Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц- 2731/10 Головуючий по 1 інстанції
Категорія 57 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Храпка В.Д.

суддів Міщенка С.В., Бондаренка С.І.

при секретарі Іскри І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі на рішення Черкаського районного суду від 09 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання по нарахуванню і виплаті щомісячної державної соціальної допомоги згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,-

встановила:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання по нарахуванню і виплаті щомісячної державної соціальної допомоги згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони в період з 22 червня 1941 по вересень 1945 року не набули повноліття і були дітьми, тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, є дітьми війни і згідно ст. 6 даного Закону їм повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Просять визнати дії відповідача у нарахуванні та виплаті щомісячної соціальної допомоги їм у розмірі меншому 30% мінімальної пенсії за віком протиправною. Зобов'язати відповідача здійснити кожному нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки в сумі 3891,90 грн. Зобов'язати відповідача нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в подальшому при нарахуванні пенсії.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність щодо нездійснення управлінням Пенсійного фонду України в Черкаському у районі нарахування та виплати позивачам щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду в Черкаському районі вчинити дії по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 з 19 жовтня по 31 грудня 2008 року, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( в редакції до внесення змін Законом України №107-VI від 28.12.2007р.), виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення

змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007р. на 2008 рік, за виключенням з цієї суми фактично отриманих позивачем у цей період коштів надбавки дітям війни, які вони отримували відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та виплатити різницю недоплачених сум, та здійснювати її подальшу виплату пенсії в повному розмірі , передбаченому указаним законом та чинним законодавством.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду, управління Пенсійного фонду в Черкаському районі , у встановлені строки оскаржило її, та просить скасувати постанову Черкаського районного суду від 09 грудня 2009 року і прийняти нову постанову суду, відмовивши позивачам у задоволенні їх позовних вимог , оскільки їм не було в повній мірі здійснено доплати як дітям війни у зв'язку з відсутністю коштів та механізму фінансування і виплати даного підвищення до пенсії.

Заслухавши доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи , судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що позивачі, відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , мають статус дітей війни.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року зміни до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , якими передбачалося, що дітям війни (крім тих , на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , виплачується підвищення у розмірі 10% надбавки , встановленої для учасників війни , - рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року було визнано неконституційними.

Відповідно до частини 2 ст.152 Конституції України закони , інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність .

Таким чином з 22.05.2008 року відповідач , як орган , якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них ,був зобов'язаний нараховувати позивачу підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року , відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії , підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, і додаткового рішення законодавчого органу про відновлення попередньої редакції Закону , жоден нормативно-правовий акт не передбачає.

Відповідач у визначених Законом розмірах підвищення до пенсії позивачу не виплачував. Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано судом не взяті до уваги , так як питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Не є обґрунтованим посилання в апеляційній скарзі на інші нормативно-правові акти, оскільки згідно частини 2 ст.3 Закону №2195-1У державні соціальні гарантії дітям війни , встановлені цим Законом , не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. А тому суд у цій частині ,ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачів, з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи - суд не вбачає.

Разом з тим, судом , при вирішенні даного спору, було безпідставно зобов'язано управління Пенсійного фонду в Черкаському районі вчинити дії по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачів відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( в редакції до внесення змін Законом України №107-VI від 28.12.2007р.), виходячи саме з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007р. на 2008 рік, та здійснювати її подальшу виплату пенсії в повному розмірі, передбаченому указаним законом та чинним законодавством.

Оскільки, по-перше, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає виплату дітям війни пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається виходячи з норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність .І, по-друге, згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. А отже законом визначено, що предметом позовних вимог можуть бути вже вчинені дії і судовий захист можливий лише від дій чи бездіяльності, що вже настали, а не можуть настати в майбутньому. До того ж, суд не може наперед визначити порядок та розмір нарахування і виплати пенсії відповідачу, поскільки це не належить до його компетенції , а є виключною прерогативою законодавчої та виконавчої гілок влади. . Тому , з названих підстав рішення суду в цій частині підлягає до зміни.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в зазначеній частині рішення суду є суттєвими і постанова підлягає зміні шляхом виключення даного зобов'язання з її резолютивної частини .

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі на

постанову Черкаського районного суду від 09 грудня 2009 року - задовольнити частково.

Постанову Черкаського районного суду від 09 грудня 2009 року - змінити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської

області нарахувати і виплатити ОСОБА_3 за період 19 жовтня по 31 грудня

2008 року , ОСОБА_4 за період 19 жовтня по 31 грудня 2008 року, Бас

ОСОБА_9 за період 19 жовтня по 31 грудня 2008 року, ОСОБА_6 за

період 19 жовтня по 31 грудня 2008 року, ОСОБА_7 за період 12 жовтня по

31 грудня 2008 року , ОСОБА_8 за період 19 жовтня по 31 грудня 2008

року недоплачену їм як дітям війни державну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням раніше сплачених сум.

Виключити з постанови суду від 09 грудня 2009 року покладення зобов'язання на

управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі здійснювати подальшу

виплату пенсії позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

ОСОБА_9, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_8

Петровичу в повному розмірі , передбаченому указаним законом та чинним законодавством.

В іншій частині постанову Черкаського районного суду від 22 січня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може

бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/