Справа № 2-383/10 категорія 2-56
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року

Біловодський районний суд Луганської області

у складі судді: Ткаченко О.Д.

секретаря: Торби Т.Є.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою гр. ОСОБА_1 до відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в Біловодському районі Луганської області про визнання дій відповідача незаконними та стягнення не нарахованого та своєчасно не виплаченого підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року (за мінусом здійснених виплат), -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2010 року вищевказана позивач звернулася з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області в якому зазначила, що вона має правовий статус „дитини війни", відповідачем їй не доплачувалося підвищення до пенсії з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року , передбачене ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , тому вона просить суд визнати дії відповідача незаконними та стягнути з відповідача не нараховану та своєчасно не виплачену щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за весь 2009 рік у розмірі 1237,95 гривень, виходячи з того, що за 10 місяців 2009 року прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність, мав враховуватися в сумі 498 гривень щомісячно, з 04.11.2009 року по 31.12.2009 року - 573 гривні.

Позивач звернулася з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника, посилався на те, що підтримує своє подане письмове заперечення в повному обсязі, просить суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свої доводи відсутністю законодавчого врегулювання цього питання та про застосування у 2009 році при виплаті пенсій дітям війни розміру підвищення до пенсій в сумах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» і фактичне отримання позивачем доплати до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму доходів громадян на підставі вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України в розмірі 49,80 гривень щомісячно.

Дослідивши матеріал справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більше як за З роки перед зверненням за одержанням пенсії; суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. З Закону України „Про соціальний захист дітей війни чітко окреслено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

До того ж, стаття 11 визначає, що посадові особи і громадяни, винні в порушенні законодавства про соціальний захист дітей війни, несуть відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Окрім того, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачає у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний Фонд України, та який діє через свої місцеві органи, відповідач не вчинив жодної дії для нарахування коштів та їх повної виплати дитині війни, за таких обставин суд вважає, що відповідач у 2009 році не виконав своїх повноважень без поважних причин. Тому посилання на відсутність законодавчого врегулювання цього питання є безпідставним .

Судом встановлено, що позивач за цією справою є дитина війни, що підтверджується пенсійним посвідченням № 106252, та якій не в повному обсязі нараховано та сплачено соціальну допомогу як дитині війни (їй за даними заперечень щомісячно сплачувалось по 49,80 гривень за 2009 рік).

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, щодо не нарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни у визначеному законом розмірі, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки зазначені дії порушують права та інтереси позивача.

Статтею 71 Закону «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, дія вищевказаної статті не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат залежить від розмірів прожиткового мінімуму, встановленого згідно із законом «Про соціальний захист дітей війни», тобто від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до Закону України № 1646 від 20 жовтня 2009 року «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» введені з 04 листопада 2009 року (тобто з дня опублікування в законодавчо визначених державних офіційних виданнях) нові розміри прожиткового мінімуму, який для осіб, які втратили працездатність, законодавчо визначений з 04 листопада 2009 року - 573 гривні.

Згідно із законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» та Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-У1 «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» (який набрав чинності з 04.11.2009 року) прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: а саме з 1 січня - 498 гривень (20%-99,60*10 місяців=996) по 03 листопада включно (за 3 дні - не отримано 20% прожиткового мінімуму з суми 498 гривень (498: 30днів=16,60:100*10=1,66грн. в день) з них дплачено за 3 дні 49.80:30=1,66*3=4,98) не сплачено 1,66*3*2=9,96 гривень (з 4 листопада 2009 року-573 (з 04.11.2009 року 573:30*3=57,30;573-57,30=515,70 (515,70: 27=19.10:100*30=5.73*27=154,71-44,82(49.80-

4,98)=109,89 з 01 грудня 573 гривні прожитковий мінімум, з якого сплачено 49,80 гривень (або 20% - це 573:100*30=171.90-49,80=122,10). За цим розрахунком, позивачу за 2009 рік не доплачено відповідачем соціальна допомога у розмірі 1237,95 гривень (996+9,96+109,89+122,10= 1237.95).

За таких обставин, суд для належного забезпечення прав вважає за необхідне не стягувати з відповідача підвищення до пенсії, а зобовязати його перерахувати та виплатити різницю між отриманою та несплаченою сумами у відповідності до ст.З, ч.І ст.15 ЦПК України, у звязку з чим позов задовольнити частково.

Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються їй відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. З, 10. 11, 15. 88, 213-215 ЦПК України, ч.2 Закону України № 1691- VI „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, ст.6 Закону України № 2195-1У «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, суд -

ВИРІШИВ :

Позов гр. ОСОБА_1 частково задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області щодо невиплати підвищення до пенсії позивачу гр. ОСОБА_1 у розмірі - 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, у період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року включно (з урахуванням здійснених виплат).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу гр. ОСОБА_1 у розмірі - 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, у період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року включно (з урахуванням здійснених виплат).

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 45,50 гривень судових витрат у справі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О.Д. Ткаченко