11.02.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-351 2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія 45 Доповідач: Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року лютого місяця 11 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Прокопчук Л.П.

Суддів - Гаркуші В.О., Воронцової Л.П.

при секретарі - Остренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 07 грудня 2009 року у справі

за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія

«Херсонобленерго»,

третя особа - Зеленівська селищна рада в Дніпровському районі

м.Херсона

пре усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та забезпечення охоронної зони меж земельної ділянки , -

встановила:

В листопаді 2007 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі - продажу та Держави акта на право власності на земельну ділянку, йому належить житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка площею 3401м2, що розташовані в с.Зеленівка, вул.Студентська,82.

Без будь-яких правових підстав на його земельній ділянці розташовані чотири стовпи ліній електромереж, що належать відповідачу - ВАТ ЕК «Херсонобленерго» та перешкоджають користуватись нею.

Просив суд зобовязати відповідача відновити стан земельної ділянки шляхом демонтування стовпів ліній електромереж.

03 червня 2008 року з аналогічними позовними вимогами звернулася ОСОБА_3, яка посилалася на те, що в охоронній зоні її земельної ділянки, що розташована по вул. Шкільній,29 в с.Зеленівка м.Херсона, знаходяться стовпи лінії електромереж високої напруги на відстані 4-х метрів від будинку. Встановлені вони з порушенням нормативів проведення електроліній, а тому негативно впливають на мешканців будинку.

Позивачі доповнили свої вимоги 08 вересня 2009 року та просили суд стягнути на їх користь і витрати на правову допомогу у розмірі 2000грн. кожному.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 07 грудня 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог закону та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати і постановити нове по суті його позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 та його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим представник ВАТ ЕК «Херсонобленерго» просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.65 ЗК України землями промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Землями енергетичної системи згідно ст.7б ЗК України визнаються землі, надані під електрогенеруючі обєкти, під обєкти транспортування електроенергії до користувача.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що на балансі ВАТ ЕК «Херсонобленерго» знаходиться ПА - 10 Ф-Р «Сільський» ПС «Комунальний», яка розташована за адресою м.Херсон смт.Зеленівка.

Вказана повітряна лінія розташована на землях селищної ради, які згідно з Державним актом на право постійного користування землею № 000-655 від 25 лютого 2000 року, передані відкритому акціонерному товариству «Херсонобленерго».

На думку колегії законність права відповідача на користування вказаною землею є підтвердженою у законний спосіб, а тому необґрунтованими є твердження позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо незаконності розміщення на ній лінії електропередач.

Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

У цих зонах діють обмеження, передбачені Земельним кодексом України щодо використання земель.

У межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими Правилами охорони електричних мереж, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року.

Отже, і власник спірної земельної ділянки ОСОБА_4 має право користуватися нею лише з тими обмеженнями, що встановлені вищезазначеними Правилами.

Колегія суддів вважає, що позивач, купуючи у 2003 році недобудований житловий будинок на земельній ділянці, на якій вже були встановлені опори лінії електропередач, з власної волі погодився на такі умови її використання.

Посилання апелянта на те, що його право на землю є переважним лише тому, що підтверджене Державним актом на право власності на землю колегією суддів не може бути прийнятим до уваги, оскільки як Державний акт позивачів, що посвідчує їх право власності на землю, так і Державний акт відповідача, що посвідчує його право користування землею є юридичною рівнозначними правовстановлюючими документами.

Безпідставними на думку колегії є і твердження про порушене право попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_5, за власності на яку вже були встановлені опори лініїелектропередачі ВАТ ЕК «Херсонобленерго», оскільки за законом позивач не може представляти права та інтереси іншої особи.

За вказаних обставин необґрунтованими є і його доводи про те, у який саме рік -1991 чи 1997, були перенесені опори лінії електропередачі, бо, якщо, як це стверджує апелянт, вони були перенесені у 1997 році, то право погоджуватися з цим чи ні мав бувший власник земельної ділянки ОСОБА_5, а не позивач ОСОБА_4, який став власником спірної земельної ділянки лише у 2006 році, отримавши 07 червня 2006 року Державний акт на право власності на землю.

Крім того, в матеріалах справи містяться докази того, що опори лінії електропередачі перебували на вказаній земельній ділянці ще до 1996 року.

Такими доказами є: паспорт повітряної лінії електропередачі, в якому зазначено про введення в експлуатацію ВЛ-10 КВ Ф-Р «Сільський», п/с «Комунальний» у 1966 році (а.с.66-71т. 1), інвентарна карта №40 облію, основних засобів (а.с.111-112 т.1), схеми землеустрою селища Зеленівка(а.с. 100т. 1,а.с.57т.2), документи за 1994 рік, що підтверджують підключення цеху регенерації кінескопів ВО «Побутрадіотехніка» до ПЛ- 10 Ф-Р «Сільський», ПС «Комунальний» (а.с.162-182 т.1).

На думку колегії саме наявність останніх документів підтверджує правдивість пояснень свідка ОСОБА_6, який був керівником ВО «Побутрадіотехніка», про те, що ще у 1991 році ця лінія електропередачі проходила по спірній земельній ділянці, а тому його пояснення правомірно прийняті до уваги судом першої інстанції.

Щодо пояснень інших свідків, то вони обґрунтовано не враховані судом, т.я. свідки не називали точного року перенесення лінії електропередачі і вони є такими, що спростовуються іншими, вищезазначеними письмовими доказами.

Окрім того, колегія суддів вважає, що перенесення опор лінії електропередачі є неможливим без попереднього вирішення питання про виділення ВАТ ЕК «Херсонобленерго» іншої земельної ділянки.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення і скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 07 грудня 2009 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Л.П.Прокопчук

Судді: В.О.Гаркуша, А.П.Воронцова