АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-766/10Головуючий у 1-й інстанції Костів О.З.
Провадження № 22ц-1487/10 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Жолудько Л. Д., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Любчик Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третіх осіб ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації", Медико-профілактичного відділення Управління охорони здоров"я Тернопільської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном, вселення та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третіх осіб ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації", Медико-профілактичного відділення Управління охорони здоров"я Тернопільської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном, вселення та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що його недієздатному сину ОСОБА_3 належить 1/8 частина будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: М.Тернопіль, вул.Ділова,7 «а». 07 червня 1989 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу 1/8 частини будинковолодіння. Однак, на момент його укладання ОСОБА_3 був недієздатним, у зв"язку з чим даний договір визнано недійсним. Гроші, сплачені ОСОБА_4 по договору купівлі - продажу, були йому повернуті. Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 червня 1996 року виділено у власність ОСОБА_4 все будинковолодіння за адресою М.Тернопіль, вул.Ділова,7 «а» та стягнуто з нього в користь ОСОБА_3 вартість 7/24 будинковолодіння. Однак, ОСОБА_4 зазначені кошти не повернув.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2010 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», Медико-профілактичне відділення Управління охорони здоров"я Тернопільської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном, вселення та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 в інтерес ~ недієздатного ОСОБА_3 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити заявлений позов.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав, зіславшись на доводи викладені у ній.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що скаргу слід відхилити, так як підстави для скасування рішення суду відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Встановлено, що рішенням Тернопільського міського суду від 14 червня 1996 року частково задоволено позов ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на спадкове майно і поділ майна в натурі та визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 квітня 1987 року в частині права власності ОСОБА_4 на 7/8 частин будинковолодіння за адресою: М.Тернопіль, вул.Ділова,7 «а», виділено у власність ОСОБА_4 все будинковолодіння за адресою: М.Тернопіль, вул.Ділова,7 «а», стягнувши з нього в користь ОСОБА_3 вартість 7/24 частин будинковолодіння в сумі, 450 150 000 крб.

ОСОБА_4 рішення суду від 14 червня 1996 року виконав повністю, сплативши ОСОБА_3 4501 грн. 50 коп., що на той час складало суму, еквівалентну 450 150 000 купоно-карбованців, що підтверджується відповідними розписками судового виконавця Тернопільського міського суду ОСОБА_5

Згідно договору дарування жилого будинку від 18 лютого 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 (відповідачу по справі) належний на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в М.Тернополі по вул.Діловій, 7 «а».

Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов висновку що позивачем не представлено та судом не здобуто будь-яких достатніх доказів того, щодо належності позивачу частини спірного будинковолодіння, а спірні правовідносини виникли в 1996 році.

У відповідності до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім цього, в силу вимог ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, зібраним доказам та підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі - не вбачає.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6