РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року м. Кремінна

Справа № 2-1286/10 Провадження № 2-1286/10

Суд Кремінського району Луганської області у складі: головуючого Костроба Ю. Ю.

при секретарі Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна справу за позовною заявою

Представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2»язичного ОСОБА_3

ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі про зобовязання здійснити

проведення перерахунку основної (державної) та додаткової пенсій учаснику ліквідації наслідків аварії на

ЧАЕС 1-ї категорії та інваліду 2- групи по захворюванням пов'язаних з Чорнобильською катастрофою.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому пояснив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 2-ї групи по захворюванням пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року (796-12), позивачу як інваліду 2-ї групи по захворюванням, що встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, повинна нараховуватися пенсія не нижче 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком.

Крім того, у відповідності статті 50 даного Закону, позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї - інваліду війни 2-ї групи повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду, причинену здоров'ю у розмірі по 2-й групі інвалідності 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Обов'язок проведення перерахунку пенсій покладено на органи пенсійного забезпечення, не залежно від наявності заяви пенсіонера про проведення такого перерахунку.

Відповідач нарахував позивачу пенсію, але застосував розрахункові дані які не відповідають вимогам статей 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто нарахування пенсій проведено в розмірі меншому ніж встановлено законом.

Відповідач відповідно до невірного нарахування державної та додаткової пенсії повинен виплати позивачу виниклий борг.

Позивач вважає дії відповідача такими, що порушили його права, як громадянина, і як пенсіонера по інвалідності й не відповідають конституційним положенням про гарантування прав та соціальний захист, громадян, для яких пенсія є складовою частиною, якої є пенсійне забезпечення за рахунок бюджет них коштів (ст. 46 Конституції України).

Позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної як інваліду 2 групи державної пенсії за віком з 01.06.2007року по 31.08.2008р. виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної як інваліду 2 групи додаткової пенсії за шкоду причинену здоров'ю установив її в розмірі 75% пенсії за віком з 01,06.2007року по 31,08.2008р. виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком.

Представник позивача у судовому засіданні позов свого довірителя підтримав, просив суд взяти до уваги, що ОСОБА_4 Адміністративного Суду України від 14.08.2008р. №1406/100/13-08 повністю підтримує вимоги таких позивачів як він по аналогічних спорах.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила що позивач є інвалідом 2 групи тільки з 04.07.2007року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

Згідно ст.268 ч.1 п. З ЦК України, позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

В суді прийнято без заперечень, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи з 04.07.2007року, що підтверджено Експертним висновком /а. с. 8/, довідкою /а. с.6/, копіями свідоцтв /а. с. 5,6/ та має право відповідно норм статей 49, 50, частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на призначення державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Суд зазначає, що вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком для непрацездатних. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до статті 28 Закону України від з липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження обсягу та об'єму прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право на одержання державної та додаткової пенсії за шкоду, причинену здоров'ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено позивачу додаткову пенсію за шкоду здоров'ю, завдану, внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено обчислення і призначення державної (основної) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із восьми кратному збільшенні мінімальної пенсії за віком, тобто в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчими по 2- групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

Щодо здійснення перерахунку пенсій до 04.07.2007р., то в даному випадку, перерахунок слід здійснювати з урахуванням положень п.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При визначенні термінів, застосованих в наведеній статті, треба користуватися діючим законодавством, наразі пенсії за віком призначаються і виплачуються тільки у відповідності із спеціальним Законом, яким є Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99; від 20.03.2002р. №5-рп/2002; від 17.03.2004р. №7-рп/2004; 01.12.2004р. №20-рп/2004; від 09.07.2007р..№6-рп/2007; від 22.05.2008р. №10- рп/2008; від 27.11,2008р. № 26-рп/2008 - зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте в сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене.

Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України. Відносно проведення перерахунку державної та додаткової пенсії, згідно збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, яка провадиться відповідно до частини 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12), суд вважає, що позивач має право на проведення таких перерахунків. Відповідач повинен робити цей перерахунок у зв'язку з тим, що відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік, Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік були збільшені розміри мінімальної пенсії за віком. Не проведення перерахунків тягне за собою невиконання вимог статгі 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12). В даному випадку є порушене право позивача на отримання пенсі у повному обсязі.

Суд також вважає, що дії відповідача, щодо не проведення перерахунку державної та додаткової пенсій, відповідно збільшення розміру мінімальної пенсії за віком є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам статей 22, 46 Конституції України.

Аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що при вирішенні даного спору треба керуватися статтями 49, 50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно з якими розмір пенсії для інвалідів війни 2 групи, по захворюванням зв'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі

75 процентів мінімальної пенсії за віком, а також проведення постійного перерахунку пенсій у випадках збільшення розмірів мінімального прожиткового мінімуму (мінімальної пенсії за віком).

Для визначення розмірів мінімальної пенсії за віком у 2007,2008, роках треба звертатися до:

Закону України Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та до Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік".

Таким чином, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати статті 22 та 46 Конституції України; статті 49, 50, ч.4 ст.54, ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд прийшов до висновку, що між позивачем та відповідачем виникли спірні правовідносини, та дійсно порушується конституційні права позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22, 24, 26, 46 Конституції України ; Рішеннями Конституційного

Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, від 27.11.2008 року № 26-

рп/2008; статтями 49, 50, ч.4 ст.54, ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,

постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи"(796-12); п.4 ст.45 Закону України "Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону У країни "Про Державний бюджет України на

2007 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", статтями 10, 11, 60, 212-215

ЦПК України" України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача

ОСОБА_2»язичного ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі про

зобовязання здійснити проведення перерахунку основної (державної) та додаткової пенсій учаснику

ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 -ї категорії та інваліду 2- групи по захворюванням повязаних з

Чорнобильською катастрофою - задовольнити частково;

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області здійснити перерахунок призначеної Без»язичному ОСОБА_3, як інваліду 2 групи, державної пенсії за віком з 04.07.2007року по 31.08.2008р., виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з 04.07.2007року по 31.08.2008р. з урахуванням вимог ст.50, ч.4ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до збільшення розмірів прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про державний бюджет на 2007рік", Законом України "Про державний бюджет на 2008рік".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області здійснити перерахунок призначеної Без»язичному ОСОБА_3 як інваліду 2 групи додаткової пенсії за шкоду, причинену здоровю, установив її в розмірі 75% пенсії за віком з 04.07.2007р. по 31.08.2008р. виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з 04.07.2007року по 31.08.2008р. з урахуванням вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до збільшення розмірів прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про державний бюджет на 2007рік", Законом України "Про державний бюджет на 2008рік".

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Кремінському районі Луганської області на користь Без»язичного ОСОБА_3 - 37 гр. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з

дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне

оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви на апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.Ю.Костроба