Справа № 22ц-6634/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 17.08.2010
УХВАЛА

Іменем України

17 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.

при секретарі Михайлюку М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення

Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 червня 2010

року у справі за позовом ОСОБА_1 до

підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої

служби Головного управління юстиції у Київській області, товариства з

обмеженою відповідальністю "Форт", ОСОБА_2, третя

особа ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних

торгів,

встановила:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, товариства з обмеженою відповідальністю "Форт", ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів. Свої вимоги мотивувала тим, що виконавчою службою відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Оболонського районного суду м. Києва, яким з неї на користь ОСОБА_3 стягнуто борг в сумі 607 700 грн.

18 лютого 2009 року були проведенні прилюдні торги, на яких було продано належний позивачці житловий будинок в с. Кременище Києво-Святошинського району по вул. Максимова, 41. Торги були проведені ТОВ «Форт» без повідомлення боржника чи його представника.

Виконавчою службою при проведенні виконавчих дій щодо виконання рішення суду не повідомлявся боржник про проведення опису і оцінку будинку, не було перевірено наявність у боржника іншого майна, повторні торги були проведені після оплати боргу.

З урахуванням вказаних обставин просила визнати недійсними прилюдні торги, проведені 18 лютого 2009 року торгівельною організацією ТОВ «Форт» по реалізації житлового будинку, який належить ОСОБА_1

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 4 червня 2010 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції не досліджував питання

ДиТрШУШИПЛ 11рии,^д_ур.г± n^vjuv^viii^i i^^^^ *~r»_._________...

нерухомість, яка не належала повністю боржнику.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що підрозділом примусового виконання рішень

відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у

київській області було відкрито виконавче провадження від 17 жовтня 2008

-fJOKy по виконанню виконавчого листа від 28 серпня 2008 року, виданого

Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі

607 700 грн. На виконанні виконавчої служби перебувало два виконавчих

листи: № 2-3976/2006 від ЗО березня 2007 року та № 2-3976/2006 від 28 серпня

2008 року, які були об»єднанні в зведене виконавче провадження. На вимогу

^Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2008 року виконавчий

_лист від 30 березня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на

користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 149060 грн. повернуто до суду без

виконання.

В порядку примусового виконання рішення суду та у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду в добровільний строк постановою. державного виконавця від 14 лютого 2008 року та актом опису і арешту майна боржника від 2 квітня 2008 року, накладено арешт на майно боржника -житловий будинок по вул.. Максимова у с. Кременище Києво-Святошинського району.

Ухвалою О^олонського районного суду м. Києва від 27 січня 2009 року, ^лалишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2009 .року, відмовлено у задоволенні скарги представнику позивачки про визнання недійсними акту опису і арешту майна від 2 квітня 2008 року, висновку про вартість арештованого нерухомого майна боржника, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 жовтня 2008 року та визнання виконавчого листа від 28 серпня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 607 700 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації майна від 18 лютого 2009 року прилюдні торги з продажу житлового будинку - позивачки відбулися, переможців торгів визнано ОСОБА_4

Згідно платіжного доручення від 17 лютого 2009 року ОСОБА_5 на депозитний рахунок підрозділу примусового виконання рішень перераховані зі збірного карткового рахунку ВАТ АБ «Укргазбанк» кошти в сумі 607 700 грн. Оскільки повноваження ОСОБА_5, як представника боржника, не підтверджені довіреністю, кошти було повернуто ОСОБА_5 у ВАТ АБ «Укргазбанк».

Дії державного виконавця по поверненню коштів у сумі 607 700 грн. представником боржника були оскаржені до Оболонського районного суду м. Києва і ухвалою цього суду у задоволені скарги було відмовлено.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання, зокрема, рішень судів, що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з

матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, vF^x^ y ... проведенні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими вказаним Законом.

Згідно з розділом VII ЦПК України боржники мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця, іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушені їх права чи свободи. ^ В разі обґрунтованості скарги суд своєю ухвалою зобов'язує державного /^хконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

ОСОБА_1 під час виконання судового рішення подавалися скарги відповідно до ст. 383 ЦПК України, проте суд визнав їх "необгрунтованими. Копії судових рішень містяться в матеріалах справи.

У ЦПК України та Законі України «Про виконавче провадження» відсутні правові норми, які б давали право боржникам звертатися з позовом про визнання публічних торгів недійсними, як і відсутні зазначення умов визнання їх такими.

^ Крім того, ч. 2 ст. 388 ЦК України гарантує особам, які купили майно у ^орядку, встановленому для виконання судових рішень, захист їхніх прав від можливої віндикації, а боржники не є стороною в таких правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про неправильне визначення оцінки майна, що продавалося на прилюдних торгах, не заслуговують на увагу, оскільки дані обставини перевірялися при розгляді скарги представника на дії виконавчої служби Оболонським районним судом м. Києва.

Інші доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду, передбачених ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді