АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2235/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Болтунової Л.М.

суддів: Максюта Ж.І., Козлова С.П.

при секретарі: Керімовій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання правочинів недійсними, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, АКБ СР «Укрсоцбанк» про визнання правочинів недійсними.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2009 року позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнані недійсними: договір кредиту № 1632 від 12 квітня 2006 року, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, а також іпотечний договір № 276 від 12 квітня 2006 року. В порядку розподілу судових витрат стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та АКБ СР «Укрсоцбанк» 1 730 грн. у рівних частках по 865 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач - 2 ставить питання про скасування даного рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що рішення суду суперечить нормам матеріального та процесуального права, оскільки суд не залучив до участі в справі приватного нотаріуса, який посвідчував договір.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.213-214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з лютого 2006 року проживали однією сім'єю у цивільному шлюбі, і який був зареєстрований 03 листопада 2006 року.

Вказані обставини були встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2009 року.

Між відповідачами, 12 квітня 2006 року був укладений договір кредиту № 1632, згідно якого ОСОБА_3 було надано кредит у сумі 1 100 000 доларів США зі сплатою 12 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 11 квітня 2013 року.

На забезпечення вимог банку за таким договором був укладений договір іпотеки, за умовами якого вона передала в іпотеку банку нерухоме майно не житлове приміщення, вартістю 1 743 469,50 грн., яке розташовано за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, буд. 3-а, прим. 1,

Також установлено, що зазначений договір нотаріально посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визнаючи недійсними договори кредиту та іпотеки, суд першої інстанції вірно виходив з того, що при їх укладанні були допущені суттєві порушення чинного законодавства, а саме: дані договори суперечать вимогам ст. 65 СК України, оскільки були укладені без належним чином оформленої згоди позивача стосовно майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя .

Представник позивача та відповідача - 1, не заперечували, що про жоден з цих правочинів позивач повідомлений не був і своєї письмової нотаріально засвідченої згоди на них не давав.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, правильність висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про те, що рішення суду ухвалене без додержання норм матеріального права та судом допущені порушення або неправильне застосування норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 314 ЦПК Україна колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.

Судді: