Комінтернівський районний суд м.Харкова
Справа № 2-3768
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Юрєвої А.М.

при секретарі Галда С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, третя особа Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій по нездійсненню перерахунку та зобовязання провести перерахунок та виплату недоплаченої соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, третя особа Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати неправомірними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо відмови нарахувати на сплачувати йому щорічну грошову допомогу в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних зарплат; зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації нарахувати та сплачувати йому як інваліду 3 групи постраждалому 1 категорії від Чорнобильської катастрофі, щорічну грошову допомогу в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заплат, починаючи з січня 2007 року.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що він є інвалідом 3 групи, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Він перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення та має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, згідно зі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак зазначену допомогу у 2007-2010 роках йому виплачено у значно меншому розмірі ніж передбачено вищезазначеними законами.

Крім того, на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» йому повинна виплачуватись, як інваліду 3 групи, потерпілому 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічну грошова разова допомога в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Однак, зазначені допомоги у 2007-2010 роках йому виплачено у значно меншому розмірі ніж передбачено вищезазначеними законами.

За період з 2007 по 2010 роки йому недоплачено щорічну грошову допомогу в розмірі 13054 гр., допомогу на оздоровлення в розмірі 8754 гр..

За його зверненням відповідач незаконно відмовив йому у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача надав заперечення проти позову, у задоволенні якого просив відмовити посилаючись на те, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником кошів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проводиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Соціальні виплати здійснено відповідно до Законів України « Про Державний бюджет України…..» на відповідний рік.

Представник Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також заперечення проти позову.

З заперечень Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації вбачається, що центром, на підставі розпоряджень ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення проводяться нарахування, оформлення виплатних документів, їх подальша відправка до відділів звязку та банківських установ і складання відповідної звітності. Таким чином були нараховані та виплачені соціальні виплати ОСОБА_1. Крім того, Центр не має права вносити зміни до будь-яких нормативно-правових актів або самостійно визначати розміри соціальних виплат.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 096444 та має право на пільги і компенсації, встановлені законодавством України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи / а.с.11 /.

Крім того, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- інвалідів війни, що підтверджується довідкою МСЕК №050935 та посвідченням серії Б №559357 від 27.09.2004 року / а.с.9-11/

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 має право на щорічне отримання разової грошової допомоги в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до довідки Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації від 26.04.2010 року виплати на оздоровлення ОСОБА_1 складають по 90 гр. щороку за період з 2006 по 2009 роки, які здійснено у грудні 2007 року, серпні 2008 року, лютому 2009 року / а.с.17/.

Згідно з довідкою Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації від 28.04.2010 року ОСОБА_1 сплачено одноразову допомогу до дня Перемоги у квітні 2007 року- 300 гр., квітні 2008 року- 350 гр., квітні 2009 року- 380 гр., квітні 2010 року 420 гр. / а.с.16/.

З листа ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації № 1445 від 17.05.2010 року вбачається, що щорічну допомогу на оздоровлення позивачеві призначено у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії складає 90,00 гр. а розмір щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначався Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік / а.с.14-15/.

Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 йому перераховано щорічну разову грошову допомогу: 17.04.2007 року- 300 гр., 11.04.2008 року- 350 гр., 13.04.2009 року 380 гр., 27.04.2010 року 420 гр.; допомогу на оздоровлення по 90 гр. - 18.05.2007 року, 15.08.2008 року, 12.02.2009 року, 22.06.2010 року / а.с.30-44/.

Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно законами України визначається мінімальний розмір заробітної плати.

Статтею 76 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були встановлені наступні розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року, а саме: 400 гривень з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень з 01 квітня по 30 червня 2007 року; 440 гривень з 01 липня по 30 вересня 2007 року; 460 гривень з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно п. 30 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Відповідно до ст..59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2008 року складає 515 гр. на місяць, з 1 квітня 2008 року- 525 гр. на місяць, з 1 жовтня 2008 року- 545 гр. на місяць, з 1 грудня 2008 року- 605 гр. на місяць.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів» внесено зміни до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Кабінету Міністрів України надано право визначати розміри соціальних виплат.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів» від 28.12.2007 року №107-У1 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У 2009 -2010 роках положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не змінювалися.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» середня заробітна плата в 2009 році складає з : 1 січня -605 гр., 1 квітня - 625 гр., 1 липня-630 гр., 1 жовтня 650 гр., 1 грудня-669 гр..

Мінімальна заробітна плата в 2010 році, відповідно до ст..53 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» складає з : 1 січня- 869 гр., 1 квітня- 884 гр., 1 липня- 888 гр., 1 жовтня-907 гр., 1 грудня-992 гр..

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Наявність у позивача права на призначення йому щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується ч.2 ст. 46 Конституції України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві підлягає застосуванню ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з якої вбачається, що при визначенні розміру виплат за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не згадана вище постанова Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Розмір виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відповідає визначеному Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміру, кратному мінімальній заробітній платі

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому надання законодавцем Кабінету Міністрів України права визначати порядок виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав таких осіб, встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік позивачу сплачена відповідно до діючого на момент її сплати законодавства, а тому позов ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає, щорічна допомога на оздоровлення за 2008, 2009,2010 роки повинна бути нарахована та сплачена у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати, відповідно до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , а не в розмірі 90 грн, розмір якої визначено постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже у 2008 році відповідач повинен був сплатити позивачеві щорічну грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 2100 гр. / 525,00Х4/, у 2009 році- 2420 гр. / 605 х4/, 2010 році- 3536 гр., а сплатив лише щороку 90 гр., а тому доплаті підлягає сума 7786 гр..

Що стосується позовних вимог в частині перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, то суд проходить до наступного.

Згідно п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, дію ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зупинено на 2007 рік.

Статтею 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту інвалідам 3 групи здійснюється у розмірі 300 гривень.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України» „Про Державний бюджет на 2007 рік розмір мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2007 року складає 380 гр. на місяць, з 1 квітня 2007 року- 406 гр. на місяць, з 1 жовтня 2007 року- 411 гр..

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року по справі „Про соціальні гарантії громадян визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік. Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Розмір мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів», з 1 січня 2008 року складає 470 гр. на місяць, з 1 квітня 2008 року- 481 гр. на місяць, з 1 липня 2008 року-482 гр. на місяць, з 1 жовтня 2008 року- 498 гр. на місяць.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів» внесено зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Кабінету Міністрів України надано право визначати розміри соціальних виплат.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів» від 28.12.2007 року №107-У1, в тому числі до вищезазначеного Закону, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У 2009 -2010 роках положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не змінювалися.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» мінімальна пенсія за віком в 2009 році складає з : 1 січня -498гр., 1 листопада 573 гр..

Мінімальна пенсія за віком в 2010 році, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» складає з : 1 січня- 695 гр., 1 квітня- 706 гр., 1 липня- 709 гр., 1 жовтня-723 гр., 1 грудня-734 гр..

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2009-2010 року у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, що складає 8428 гр. / 498 гр. х 7 +706 гр. х7/ . Оскільки ОСОБА_3 протягом 2009-2010 року сплачено 800 гр., доплаті підлягає 7628 гр..

Як вбачається з матеріалів справи, щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2007 та 2008 роки позивачу виплачено у квітні 2007,2008 р.

Таким чином, відповідач, здійснивши у зазначений період виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірах, встановлених Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» правомірно діяли, на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що визначено Законодавством України.

Отже, в період з 1.01.2007 року по 09.07.2007 року та у період з 1.01.2008 року по 22.05.2008 року органи соціального захисту населення не мали повноважень здійснювати зазначені виплати у розмірах, встановлених ст..13 Закону України « Про статус ветеранів праці, гарантії їх соціального захисту», оскільки протягом цього часу положення базових законів не діяли.

Застосування законодавства у такий спосіб ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, наведених у мотивувальній частині рішення від 3.10.1997 року №4-зп, який у п.3 зазначив наступне: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше».

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007,2008 роки на підставі ст.13 Закону України « Про статус ветеранів праці, гарантії їх соціального захисту» задоволенню не підлягають.

Судом також встановлено, що відповідач відмовив позивачеві у перерахунку розміру щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 та ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» / а.с.6, і відмову відповідача в перерахунку суд, з урахуванням вищевикладеного вважає неправомірною.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 46 Конституції України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V, Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008рроку, Законом України «Про прожитковий мінімум», Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 нарахувати на сплатити йому щорічну грошову допомогу в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за 2009,2010 роки, щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних зарплат за 2008,2009,2010 роки.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації провести ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2008,2009,2010 роки відповідно до ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру 4 мінімальних заробітних плат; щорічної грошової допомоги за 2009,2010 роки, передбаченої ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік», Законом України « Про Державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» на момент виплати та забезпечити її виплату.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 / тридцять сім/ гр..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя -