overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Іллінецький районний суд Вінницької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2010 року

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на гараж із погребом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні свої вимоги підтримав і пояснив, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №844256, виданого 31 березня 2010 року Іллінецьким міським головою, він є власником розташованої в м.Іллінці по вул.Леніна, 15А земельної ділянки площею 0,0038 га цільовим призначенням для гаражного будівництва.

За дозволом виконавчого комітету Іллінецької міської ради, згідно його рішення від 15 квітня 2010 року №70 Про надання дозволу на розробку містобудівних умов і обмежень на проектування, реконструкцію, перебудову та будівництво обєктів незалежно від форм власності, на вказаній земельній ділянці він збудував гараж № 4, позначений на плані літерою А загальною площею 32,4 кв.м вартістю 56958 грн., із погребом, позначеним літерою Апід загальною площею 13,0 кв.м вартістю 9926 грн.

При цьому, він не може узаконити своє право власності на гараж із погребом, оскільки з початку його облаштування та до закінчення будівництва змінився законодавчий порядок його оформлення. Це в свою чергу, перешкоджає йому повноцінно здійснювати своє право власності на належне йому нерухоме майно.

Тому він просить суд визнати за ним право власності на гараж із погребом.

Представник відповідача юрист Іллінецької міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечує.

За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у порядку її до судового провадження, прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позов, оскільки він, крім повного визнання його відповідачем, підтверджується також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.5), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.6), копією технічного паспорта (а.с.7-10) та копією будівельного паспорта (а.с.12 21).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 392 ЦК України, ст.ст.130, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на завершений будівництвом і введений в експлуатацію згідно будівельних норм та правил гараж № 4, позначений на плані літер А загальною площею 32,4 кв.м вартістю 56958 грн., із погребом, позначений на плані літер Апід загальною площею 13,0 кв.м вартістю 9926 грн., які розташовані по вул.Леніна,15 А в м.Іллінці Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після його проголошення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Іллінецький районний суд.

Головуючий
Справа № 2-6/2010 р.
Рішення

іменем України

01.12.2010 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого Кіосак Н.О.,

за участю секретаря Чорної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем.

Вони мають дочку ОСОБА_3, - ІНФОРМАЦІЯ_1 Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею . Зараз дочка навчається на другому курсі денної форми навчання по спеціальності «Товарознавство в митній справі» в Вінницькому кооперативному коледжі економіки і права. Вона не працює і їй не вистачає коштів для забезпечення нормальних умов для навчання дочки.

Відповідач працює в будівництві і має мінливий характер доходів.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, - 05.10.1989 р.н, в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до закінчення навчання.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, - ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 200 грн., за кожний місяць за період з 03.10.2007 р. за час навчання ОСОБА_3 у Вінницькому кооперативному коледжі економіки і права, тобто за період з 03.10.2007 року по 30.06.2009 року .

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав .

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, позов задоволити, так як це не суперечить закону та інтересам інших осіб, виходячи з наступного.

Сторони перебували у шлюбі, мають дочку ОСОБА_3, - ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про її народження.

ОСОБА_3 навчалась у Вінницькому кооперативному коледжі економіки і права з 01.09.2007р. по 30.06.2010р., вартість навчання 2400 грн., що стверджується довідкою даного закладу № 204 від 25.09.2007 р., та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка , син продовжують навчання батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_2 не працює, однак працездатний, а тому може сплатити аліменти з зазначеному розмірі. .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 174, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 198, 199, 200 СК України,

вирішив:

Позов задоволити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 200 грн. за кожний місяць, з 03.10.2007 року за час навчання ОСОБА_3 у Вінницькому кооперативному коледжі економіки і права І рівня акредитації, тобто по 30.06.2009 року .

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито в прибуток держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб.

Головуючий Н.О.Кіосак

Тиврівський районний суд Вінницької області

м. Тиврів, вул. Шевченка, 3, 23300, (04355) 2-10-94
Балтський районний суд Одеської області
Справа № 2-415
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ПІНУЛ І.Б.,

розглянувши в попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки Катерини, 27.05.09. року народження, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що дитина знаходиться на повному її утриманні, батько у вихованні доньки та матеріальному забезпеченні участі не приймає.

Відповідач до судового засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Сторони по даній справі з 21.06.08. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина Катерина, 27.05.09. року народження.

Сімейне життя між сторонами не склалося, сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують та відновлювати їх не бажають.

Як свідчить довідка виконкому Миронівської сільської ради Балтського району Одеської області № 54 від 27.01.10. неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач неповнолітню дитину матеріально не забезпечує, участі у вихованні сина не приймає.

Обовязок батьків утримувати дітей, закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідачем проігнорований.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, 07.11.79. року народження, який народився та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки Катерини, 27.05.09. року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.01.10. до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.05.2027 року.

Стягнути з ОСОБА_3 державне мито на користь держави в сумі 51,00 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми за один місяць. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ
Балтський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2010 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ПІНУЛ І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, що раніше належала ОСОБА_3.

В заяві посилається на те, що 18.06.09. придбала у відповідачки вищезазначену квартиру, за яку сплатила грошові кошти та отримала від відповідачки розписку про отримання грошових коштів та технічну документацію на квартиру. При укладенні угоди, відповідачка брала на себе зобовязання протягом місяця нотаріально посвідчити угоду, однак досі цього не зробила. З цього приводу позивач звернулася до суду і просить захистити її права як власника квартири.

Сторони по справі, відповідно до ст. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, перевіривши матеріали, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В м. Балта Одеської області по вулиці Гагаріна в будинку № 83 є квартира № 25, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3, відповідно до договору купівлі-продажу квартири серії АВА № 047155 від 25.08.99.

18.06.09. ОСОБА_3 продала вищевказану квартиру ОСОБА_2 і отримала від останньої грошові кошти та надала розписку про одержання грошових коштів.

Незважаючи на те, що сторони дотрималися простої письмової форми укладення договору, однак в порушення ст.. 657 ЦК України - нотаріально його не посвідчили, що породило проблеми для позивача, оскільки фактично придбавши квартиру вона позбавлена права володіти та розпоряджатися майном як власник.

Зважаючи на умови ч. 2 ст. 220 ЦК України, беручи до уваги, що сторони укладаючи договір купівлі-продажу квартири домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення.

З огляду на зазначене, суд визнає правочин дійсним, оскільки встановлено, що він відповідав справжній волі сторін по справі, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджали обставини, які не залежали від волі позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 212, 213, 215, 218, 223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2, що раніше належала ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
Справа № 2-666/2010 р.
УХВАЛА

про відкриття провадження по справі

«10» березня 2010р. суддя Димитровською міського суду Донецької області Рибкін О.А.. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦГТК України, а тому керуючись ст. 122 ЦГІК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Призначити справу до попереднього судового засідання на 9.15 годин «25» березня 2010р.

Запропонувати відповідачу в строк до «25» березня 2010 р. подати письмові заперечення проти позову та посилатися на докази, якими вони обгрунтовуються. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Балтський районний суд Одеської області
Справа № 2-1208
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2010 року м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Мясківської І.М.

при секретарі Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач предявила позов до ОСОБА_2 про розділ спільно нажитого майна, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, та незавершеної будівництвом літньої кухні, розташованих на земельній ділянці площею 2457 м. кв. в м. Балта Одеської області по вул. Островського, 12, та автомобіль НОМЕР_1.

В позовній заяві позивач посилається на те, що разом з відповідачем, її чоловіком, з яким вона з 18.01.77. перебуває в шлюбі, 15.03.93. ними придбано житловий будинок за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Островського, 12. На вищезазначеній земельній ділянці, біля старого будинку, ними в період часу з 2007 року по 2010 рік збудовано незавершену будівництвом літню кухню, готовністю 80%. Крім того, під час шлюбу, ними придбано автомобіль НОМЕР_1. Сімейне життя не склалося, тому вона з відповідачем вирішили розлучитися та розділити спільно нажите майно, однак згоди щодо поділу цього майна не дійшли.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та просить суд, задовольнити вимоги позивача.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Міським відділом ЗАГС м. Васильків Київської області 18.01.77. був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 (до шлюбу Гаврилюк) ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис про реєстрацію шлюбу № 19.

Подружжя за час шлюбу, а саме: 15.03.93. придбало будинок з господарськими будівлями за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Островського, 12. Протягом 2007-2010 р.р. подружжям збудовано незавершене будівництвом літню кухню, готовністю 80%. Крім того, під час шлюбу, ними придбано автомобіль НОМЕР_1. Договори купівлі-продажу спільного майна оформлені на відповідача.

На думку суду, позивачка має рівне з відповідачем право на спірне домоволодіння та транспортний засіб, оскільки відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності, з цих підстав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69-71 СК України, ст. ст.328, 364, 368,372 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 208-209, 212-213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - задовольнити.

Спільно нажите майно подружжя, яке перебуває у приватній власності у ОСОБА_2, та складається з житлового будинку з господарськими будівлями, та незавершеної будівництвом літньої кухні, розташованих на земельній ділянці площею 2457 м. кв. в м. Балта Одеської області по вул. Островського, 12, та автомобіля НОМЕР_1, розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів.

СУДДЯ
Балтський районний суд Одеської області
Справа № 2-1268
22 листопада 2010 року м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ПІНУЛ І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, 13.09.92. року народження, в розмірі 800,00 грн. щомісячно, посилаючись на те, що їх син досяг повноліття, однак на даний момент являється студентом Одеського професійного ліцею сфери послуг Південноукраїнського національного педагогічного університету ім.. ОСОБА_5. Утримувати сам себе він не в змозі, позивачка теж не в змозі покривати витрати на його навчання, а відповідач добровільної допомоги не надає, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду.
Відповідач до судового засідання двічі не зявився, з невідомих суду причин, про день час та місце розгляду справи повідомлений був своєчасно.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого 13.09.92. народився син ОСОБА_4.
За рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття.
З 01.09.10. ОСОБА_4 являється студентом денного відділення Одеського професійного ліцею сфери послуг Південноукраїнського національного педагогічного університету ім.. К.Д. Ушинського ІІ рівня акредитації, про що свідчить довідка закладу № 97 від 29.09.10.
Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання до закінчення ними навчання.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину, що навчається.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан сторін з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, такі як стан здоровя, матеріальне становище, наявність інших дітей.
Суд, також виходить з того, що для повноцінного утримання, харчування та всебічного розвитку і освіти повнолітньої дитини потрібні значні кошти, якими мати самотужки забезпечити не в змозі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199-200 СК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3, 08.07.70. року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, 13.09.92. року народження, в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.10.10. до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2011 року.
Стягнути з ОСОБА_3 державне мито на користь держави в сумі 51,00 грн.
Рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми за один місяць. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його винесення.

СУДДЯ
Справа № 2-861/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2010 р. м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Конопльовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області (далі за текстом УПФУ) про зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначила, що вона народилася 17 квітня 1945 року і відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, у звязку з чим згідно статті 6 зазначеного Закону має право з 2007 року отримувати доплату до пенсії щомісячно в розмірі 30 відсотків від розміру мінімальної пенсії за віком, але відповідач ніяких доплат до пенсії їй не нараховував та не виплачував, отже вчинив неправомірну бездіяльність чим порушив її законні права та інтереси. Тому, позивач просить суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2009 роки в сумі 3796.20 гривень та виконувати нарахування та виплату такої допомоги в 2010 році.

Згідно з п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2009р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.01.2010 р., вже був вирішений спір про виплату позивачу доплат як дитині війни за 2006-2007 роки.

У звязку з цим вважаю, що справа в частині спору за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. підлягає закриттю.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.205, 293, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про зобовязання вчинити певні дії в частині спору про виплату доплат як дитині війни за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р.

Заяву про апеляцiйне оскарження ухвали суду може бути подано до Апеляцiйного суду Донецької областi через Димитровський мiський суд Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляцiйна скарга на ухвалу суду подається до Апеляцiйного суду Донецької областi через Димитровський мiський суд Донецької області протягом десяти днiв пiсля подання заяви про апеляцiйне оскарження.

Суддя: