Справа 2-415/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2010 року Нсдригайлівський районний суд Сумської обласі і в складі:

головуючого-судді Захарченка 0.П,

при секретарі Климась С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Недригайлів справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Недригайлівському районі Сумської області про зобов'язання відповідача до нарахування та виплати на користь позивачки щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням вже сплаченої позивачці частини зазначеного підвищення пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Мешканка села Ьілоярське Недригайлівського району Сумської області ОСОБА_2 вернулася до Недригайлівського районного суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Недригайлівському районі про зобов»язання відповідача до нарахування та виплати по користь позивачки, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги мінімальної пенсії за віком, як недосплаченої позивачці за періоди з 01 серпня 2009 ри.ч, ш. ухвалення судом рішення, з у рахуванням сплаченої відповідачем частини зазначеної підвищення пенсії та про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат.

Використовуючи термін щомісячної соціальної допомоги. ОСОБА_1 факіично свої позовні вимоги мотивує порушенням відповідачем вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в частині підвищення пенсій дітям війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розгляд справи проведено за неявки позивачки, яка надіслала до суду письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився за умови належного повідомлення відповідача судом про день, час і місце розгляду справи та надання відповідачем суду письмових мотивованих заперечень проти даного позову і письмового клопотання про розгляд справи у його відсутність представника відповідача.

Тому, суд , враховуючи вимоги ст. 169 ЦІ ІК України, вбачає за законно можливе вирішенн справи на підставі наявних у ній доказів.

У письмових запереченнях відповідач позов ОСОБА_1 не визнав, вважає ви моги позивачки безпідставними, звертає увагу суду, що позивачка звернулася з даним позовом про зобов»язання відповідача до нарахування і виплати їй не підвищення пенсії, передбаченої о ном України «Про соціальний захист дітей війни», а державної соціальної допомог и , вважає. Пенсійний Фонд України, його органи і посадові особи діють на підставі і та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами України в умовах, фінансове забезпечення соціальних гарантій має здійснюватися за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України при не врегулюванні на законодавчому рівні яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному, порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсій особам, які мають статус дітей війни

Також, відповідач при мотивуванні невизнання позову у даній справі посилається постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року передбачено підвищення пенсій особам. які мають статус дітей війни, у розмірі 49.80 гри. щомісячно, яке відповідач сплачує позивачу.

Крім цього, відповідач у своїх запереченнях проти позовних вимог у даних спірних правовідносинах ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування"

Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Особа позивачки ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчується паспортом громадянина України MA 071289. виданим Недригайлівським РВ УМ ВС України в Сумській області.

За змістом відповідної відмітки у пенсійному посвідченні ОСОБА_1 вбачається. що позивачка має статус дитини війни.

Згідно вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Закони України є актами єдиною органу законодавчої влади в ОСОБА_3

України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 жовтня 1997 року констатував, ню конкретна сфера суспільних відносин не може водночас бути врегульована одпопредметними нормативними актами одинаково! сили, які за змістом суперечать один одному і що звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього, а також що загальновизнаним є те, що з прийняттям новою акіа, якщо інше не передбаченого самим цим актом, автоматично втрачає дію однонредметний акт, який діяв у часі раніше.

Згідно п.12 сі. 71 з урахуванням ст. 1 1 1 Закону України "Про Державний бюджет України 2007 рік", дію сі. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за №6-рп/2007 у справі за поданням 46 народних депутатів України визнано таким, що не відповідає Конституції України неконституційним ) положення п.12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким було зупинено дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст.111 вказаного Закону.

Згідно п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була викладена в редакції, яка передбачала що дітям війни (крім тих. на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту" ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підлягало виплаті підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни ( 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність) .

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10-рп/2008 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України і 101 народних депутат ів України, визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним ) положення п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 152 Конституції України, закони , інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення ' -1 и ту иійнігм Судом України рішення про їх неконституційність.

Як вбачається за змістом письмової довідки, виданої Управлінням І Іенсійного фонду України в Недригайлівському районі Сумської області, відповідач у 2009- 2010 роках здійснював виплату позивачці, як дитині війни, підвищення її пенсії, але дані виплати складають менші розміри, ніж передбачені до виплати ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рі: соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткової, встановлюються відповідними Законами України, даним Законом та нормаіи'-ч .ми Кабінету Міністрів України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" і Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинено.

Постанови Кабінету Міністрів України є незаконними актами.

Таким чином, територіальні органи Пенсійного Фонду України мали керуватися в частині нарахування та виплати підвищення пенсії дітям війни не постановою Кабінету Міністрів України, а діючою нормою ст. 6 Закону України "І Іро соціальний захист дітей війни".

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією Украйни.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу в державі, а закони України та інші нормативпо-правові акти повинні відповідати.

Згідно вимог чинного законодавства України мінімальний розмір пенсії за віком визначається лише відповідно до ч.І ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір, немає, а тому суд вважає, що положення ч.З ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування встановленого ч.І ст. 28 зазначеного Закону мінімального розміру пенсії за віком лише для пенсій, призначаємих за цим Законом, не є підставою для відмови в реалізації позивачкою встановленої ст. 46 Конституції України гарантії та встановленого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" нрава на отримання підвищеної пенсії.

Пенсійний Фонд України діє у відповідності з Положенням "Про Пенсійний Фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного Положення через утворені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного Фонду України за місцем проживання пенсіонера.

Позивачка постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тому, Управління Пенсійного Фонду України в Недригайлівському районі є належним відповідачем у даній справі.

Враховуючи вищевказані рішення Конституційного Суду України та вимоги ч.2 ст. 152 Конституції України і вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до переконання, що Управління Пенсійного Фонду України в Недригайлівському районі Сумської області мало і мас обов'язок нараховувати та забезпечити сплату на користь позивачки підвищення її пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 грудня 2009 року у справі №2-а-1956/09 зобов»язано Управління Пенсійного Фонду України Недригайлівському районі Сумської області здійснити відповідний перерахунок та провести відповідні виплати підвищення пенсії позивачці ОСОБА_1 за період по 31 липня 2009 року.

Суд вважає, що допущена позивачкою помилка в назві належного їй до нарахування і виплати відповідачем підвищення пенсії, а не державної соціальної допомоги, не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Позивачка не сплатила у даній справі судові витрати і просить суд звільнити її від сплати судудового збору та оплати витрат па інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у звязку з складним матеріальним становищем позивачки та у зв»язку з наявністю у неї значних витрат коштів одержуваної нею пенсії на придбання ліків.

Враховуючи суть заяви позивачки, а також її непрацездатний вік і факт одержання позивачкою доходів з пенсії, частина якої не сплачена їй відповідачем, суд вважає законно можливим і доцільним на підставі ст.82 ЦПК України заяву позивачки про звільнення її від сплати судових витрат у справі задовольнити.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого хвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідач за змістом письмового заперечення проти позову ОСОБА_1просить суд звільнити його від оплати витрат на інформаційно-технічпе забезпечення розгляду справи.

Враховуючи факт неоплати позивачкою судових витрат, суд виконуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, не вбачає законних підстав для задоволення зазначеної заяви відповідача.

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст.ст. 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.3.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд

В И Р I III И В :

Позов ОСОБА_1 у даній справі задовольнити повністю.

'Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Недригайлівському районі Сумської області здійснити перерахунок та провести відповідні виплати підвищення пенсії позивачці ОСОБА_1, як дитині війни, на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням уже сплаченої відповідачем позивачці, як дитині війни, частини підвищення пенсії за вищевказаний період.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Недригайлівському районі Сумської оодасті здійснити перерахунок та провести відповідні виплати підвищення пенсії позивачці ОСОБА_4, як дитині війни, на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 1 січня 2010 року по 03 серпня 2010 року з урахуванням уже сплаченої відповідачем позивачці, як дитині війни, частини підвищення пенсії за вищевказаний період.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору та витрат па інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Недригайлівському районі Сумської області на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору, та 37 гри. витраї па інформаційно -технічне забезпечення судового розгляду справи.

Це рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Захарченко