Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010р. м.Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої : Павлишиної А.Т.

суддів: Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.

секретаря : Балагури М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 18.06.2009р., -

в с т а н о в и л а :

19.11.2008р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Долинської міської ради та ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлове приміщення, усунення перешкод в користуванні ним та стягнення моральної шкоди. Мотивувала вимоги тим, що згідно договору міни від 19.12.2006р. стала власником квартири № 3 у восьмиквартирному будинку №6 по вул. Грушевського в м.Долина. На прибудинковій території одночасно з будинком для його обслуговування побудовано вісім господарських приміщень загальною площею 56 м.кв. і одним з цих приміщень № 3 площею 7 м.кв. користувався попередній власник квартири ОСОБА_1 Вважаючи, що господарське приміщення не є самостійним об»єктом власності, складає з будинком одне ціле і помилково не було приватизовано разом з квартирою, а отже повинно було перейти у її власність, однак, відповідач ОСОБА_1 господарське приміщення не звільнив, перешкоджає їй в користуванні приміщенням, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення № 3 площею 7 м.кв в дворі будинку №6 по вул. Грушевського в м.Долина , зобов»язати ОСОБА_1 не чинити їй перешкоди в користуванні приміщенням та стягнути з нього 2 000 грн. моральної шкоди.

_____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-2665 /2010р. Головуючий у 1 інстанції : Тураш В.А.

Категорія 5 Доповідач : Павлишина А.Т.

Рішенням Долинського районного суду від 18.06.2009 року позов задоволено частково : ОСОБА_1 зобов»язано не чинити перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням № 3 в дворі будинку №6 по вул. Грушевського в м.Долина та стягнуто судові витрати. В решті вимог відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неправильну оцінку обставин справи, просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю. Зокрема безпідставними є посилання позивачки на рішення Конституційного Суду України від 2.03.2004р. , оскільки квартиру вона не приватизувала, а придбала, і жоден з власників квартири не має свідоцтва про право власності на господарські споруди.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 319, 328 ЦК України захисту підлягають законні права та інтереси власника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 просила суд про визнання за нею права власності на господарську споруду №3 в дворі будинку № 6 по вул. Грушевського в м. Долина з тих мотивів, що господарська споруда належить до головної речі квартири, а квартиру № 3 у восьмиквартирному будинку №6 по вул. Грушевського в м.Долина вона придбала у ОСОБА_1Й внаслідок договору міни 19.12.2006р. , а також просила про усунення перешкод в користуванні цією спорудою з боку ОСОБА_1

Задовольняючи позов в частині усунення перешкод в користуванні будівлею, та, відмовляючи в задоволенні решти вимог, суд мотивував тим, що господарську споруду в дворі багатоквартирного будинку №6 по вул. Грушевського, побудовану разом з будинком і призначену для обслуговування будинку, відповідач утримує безпідставно оскільки квартиру в будинку він відчужив , а господарські споруди є спільною власністю власників квартир багатоквартирного будинку.

Такий висновок суду є обґрунтованим.

Як зазначив у своєму рішенні від 2.03.2004р. Конституційний Суд України власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов»язані брати участь в їх утриманні. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями.

Судом встановлено, що на прибудинковій території восьмиквартирного будинку №6 по вул. Грушевського м.Долина для його обслуговування разом з ним побудована господарська споруда (8 сараїв), а позивачка згідно договору міни від 19.12.2006р. придбала в цьому будинку квартиру № 3, що належала відповідачу. Тому, відповідно до положень ст. 382 ЦК України, згаданого рішення Конституційного Суду України , господарські споруди (в тому числі і спірна), призначені для забезпечення потреб власників квартир багатоквартирного будинку, є спільною власністю саме співвласників цього будинку, а отже позивачка має право на користування господарською спорудою.

Посилання апелянта на те, що при відчуженні квартири не оговорювалось відчуження і господарської споруди суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки такого з договору міни не вбачається, а документальних доказів про підтвердження свого права власності на окрему господарську споруду № 3 відповідачем не представлено.

При наведених обставинах суд прийшов до правильного висновку, що задоволенню підлягає вимога позивачки про усунення перешкод в користуванні господарською спорудою .

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 307 , 308 , 313- 315, 317 ЦПК України , апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Долинського районного суду від 18.06.2009р. залишити без зміни.

Ухвала набуває чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Судді : А.Т.Павлишина

ОСОБА_3

ОСОБА_4