Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2-4253/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Колісник Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними , зобовязання перерахунку та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни, визнання дій неправомірними та зобовязання призначення соціальної виплати

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просила зобовязати Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому визнати дії відповідача неправомірними, здійснити виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006-2009 роки та період з січня по березень місяць 2010 року, стягнути на її користь невиплачену суму підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі 5534,1 грн..

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що на підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року вона є дитиною війни, та має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем в порушення вимог Закону України „Про соціальний захист дітей війни не виплачувалася.

Окрім того просить зобовязати відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни. Стягнути судові витрати.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала просить їх задоволити. Просить здійснити підвищення до пенсії за період з 2006 року по березень місяць 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Посилається на те, що вчасно не звернулась до суду про стягнення підвищення до пенсії за 2006 рік, бо не знала про існування такого закону, поважних причин такого не звернення не мала.

Представник відповідача подала письмові заперечення на позовну заяву та вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, посилаючись на те, що виплата підвищення до пенсії позивачу була проведена відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірах, передбачених законом. Окрім того слід відмовити позивачеві у задоволенні її вимог щодо стягнення такого підвищення за 2006 рік, позаяк такі виплати були зупиненими, і позивач пропустила строк звернення до суду без поважних причин.

Заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є дитиною війни. На підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем не виплачувалася за 2006 -2009 роки та І квартал 2010 року.

Зазначена норма Закону діє з 01.01.2006 року згідно з п.1 прикінцевих положень Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-IV.

Відповідно до ст.7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, яке є відповідачем по справі.

Відповідно до п. 12 ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік "від 19.12.2006 року, № 489-4. дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена на 2007 рік, з урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Згідно ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік " у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Позовні вимоги щодо стягнення недоплаченої разової грошової допомоги позивачеві за 2006 рік не підлягають до задоволення, оскільки позивачем пропущено передбачений ст. 267 ЦПК України трирічний строк звернення до суду. Позивачем не наведено поважності причин пропуску строку звернення до суду, і таких судом не встановлено.

Однак відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, № 6-рп, положення ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо доплат до пенсії, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційним, тобто таким, що не відповідає Конституції України. Крім того у своєму рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає положенням Конституції України.

Суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити підвищення пенсії позивачеві за 2007 рік, починаючи з 9 липня 2007 року, так як згідно ч. З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп положення статей Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тому положення ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», втрачають чинність з 09.07.2007 року.

Крім цього, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача здійснити підвищення пенсії позивачу за 2008 рік, починаючи з 22 травня 2008 року, так як згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп положення статей Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тому положення п.41 розділу ІІ Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, втрачають чинність з 22.05.2008 року.

Виходячи з наведеного вимоги позивача щодо стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007-2008 роки підлягають задоволенню з моменту прийняття рішень Конституційним Судом України і не розповсюджується на правовідносини, які існували з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2009 рік та періоду з січня по березень 2010 року, то в цій частині позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно ст.23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління Пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом України про Державний бюджет чи рішенням про місцевий бюджет.

Відповідно до ст.7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, яке є відповідачем по справі.

Слід відмовити позивачеві у стягненні суми підвищення у розмірі 5534,1 грн., оскільки згідно пп.6 п.2.2 Положення про Управління пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. З даної норми вбачається, що нарахування і виплата пенсійних виплат належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд не повноважний визначати розміри таких виплат, а може лише зобовязати Управління провести їх нарахування та виплату.

Слід стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 8,5 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення 37 грн. , однак суд не вбачає підстав для стягнення витрат, повязаних з оплатою юридичних послуг, оскільки позивач не надала розрахунку таких витрат та квитанції про понесення витрат.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп, ст.ст.10, 16, 60, 68-72, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати дії відповідача щодо виплати щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війни в порушення вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області здійснити нарахування та щомісячну виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року та січень березень 2010 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 45,5 грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: