Справа №2-3137/10 07.10.2010 07.10.2010 07.10.2010
Провадження №22ц-7456/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2010 року судова колегія в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Данилової О.О., суддів Шаманської Н.О., Лівійського І.В.,

при секретарі Голубкіній О.О., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 червня 2010 року за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

УСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позивачка зазначала, що з 2008 року перебуває з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі та має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем припинились з липня 2009 року, і вона як дружина, з якою проживає донька, має право на утримання, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 400 грн. аліментів на місяць.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на те, що через безробіття не може надавати матеріальну допомогу дружині.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 червня 2010 року позов задоволено частково. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 300 грн. аліментів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм сімейного законодавства, просив рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони припинили сімейні відносини, проживають окремо. Донька проживає з матір'ю, яка здійснює за нею догляд.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є працездатною особою, сплачує аліменти на доньку у розмірі 400 грн. щомісяця. Інших утриманців відповідач не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває.Будь-яких доказів того, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу дружині, ОСОБА_1 не надав.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених статтею 84 СК України підстав для покладення на ОСОБА_1 обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення донькою трирічного віку.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно поклав на нього аліментний обов'язок, колегія суддів не може прийняти до уваги. Сам по собі факт відсутності у відповідача на час розгляду справи постійної роботи не може бути достатньою підставою для звільнення його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині.

Разом з тим, цей факт, який позивачка не оспорює, має значення при визначенні розміру матеріальної допомоги.

Враховуючи встановлений законом мінімальний розмір заробітної плати (907 грн.), показник середньої заробітною плати в даній місцевості, розмір аліментів на дитину та обмеження відрахувань з заробітної плати, колегія суддів вважає відповідним розміром матеріальної допомоги 200 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення підлягає

зміні.

Керуючись ст.ст.309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 червня 2010 року змінити. Зменшити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 300 гривнів до 200 (двохсот) гривнів.

В іншій частині судове рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: