Справа №22-ц-4450/10 Суддя-доповідач - Криворотенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі;

головуючого - Попруги С.В.,

суддів - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.,

при секретарі - Чуприні В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми, про стягнення моральної шкоди,

встановила:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь ОСОБА_1 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» судовий збір в дохід держави в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн.

В апеляційній скарзі ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що з 25 січня 1988 року по 19 травня 2009 р. ОСОБА_1 працював у ДП «Завод ОБ та ВТ». що підтверджується фотокопією з трудової книжки позивача (а. с. 3-5). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивача ОСОБА_1 отримав професійне захворювання. Відповідно до акту № 10 розслідування професійного захворювання від 08.09.2009 року (а. с. 6-7), у ОСОБА_1 було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів.

Згідно висновку МСЕК від 01.10.2009 року, ступінь втрати працездатності у ОСОБА_1 становить 40% (а. с. 12).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції правильно встановив, що ДП «Завод ОБ та ВТ» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав професійне захворювання.

Крім того в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення ОСОБА_1 стійкої втрати професійної працездатності, а саме; первинний висновок МСЕК від 25.09.2009 року (а. с. 12), набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт "є" пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд врахував обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров'я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Посилання заявника на пропуск позивачем строку позовної давності не ґрунтуються на нормах закону, так як в силу п. З ч. 1 ст. 268 ЦК України на спірні правовідносини даний строк не поширюється. Трудове ж законодавство, на норми якого вказує відповідач, взагалі не передбачає поняття строку позовної давності.

Колегія суддів не вбачає підстав і для зміни судового рішення в частині розподілу судових витрат, оскільки останній проведений відповідно до вимог ст. 81, 88 ЦПК України. Так відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України витрати на ІТЗ розгляду справи по даній категорії справ покладаються на сторони в залежності від наслідків розгляду справи. А судовий збір стягнутий з відповідача у звязку з частковим задоволенням позову в мінімальному розмірі відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 ЦПК України та підпункту «д» пункту 1 ст. З Декрету КМУ «Про державне мито».

Інші ж доводи апеляційної скарги не містять обставин, які є підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія приходить до висновку що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Тому керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий - /підпис/

Судді - /підписи/