РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/2675/15-ц

Провадження № 2/700/577/15

22 грудня 2010 року 22 грудня 2010 року Лисянський районний суд

в складі: головуючого судді - Золотоверхого О.І.

при секретарі Гутман О.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лисянка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

позивачка в судовому засіданні підтримавши позов пояснила, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 1993 року. Від цього шлюбу у них двоє неповнолітніх дітей. 30 квітня 2010року за позовом відповідача їх шлюб було розірвано.

В період спільного проживання вони придбали майно, яке вказано в позовній заяві.

Вона просить, визнати за нею право власності на майно, яке вказане в заяві про зміну позовних вимог.

Представник позивачки підтримав позов позивачки.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно, вони проживали в шлюбі з 1993 року. В період спільного проживання вони придбали певне майно, але не все майно, яке вказала позивачка являється спільною сумісною власністю. Вони проживали в будинку його батьків і ремонтні роботи та затрати на них житлового будинку не являються їх спільною сумісною власністю. Вони допомогали ремонтувати будинок батькам , за кошти батьків.

Що стосується господарства, яке вони утримували, то це також належало батькам, вони лише допомогали його утримувати. Інше майно, яке відповідачка вказала в позовній заяві являється їх спільною власністю і він не заперечує проти його розподілу. Просить виділити йому транспортні засоби, мисливську рушницю, бензопилу. Він не заперечує, щоб компютер було виключено із розподілу, поскільки це він подарований дочці. Також він не заперечує проти того, що позивачка частково майно забрала

Вислухавши пояснення сторін вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що дійсно сторони перебували в шлюбі з 1993 року по квітень 2010 року.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві сумісної спільної власності.

Як встановлено судом, дійсно в період спільного проживання сторони придбали певне майно.

Але також встановлено, що сторони проживали в будинку батьків відповідача, проводили ремонт будинку що не являється їх сумісною власністю. І як пояснив в суворому засіданні свідок ОСОБА_4 ремонт в будинку проводився за його кошт, діти лише допомогали в ремонті. Крім цього, він також тримав господарство свині, гуси, кури, корову і таке інше і це майно також належало йому.

Тому суд вважає, що позивачка в судовому засіданні не довела, що господарство та ремонт будинку затрати на їх утримання являються спільною власністю подружжя.

Тому ці вимоги позивачки повинні бути залишені без розгляду. Якщо вона має претензії, щодо вкладу в це своїх коштів, то може звернутись з окремою позовною заявою. Більше того, в судовому засіданні ніхто із сторін не вимагав притягнути в якості співвідповідача ОСОБА_3

Що стосується іншого майна, то воно являється спільною сумісною власністю подружжя і підлягає розгляду відповідно до ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України.

Частину майна позивачка отримала в натурі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України, ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

визнати за ОСОБА_2 право власності на мікрохвильову піч, телевізор, ДВД «Караоке», духовку, хлібопіч, компютерний стіл, тумбочку під телевізор, шафу, пральну машину на суму 10800 гривень.

Зобовязати ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 компютер, виключивши його із спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на трактор МТЗ-80 р/н 07481, автомобільний причіп «фермер» ПФ-01 р/н 088-82, тракторний причіп двухосний, тракторний причіп одноосний,косарку, електродрель, мийку для автомашини «Керхен» бензопилу «Штіль», мисливську рушницю «ІЖ-27», супутникову систему, мотоцикл «Мінск».

Остальну частину позову залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2613 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області на протязі десяти днів після проголошення.

Суддя