Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
22 жовтня 2010 р. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді Городівського О.А.
при секретарі Ніколаєнко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді
справу за позовом ОСОБА_1
до Миргородської районної Державної адміністрації
про поновленню договору оренди земельної ділянки від 22.06.2003 року укладеного між Миргородською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 ,
До Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1. У позові просив поновити договір оренди земельної ділянки від 22 червня 2003 року укладений між ним та Миргородською районною державною адміністрацією, на той же строк до 2013 року на тих же умовах., які були передбачені договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 червня 2003 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки 10 га на території Поливянської сільської ради строком на 3 роки. По закінченню терміну дії договору ОСОБА_1 продовжив користуватись вказаною земельною ділянкою по даний час. На підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено, що якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмового заперечення орендодавця протягом одного місяця закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат ОСОБА_2, просили задоволити позов у повному обсязі з мотивів того, що Миргородська районна державна адміністрація після закінчення строку дії договору оренди в червні 2006 року не надіслала ОСОБА_1 письмове заперечення щодо подальшої оренди земельної ділянки, тому в нього виникає право користування земельною ділянкою. Окрім того він належно сплачував оренду плату визначену договором після закінчення його терміну.
Представник відповідача, ОСОБА_3 заперечив позовні вимоги ОСОБА_1 мотивуючи тим, що вони не ґрунтуються на законі, так як стаття 33 Закону України «Про оренду землі» не передбачає автоматичного поновлення договорів оренди, тим паче на необмежені строки, як того бажає позивач. Окрім того, він неналежно виконував умови договору оренди, так як протягом усього строку дії договору уникав перемовин щодо перегляду розміру орендної плати в порушення пункту 2,3. Договору оренди.
Суд вислухавши пояснення часників процесу вивчивши матеріали справи встановив.
Приписи статей 13і 41 Конституції Українивизначають, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усі суб'єкти права власності рівні перед законом.
Статтею 116 Земельного кодексу Українивизначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
В силу статті 124 Земельного кодексу Українипередача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Пунктом 12 перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Розпорядження голови Миргородської РДА № 334 від 18 листопада 2002 року між Миргородською РДА (орендодавець) та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі ділянки від 22.06.2003, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 10 га., яка знаходиться по на території Поливянської сільсьткої ради (пункти 1 договору), договір укладено на 3 роки (пункт 2,2), по закінченню терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. В ході судового розгляду суду не надано доказів направлення сторонами письмових повідомлення позивачем та відповідачем за два місяці до закінчення договору оренди земельної ділянки про бажання щодо продовження дії договору на новий термін.
Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі"строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В силу ч. 1 ст. 31 цього Законудоговір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Стаття 33 вказаного ЗаконуУкраїни «Про оренду землі» передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.
Таким чином, ні умови договору оренди землі, а ні норми Закону не визначають автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише встановлюють переважне право добросовісного орендаря на поновлення договору, при цьому, таке право може бути реалізоване перед іншими претендентами на земельну ділянку за інших рівних з ними умов.
Між тим, відповідно нормативно правових актів : п.7 ч.1 ст 13; п.2 ст 21 "Про місцеві державні адміністрації", ст 17, 124 Земельного кодексу України ст 5 Закону України «Про оренду землі» питання регулювання земельних відносин вирішується на підставі розпоряджень голів районних адміністрацій про передачу земельної ділянки в оренду шляхом його переукладання та державної реєстрації у встановленому порядку.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як не ґрунтуються на вимогах чинних нормативно правових актів та не узгоджуються з нормою ст. 152 Земельного кодексу України, яка не передбачає такого способу захисту прав на землю як визнання договору поновленим.
Керуючись ст.ст.10, 11,81, 88, 130, 213-215, 294 ЦПК України,
п о с т а н о в и в :
Відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Миргородської районної Державної адміністрації про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 10,0 га від 22 червня 2003 року .
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Миргородського міськрайонного суду О.А. Городівський