано припис, яким її зобовязано усунути порушення земельного законодавства, а постановою від 11.02.2010 року накладено стягнення у вигляді штрафу.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 самовільно захопила частину земельної ділянки, яка відноситься до земель загального користування і є дорогою до земельних ділянок, то суд першої інстанції відмовив їй у спонуканні відповідачів підписати акт узгодження зовнішніх меж за безпідставністю позовних вимог.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості.

Підстав для скасування даного рішення і ухвалення нового рішення ,колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду від 21 квітня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_7

ОСОБА_8