Справа №2 25/2010
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2010 року смт. Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Морозова О.Б.

при секретарі Нетребі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. 16300 Чернігівська область Куликівський район смт. Куликівка вул. Артамонова, 20,

до відповідачів:

ОСОБА_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2;

ОСОБА_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3;

ОСОБА_4, прож. Чернігівська область смт. Куликівка вулиця Шевченка, 53;

ОСОБА_5 сільської ради, місцезнаходження: 16322 Чернігівська область Куликівський район село С. Дівиця вулиця Шевченка, 100а;

третьої особи на стороні відповідача:

Куликівської державної нотаріальної контори, місцезнаходження: 16300 Чернігівська область смт. Куликівка вулиця Коцюбинського, 27

про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому зазначив, що після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 26.03.2005 року залишилася спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями, яку він фактично прийняв. Але в звязку з тим, що спадкодавиця за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може переоформити спадщину через нотаріальні органи, а тому в звязку з наведеним просить визнати за ним право власності на спадковий будинок з надвірними будівлями.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в судовому засіданні пояснив, що 26.03.2005 року померла його мати ОСОБА_6, яка до своєї смерті рахувалась як проживала у власному будинку № 15, що розташований по вулиці Андрієвського в селі Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області.

За життя на випадок своєї смерті мати заповіту не складала. Спадкоємцями за законом майна покійної є він, його сестра ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 Сестра відмовилась від своєї частки спадщини на його користь, спадщину вона не приймала, і приймати не буде, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала.

Відповідач ОСОБА_2 спадщину не приймав і заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав.

Позивач вважає, що після смерті матері фактично прийняв спадщину, оскільки постійно приїжджав до місця знаходження спадщини, підтримує будинок та надвірні будівлі в належному стані, забезпечував зберігання спадкового майна, за декілька років до цього в будинку він підводив фундамент і облицьовував стіни білою цеглою.

У визначений законодавством 6-ти місячний строк для прийняття спадщини позивач із заявою про прийняття та оформлення спадщини до нотаріальної контори не звертався, так як не був обізнаним в цивільному законодавстві в питаннях, що стосуються спадщини та на той час не одержав належної правової допомоги.

Коли ж через три роки після смерті матері в нього виникла необхідність оформити необхідні документи, на домоволодіння він звернувся в нотаріальні органи, то нотаріус відмов йому у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

В звязку з цим він просить визнати за ними право власності на успадкований будинок та надвірні будівлі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась. В поданій до суду заяві та в попередніх судових засіданнях повідомила, що від своєї частини спадщини після смерті матері вона відмовляється на користь позивача по справі, спадщини вона не приймала і приймати не буде і хоче, щоб суд визнав за позивачем право власності на вказаний вище будинок. Що стосується вимог відповідача ОСОБА_2, то вона пояснила, що до смерті матері вони домовились з відповідачем поділити компенсаційні гроші, які отримала мати за примусовий виїзд до Німеччини, а будинок залишити за позивачем. Ця узгодженість була прийнята в присутності матері і позивача. Вона визнає право на успадкування будинку за позивачем, та як він до смерті матері і зразу після її смерті підтримував будинок в належному стані, ремонтував його, забезпечив його збереження, обробляв земельну ділянку. Відповідач нічого цього не робив, спадщини не прийняв, заяви про прийняття спадщини не подавав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав в повному обсязі та заперечував проти того, щоб за позивачем було визнано право власності на спадковий будинок. Він вважає, що право на спадковий будинок має він, так як належним чином виконував свої обовязки як сина померлої. Він також пояснив, що після смерті матері в селі не проживав, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав. Він звертався до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, але йому було відмовлено.

Відповідач ОСОБА_4 позов батька ОСОБА_1 визнав повністю і пояснив, що за рішенням Куликівського районного суду та ухвалою апеляційного суду Чернігівської області, його батько став власником будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Андрієвського, 15 в с. С. Дівиця Куликівського району. Після винесення ухвали апеляційного суду батько подарував вказаний будинок йому.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Куликівського району в судове засідання не зявився. Подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив провести розгляд справи в його відсутності.

Представник третьої особи - Куликівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на розсуд суду.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Судом установлено, що спадкодавець ОСОБА_6 за життя мешкала сама в будинку №15 по вул. Андрієвського в с. С. Дівиця Куликівського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою виконкому ОСОБА_5 сільської ради №247 від 12.05.2008 року та технічним паспортом вказаного домоволодіння.

26.03.2005 року спадкодавець ОСОБА_6 померла.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Як позивач та і відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановленому ст.ст. 1268-1270 ЦК України порядку і строки із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталися.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві та в суді підтвердив, що на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавицею у спірному будинку. Відповідно до повідомлень Чернігівського МБТІ зазначений житловий будинок в експлуатацію не зданий, право власності на нього також не оформлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, у разі відсутності заповіту, закон передбачає однією з умов прийняття спадкоємцем спадщини постійне проживання зі спадкодавцем.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що позивач у передбаченому законом порядку спадщину після померлої матері не приймав, а отже не має права на майно, яке після неї залишилося.

Враховуюче вищенаведене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 316, 328, 1216, 1220, 1223, 1268, 1269, 1273, 1270, 1274 ЦК України, а також ст.ст. 208, 209, 213-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради, третьої особи на стороні відповідача: Куликівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями відмовити повністю.

2.Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Куликівського районного суду О.Б. Морозов