Острозький районний суд Рівненської області
Справа № 2-з-12/10
УХВАЛА

02 липня 2010 року

Острозький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Поліщук Т.М.

при секретарі Гічиновській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острозі заяву № 2-з-12/10 Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі № 2-375/10 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення ,-

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області із позовною заявою звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет застави та просить вжити заходів забезпечення позову шляхом вилучення предмету застави та передачі його у володіння ПАТ КБ «ПриватБанк», обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Рівненській області видачу відповідачу паспорта/ проїзного документа, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення у відповідача паспорта.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в забезпечені позову по даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам.

Із заяви вбачається, що позивач просить вилучити предмет застави - автомобіль та передати його у володіння ПАТ КБ «ПриватБанк». Ст. 152 ЦПК України передбачено одним із видів забезпечення позову передача речі, яка є предметом спору на зберігання іншим особам, однак як вбачається з позовної заяви, автомобіль, який перебуває під заставою, не є предметом спору. Автомобіль вже перебуває під заставою, а тому боржник без попередньої згоди банку не має права відчужувати предмет застави та укладати відносно нього будь-які правочини.

Крім того, у своїй заяві позивач у своїй заяві представник позивача не навів достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не вказав будь-яких даних про особу ОСОБА_1, які дали б підстави вважати, що вона може в будь-який момент виїхати за межі України , а тому в задоволенні даної заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

в заяві № 2-з-12/10 Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі № 2-375/10 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ДмитрукГалини Тимофіївни про звернення стягнення відмовити.

Суддя

Острозького районного суду ОСОБА_2