РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-615/10

20.10.2010

Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Погасій О.Ф. при секретарі Щегульній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3 про стягнення суми, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договору позики удаваним, визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції і трьох відсотків річних у розмірі 95331грн.60 коп., судовий збір 873 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 8700 грн.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1, 3-я особа ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договору позики удаваним, визнання угоди недійсною

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що 09 лютого 2008 року між позивачем та дружиною відповідача було укладено договір про наміри, яким вона домовилася із ОСОБА_5 про продаж 21/100 частини домоволодіння №31 по вул.. Малинівській в м. Харкові за 631250 грн. В підтвердження своїх зобовязань, по зазначеній угоді, відповідач передав позивачу 7575 грн. 11 червня 2008 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу 21/100 частини домоволодіння №31 по вул.. Малинівській в м. Харкові. Відповідач передав позивачу 543950 грн., а несплачений залишок у розмірі 87300 грн., на прохання відповідача, було оформлено як договір позики, який відповідач повинен був повернути до 01 листопада 2008 року. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав. Факт отримання грошових коштів підтверджується договором позики. Зустрічний позов не визнала, просила в задоволенні відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Пояснив, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання і повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Згідно розрахунку заборгованість із застосуванням індексу інфляції складає 94458,60 грн. та 873 грн. - 3% річних. Вважає зустрічний позов необгрунтованим та просив в задоволенні його відмовити.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні просив його зустрічний позов задовольнити, визнати договір позики удаваним правочином та визнати недійсним договір купівлі-продажу в частині доплати за куплену частину домоволодіння. Пояснив, що дійсно, укладаючи договір позики, сторони мали на увазі зовсім іншу угоду (правочин), а саме він мав сплатити ОСОБА_1 вказану грошову суму в якості доплати за куплену у неї 21/100 частину домоволодіння (житлового будинку) №31 по вул. Малинівській в м. Харкові. Вказаний договір купівлі-продажу 21/100 частини домоволодіння був укладений також 11.06.2008 року і також був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 При укладанні договору купівлі-продажу сторони усно домовились що, крім цієї суми в розмірі -'43950,00 грн. ОСОБА_2 доплатить ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 87300,00 грн. Але сторони не погодилися викласти це в якості письмової умови саме договору угіівлі-продажу, а вирішили укласти це у вигляді письмового договору позики. Тобто при кладанні договору позики ОСОБА_2 ніяких грошових коштів у сумі 87300,00 грн. від ОСОБА_1 не отримував, а тому і не повинен їх повертати.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання зявився, просив позов ОСОБА_1 задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не з 'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі.

В судовому засіданні були допитані свідки :

ОСОБА_7, яка пояснила, що при укладанні договору купівлі- продажу сторони усно домовились що, крім суми в розмірі 543950,00 грн. ОСОБА_2 доплатить ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 87300,00 грн. Але сторони не погодилися викласти це в якості письмової умови саме договору купівлі-продажу, а вирішили укласти це у вигляді письмового договору позики. Тобто при укладанні договору позики ОСОБА_2 ніяких грошових коштів у сумі 87300,00 грн. від ОСОБА_1 не отримував.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він був присутнім на укладанні угоди купівлі-продажу та договору позики. При передачі грошових коштів не був присутнім, але йому відомо, що було передано більше 500000 тисяч гривен, а ОСОБА_1 вимагала більше, і на ту суму було укладено договір позики.

ОСОБА_9 надала аналогічні пояснення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та його представника, 3-ю особу, свідків, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 09 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено договір про наміри, яким сторони домовилася про продаж 21/100 частини домоволодіння №31 по вул.. Малинівській в м. Харкові за 631250 грн. В підтвердження своїх зобовязань, по зазначеній угоді, покупець передав продавцю 7575 грн.

11 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зі згодою ОСОБА_7, було укладено договір купівлі-продажу 21/100 частини домоволодіння №31 по вул. Малинівській в м. Харкові. Відповідач передав позивачу 543950 грн.

11.06.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зі згодою ОСОБА_7, було укладено договір позики на суму 87300 грн., які ОСОБА_2 повинен був повернути до 01 листопада 2008 року.

Відповідно до СТ..1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути змінений позиковим зобовязанням. Заміна боргу позиковим зобовязанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання його позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.І ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму займу, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник прострочивши виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованість із застосуванням індексу інфляції складає 94458,60^2^ грн. та 873 грн. - 3% річних., а саме:

101,5x102,1x102,9x101,5 -108,2

108,2x87300/100=94458,6 грн.

87300x3%=873

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Зустрічний позов суд вважає не обґрунтованим. ОСОБА_2 та його представник не довели ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики 95331 гривню 60 копійок, витрати на правову допомогу 8700 гривень, держмито 873 гривні, інформаційне технічне забезпечення розгляду справи 30 гривень, а всього 104934,60 грн. (сто чотири тисячі девятсот тридцять чотири гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ф. Погасій