С П Р А В А № 2-3599/10
Номер стат. звіту 33
Код суду 0707
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2010 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Куропятник О.М.
при секретарі Стойка В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальних збитків, -
В С Т А Н О В И В:
04 жовтня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальних збитків.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем порушено його право, передбачене ст.12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач не виконував свої зобов`язання щодо оренди житла для військовослужбовця, чим порушило норми чинного законодавства та умови контракту, внаслідок чого ОСОБА_1 заподіяно майнову шкоду на суму 174219,80 грн..
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно Витягу з особової справи ОСОБА_1 позивач перебуває на військовій службі на посаді старшого інспектора-ревізора Територіального Західного контрольно-ревізійного управління.
Сім`я позивача складається з 4 осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 син, ОСОБА_4 донька, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї .
Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Вимоги ст. 22 Конституції України передбачають, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
У відповідності до ст. 16 Закону України «Про Збройні сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби або постраждали в полоні в ході бойових дій(війни), при надзвичайному стані чи під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або у складі Миротворчих Сил ООН під час участі у міжнародних миротворчих операціях. Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших нормативно-правових актів.
Згідно підпункту 11 пункту 3 статті 33 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати встановлюється в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. У відповідності до ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Стаття 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (№ 2012-ХІІ від 20.12.1991 р.) передбачає, що при відсутності постійного та службового жилого приміщення, для військовослужбовців (крім військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу) проблема може бути вирішена двома шляхами: військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей, або за бажанням військовослужбовця військова частина зобов`язана виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення.
З метою реалізації вимог статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Наказом Міністра оборони України було затверджено "Положення про порядок оренди і оплати орендованого житла у Збройних Силах України» від 24.09.2001 року № 349, яке визначає порядок оренди військовими частинами житлових приміщень підприємств, організацій та установ інших (крім Міністерства оборони України ) міністерств і центральних органів виконавчої влади, а також приміщень у житлових будинках (квартирах), що перебувають у приватній або інших видах власності.
На вимогу положень статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінет Міністрів прийняв Постанову № 175 від 14.03.1995 р. "Про грошову компенсацію військовослужбовцям за піднайом (найом) житла", в якій установив грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі фактичних витрат. При цьому військовослужбовцям за наявності у них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри збільшуються в 2 рази.
Виходячи із розрахунку грошової компенсації за піднайом (найом) з урахуванням індексу інфляції загальний розмір завданих позивачу збитків становить 174219 грн. 80 коп..
Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення в повному обсязі.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 73 213-215 ЦПК України, ст.ст.3, 8, 17, 19, 22, 24, 46, 48, 55, 64 Конституції України, ст.1166 ЦК України, ст.ст. 2, 9, 9-1, 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст.16 Закону України «Про Збройні сили України», Положення "Про порядок орендованого житла у Збройних Силах України", суд
В И Р І Ш И В:
Позов задоволити повністю.
Стягнути з КПК 2101020 КЕКВ 1112 за рахунок грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 завдані матеріальні збитки за піднайом житла в сумі 174219 (сто сімдесят чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп..
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
ГОЛОВУЮЧИЙ О.М.Куропятник