Комінтернівський районний суд м.Харкова
Справа № 2-4239
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Юрєвої А.М.
при секретарі Ємельяненко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив вселити його в квартиру АДРЕСА_1, зобовязати відповідача не перешкоджати йому користуватися зазначеною квартирою, стягнути 3390 гривень за перепрограмування замка вхідних дверей та судові витрати, сплачені ним при подачі позовної заяви.
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він 08.11.2001 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.05.2009 року їх шлюб розірвано. В період шлюбу ними за спільні кошти було куплено трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору № 25/02 часткової участі в будівництві, укладеного 09.02.2005 року між АТ „Жилбуд-2 та ОСОБА_2 Він користувався квартирою до початку травня 2010 року. За час його відсутності протягом двох тижнів ОСОБА_2 вселилася в квартиру, перепрограмувала електронний замок у вхідних дверях в квартиру, перешкоджаючи йому користуватися житлом. 10.05.2010 року він зміг зайти до квартири лише з працівниками міліції. Звернувшись до фахівців, він перепрограмував кодовий замок у вхідних дверях, за що заплатив 3390 гривень. Проте наступного дня ОСОБА_2 знов перепрограмувала замок. Він вважає, що має право користуватися зазначеною квартирою, оскільки зареєстрований в ній і там знаходяться його речі та майно.
В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. ОСОБА_2 21.10.2010 року надала заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що в той же час іншим суддею розглядатиметься справа за її позовом про поділ майна. Проте розгляд справи за її позовом про поділ майна було відкладено, але вона у судове засідання не зявилася, залишивши приміщення суду. В звязку з чим суд дійшов висновку, що відповідач не зявилася у судове засідання з неповажних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с. 10, 11)
В зазначеній квартирі відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописки проживають ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9)
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Крім того судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.07.2010 року за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину трикімнатної ізольованої квартири № 156, розташованої в будинку 43 по пр-ту Гагаріна в м.Харкові.
Зазначене рішення суду набрало законної сили.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Таким чином суд вважає за необхідне вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_3 та зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні квартирою156 будинку 43 по пр. Гагаріна в м. Харкові.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 3390 гривень за перепрограмування замка вхідних дверей, то суд вважає за необхідно відмовити в задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ОСОБА_1 надано ксерокопію акту прийому-здачі виконаних робіт, відповідно до якого ОСОБА_1 сплачено 3390 гривень за виклик майстра, розблокування замка, перекодування ключів та замка. (а.с. 5-6)
Проте позивачем не доведено факту, що саме перепрограмовувся замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 та що саме з вини відповідача йому довелося перепрограмувати замок вхідних дверей.
Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору з урахуванням Декрету КМУ Про державне мито від 21.01.1993 року 8,50 гривень та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
А з урахуванням Декрету КМУ Про державне мито від 21.01.1993 року з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір 51 гривня.
А також відповідно до ст..81 ЦПК України та розмірів витрат на інформаційно-технічне забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських прав, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 90 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 81, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 186, 321, 383,1166 ЦК України, ст. 156 ЖК України,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_3.
Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні квартирою156 будинку 43 по пр. Гагаріна в м. Харкові.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 /вісім/ гр. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 /тридцять/ гр. 00 коп., а всього 38 /тридцять вісім/ гр. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 51 /пятдесят одна/ гр. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 90 /девяносто/ гр.. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -