Апеляційний суд Чернівецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 08 » вересня 2010 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А.Д.

суддів: Кулянди М.І., Чупікової В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 липня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, мотивуючи тим, що мають статус дитини війни.

___________________________________________________________________________

Справа 22ц-1673/10 р. Головуючий у 1-й інстанції Харабара І.В.

Категорія 57 Доповідач Галичанський А.Д.

Вказували на те, що 1 січня 2006 року їх щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV Про соціальний захист дітей війни, повинна збільшуватися на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на відмову відповідача проводити нарахування та виплату вказаного підвищення до пенсії, просили визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі та зобовязати його нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу як „дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день ухвалення рішення суду та надалі виплачувати у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 липня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підвищення до пенсії в розмірі, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 06 липня 2010 року неправомірною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплаченого їм відповідно до Постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 підвищення починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 2.05.2008 року по день ухвалення даного рішення суду 06 липня 2010 року.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області просить скасувати рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 липня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи та постановив рішення з грубим порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачі є дітьми війни в розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому мають право на підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Такі виплати у 2006-2007 роках не проводились, а в 2008 році відповідач здійснював позивачам доплати, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення вищезазначеного закону щодо зупинення дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Вищезазначене рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року є обовязковим до виконання на території України і має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що з 22.05.2008 року спірні правовідносини регулюються відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року.

Також судом першої інстанції правильно не були взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Частиною першою ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вищезазначені обставини по справі встановлені повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким судом дана належна оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин суд правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 2008 року не діє в редакції щодо підвищення пенсії «дітям війни» на 30% мінімальної пенсії за віком спростовуються рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та ч.2 ст.152 Конституції України.

Посилання на відсутність коштів у Державному бюджеті для покриття зазначених виплат не свідчить про відсутність у позивачів права на їх отримання у відповідності до законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала є остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: