АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Міцнея В.Ф., Половінкіної Н.Ю.

секретаря: Максименка Д.Р.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, третьої особи

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства „Чернівецька пересувна механізована колона №76 (далі - ВАТ „Чернівецька пересувна механізована колона №76), третя особа ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 грудня 2009 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ „Чернівецька пересувна механізована колона №76 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказував на те, що 20 листопада 2008 року водій ОСОБА_2, керуючи по проспекту Незалежності у м.Чернівці екскаватором, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ВАТ „Чернівецька пересувна механізована колона №76, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося зіткнення вказаного транспортного засобу з належним йому автомобілем ОСОБА_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7 В результаті зіткнення пошкоджено його автомобіль, на відновлення якого витратив 9120 грн.

------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа 22ц - 207/10 Головуючий у 1-й інстанції

категорія 30/34 ОСОБА_8

Суддя-доповідач ОСОБА_9

Окрім того, за період знаходження автомобіля на ремонті, тобто з 20 листопада 2008 року по 15 грудня 2008 року, він не отримав орендної плати, яка згідно договору оренди, укладеного між ним та ОСОБА_7, становить 110 грн за один день.

Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з ВАТ „Чернівецька пересувна механізована колона №76 9120 грн вартість відновлювального ремонту, 540 грн витрат на проведення експертного дослідження автомобіля, неодержані доходи в розмірі 2860 грн та 2500 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 грудня 2009 року позов задоволено частково: стягнуто з ВАТ „Чернівецька пересувна механізована колона №76 на користь ОСОБА_4 7220 грн 29 коп матеріальної шкоди, 540 грн витрат на проведення експертного дослідження автомобіля, 375 грн 20 коп судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 1899 грн 71 коп, неодержаних доходів в розмірі 2860 грн та 2500 грн витрат на правову допомогу і ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує на те, що згідно довідки приватного підприємця ОСОБА_10 від 15 грудня 2008 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 9120 грн, однак суд безпідставно відмовив у прийнятті цього доказу.

Окрім того, вважає, що суд, порушуючи положення ст.22 ЦК України, безпідставно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача неодержаних доходів в розмірі 2860 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цієї вимоги, а в решті залишенню без змін.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з висновку експертного дослідження спеціаліста-товарознавця від 9 грудня 2008 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 7220 грн 29 коп (а.с.12-19).

Як вбачається з цього висновку вартість матеріального збитку визначена відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги акт виконаних робіт від 15 грудня 2008 року, виданий приватним підприємцем ОСОБА_10 (а.с.23).

На підтвердження вимоги про стягнення з відповідача неодержаної орендної плати за період проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивач посилається на договір оренди транспортного засобу від 23 травня 2008 року, укладений між ним та ОСОБА_7

Однак як вбачається з матеріалів справи, цей договір нотаріально не посвідчений (а.с.8-10).

Відповідно до ч.2 ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, судом обґрунтовано не взято до уваги зазначений договір як доказ.

Інших доказів на підтвердження вказаної позовної вимоги позивач не надав суду.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди та відмови у стягненні неодержаних доходів є законним і обґрунтованим.

Разом з тим рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цієї вимоги.

Так, відмовляючи в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із відсутності спеціального закону, який би визначав порядок відшкодування витрат на правову допомогу.

Однак з таким висновком не можна погодитись.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і адвокатом ОСОБА_1 27 квітня 2009 року було укладено договір про надання правової допомоги у цій справі (а.с.25-26).

Позивач перерахував ОСОБА_1 згідно з умовами договору 2500 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 27 квітня 2009 року (а.с.24).

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, порядок їх компенсації за рахунок держави затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних справ.

Додатком до цієї постанови встановлено, що розмір компенсації витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що визначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом ОСОБА_1 витрачено на надання правової допомоги позивачу одну годину.

Таким чином, вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню частково і ці втрати становлять 297 грн 60 коп (744 грн х 40% : 100% х 1 = 297,6 грн).

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу у стягненні з відповідача витрат на

правову допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цієї вимоги, а в решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 84, 88, 304, 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 грудня 2009 року в частині відмови позивачу у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу скасувати.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Чернівецька пересувна механізована колона №76 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 297 грн 60 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: