АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-827/10 Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гасія Ю.В.

Суддів: Обідіної О.І. , Карнауха П.М.

при секретарі Киві А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 листопада 2009 року по справі за позовом Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради м. Комсомольська до ОСОБА_2 ,СГРІФО Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області про визнання ордеру недійсним, виселення та зняття з реєстрації,

колегія суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача Обідіної О.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Комсомольського міського суду від 24.11.2009 р. позовні вимоги задоволено.

Визнано ордер на житлову площу №3 від 22.05.2007 р. виданий ОСОБА_2 на право заняття квартири АДРЕСА_1 недійсним.

Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2.

Зобов»язано СГІРФО Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою : Полтавська область АДРЕСА_3.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, останнє оскаржив відповідач, який наполягаючи на своєму праві на проживання в спірній квартирі, яку він отримав, на його думку , на законних підставах, просить рішення скасувати.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі від 23.10.2003 року ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» передало із свого балансу на баланс Дмитрівської сільської ради м. Комсомольська шестиквартирний будинок по вул.. Полтавській, 2 а .

Згідно свідоцтва по право власності на нерухоме майно від 13.07.2009 р. Дмитрівська сільська рада м. Комсомольська Полтавської області є власником ( форма власності комунальна) шестиквартирного житлового будинку в с. Кияшки по вул.. Полтавській, будинок 2-а.

22.05.2007 р. виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради ОСОБА_2 видано ордер на жиле приміщення №3 на сім»ю з однієї особи на право заняття жилого приміщення - квартири АДРЕСА_4 а в с. Кияшки м. Комсомольська.

02.07.2007 р. між домовласником та наймачем житла ОСОБА_2 було укладено договір найму зазначеного жилого приміщення і відкрито на його ім.»я особовий рахунок № 1268. За умовами вказаного договору наймач зобов»язувався вносити щомісячну оплату в розмірі 30 грн.26 коп.

До моменту отримання ордера ОСОБА_2 займав вказане жиле приміщення на підставі договору найму житла ( наданий суду договір не містить дати його укладання) , укладеного між ним та наймодавцем , яким на той час було підприємство «Північна електроенергетична система» Національної енергетичної корпорації «Укренерго» .

Оскільки відповідачем не виконувались вимоги п. 3 зазначеного договору щодо обов»язку здійснювати оплату за житло , власником житлового приміщення 16.02.2009 р. було направлено на ім»я ОСОБА_2 повідомлення про розірвання в односторонньому порядку з 03.03.2009 р. цього договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 на обліку, як громадянин, що потребує поліпшення житлових умов не перебував, мав і продовжує мати у власності квартиру № 39 Житловою площею 41 кв.м. в будинку № 4 по вул.. Садовий проїзд в м. Харкові, де фактично постійно проживав разом із своєю сім»єю, зобов»язання за умовами договору найму в частині оплати за користування житлом не виконував .Враховуючи, що при видачі відповідачу ордеру на спірне жиле приміщення було порушено порядок та умови його надання , суд з вказаний підстав прийшов до висновку про визнання ордеру недійсним.

З вказаними висновками погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Згідно ст. 58 Житлового Кодексу України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Як встановлено судом і не спростовано відповідачем останній, всупереч вимогам Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов…, не перебував на квартирному обліку як особа, що потребує поліпшення житлових умов в Дмитрівській сільській раді м. Комсомольська, мав з 1993 року у своїй власності квартиру №39 , житловою площею 41 кв.м. в кооперативному будинку № 4 по вул.. Садовий проїзд в м. Харкові, де фактично і проживав, у зв»язку з чим суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність визначених ст. 59 ЖК України підстав для визнання ордеру на жиле приміщення недійсним.

Крім того, суд дійшов правильного висновку щодо недотримання наймачем ОСОБА_2 зобов»язань по здійсненню щомісячної оплати за користування житлом.

Враховуючи, що договір найму жилого приміщення відповідно до ст. 61 ЖК України укладається на підставі ордеру , а в даному випадку судом ордер на ім»я відповідача визнано недійсним з підстав порушення порядку і умов надання жилого приміщення, висновок місцевого суду про виселення з останнього відповідача ОСОБА_2 є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і за своїм змістом фактично являються власним висвітленням відповідачем подій, пов»язаних з спірними правовідносинами.

Твердження апелянта про те, що він постійно проживає в спірній квартирі колегія суддів не приймає до уваги як обставину, що спростовує висновки суду, оскільки за матеріалами справи встановлено , що вказане житлове приміщення розташоване у ветхому будинку, в якому відсутні водопровід, каналізація, опалення, електропроводка знаходиться в аварійному стані . Самочинно добудоване відповідачем приміщення є неопалювальним і фактично ним використовується лише як сезонна баня.

Посилання ОСОБА_2 на те, що до моменту отримання ордера він займав вказане жиле приміщення на підставі договору найму житла ( наданий суду договір не містить дати його укладання) , укладеного між ним та наймодавцем , яким на той час було підприємство «Північна електроенергетична система» Національної енергетичної корпорації «Укренерго» не спростовує висновки про наявність підстав для визнання ордера на жиле приміщення недійсним .

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги.

С У Д Д І :

Згідно.