Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-6344/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 41, 44 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ювшина В.І.

суддів Скіця М.І., Сіренка Ю.В.

при секретарі Наконечна М.М.

з участю:

представника позивача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7

представника відповідачів ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 2 липня 2010 року по справі за позовом КП «Черкасижитлосервіс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи «Черкаська обласна рада, Черкаська міська рада про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та спонукання до вчинення дій, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

встановила:

В січні 2009 року КП «Черкасижитлосервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Черкаська обласна рада, Черкаська міська рада про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та спонукання до вчинення дій, посилаючись на те, що на балансі підприємства знаходиться гуртожиток по бул. Шевченка, 276 в м. Черкаси. В кімнатах №№ 14,15 цього гуртожитку зареєстровані відповідачі, які в них не проживають більше шести місяців і надали ці кімнати для проживання сімї Дашко. Посилаючись на вказані обставини, позивач вважає, що відповідачі порушують вимоги п.15 ОСОБА_9 Міністрів УРСР „Про затвердження Примірного положення про гуртожитки" від 3 червня 1986 року №208, та п.3 ст. 1322 Житлового кодексу України, а тому їх необхідно визнати особами, що втратили право користування житловим приміщенням у кімнатах № 14,15 гуртожитку по бул. Шевченка, 276 в м.Черкаси; зняти їх з реєстраційного обліку та зобов'язати здати ключі від зазначених кімнат до адміністрації КП «Черкасижитлосервіс».

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 2 липня 2010 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скаргапідлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;6) як розподілити між сторонами судові витрати;7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак таким вимогам, ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позов та визнаючи відповідачів особами, які втратили право на користування житловими приміщеннями у кімнатах №№14,15 гуртожитку по бул. Шевченка 276 в м.Черкаси, суд виходив з того, що дані жилі приміщення надані їм з фонду житла для тимчасового проживання, однак відповідачі у зазначених кімнатах фактично не проживають більше чотирьох років, заселили в них інших осіб, чим порушили вимоги статті 132-2 ЖК України. В основу такого висновку суд поклався на акт від 4 лютого 2008 року.

Однак, погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до статті 132-1 ЖК України до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили постійне місце проживання.

По справі встановлено і не заперечується сторонами, що відповідачам в установленому законом порядку було надано для проживання кімнати №№ 14, 15 в гуртожитку по бул. Шевченка, 276 в м.Черкаси, яке знаходиться на балансі позивача.

Доказів про те, що зазначені приміщення мають статус жилого приміщення з фонду житла для тимчасового проживання в розумінні статті 132-1 ЖК України позивачем не надано.

Наданий позивачем акт від 4 лютого 2008 року не дає підстав вважати, що відповідачі протягом шести місяців не проживають у зазначених кімнатах гуртожитку.

Інших обєктивних доказів з цього приводу позивачем не надано, судом не встановлено і в рішенні не наведено.

З огляду на це позивачем не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а тому у суду не було підстав визнавати відповідачів особами, які втратили право на користування житловими приміщеннями у кімнатах №№ 14,15 по бул. Шевченка, 276 в м.Черкаси з підстав, наведених у позовній заяві. Крім цього, застосувавши до спірних правовідносин статтю 132-2 ЖК України, суд застосував закон який не поширюється на ці правовідносини.

На підставі наведеного визнати рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим не можна, а тому воно відповідно до вимог статті 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового за наявними у справі матеріалами про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 2 липня 2010 року у даній справі скасувати.

Комунальному підприємству «Черкасижитлосервіс» в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/