Комінтернівський районний суд м.Харкова
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Колодяжної І.М.
при секретарі - Зубріхіній Ж.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного страхового товариства «Вексель», третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором добровільного страхування , -
Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного страхового товариства «Вексель» про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 164 404, 85 гривень, моральну шкоду в сумі 10 000, 00 грн., а також судові витрати у розмірі 250,00 гривень.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 30 квітня 2008 року між ним та Акціонерним страховим товариством «Вексель» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 202-84/08-ХАФ відповідно до якого ОСОБА_1 застрахував автомобіль ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1, від дорожньо-транспортних випадків та інших страхових ризиків, передбачених договором страхування. Період страхування визначений у договорі з 01.05.2008 р. по 30.04.2009 р., страхова сума за договором складає 165 231, 00 грн.
14.07.2008 р. з вказаним автомобілем сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1,отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальної шкоди склав 104 489, 07 грн., що підтверджується рахунком на сплату № АА1009/08-08 від 10.09.2008 р. ТОВ фірма «Автоальянс», де на гарантії перебував застрахований автомобіль. Але внаслідок того, що відповідач у встановлений строк не сплатив страхове відшкодування вже 30.03.2009 р. на підставі повторно проведеної ТОВ фірма «Автоальянс» калькуляції, розмір витрат на відновлювальний ремонт склав 182 751, 88 грн. Але зважаючи на те, що сума матеріального збитку перевищує страхову суму, то у відповідності до ст. 9 Закону України «Про страхування» страховик відшкодовує збитки в межах страхової суми, тому позивач вважає, що відшкодуванню відповідачем підлягає страхове відшкодування в розмірі страхової суми в розмірі 165 231, 00 грн. за мінусом франшизи у розмірі 826, 15 грн.
Акціонерне страхове товариство «Вексель» своїм листом за вих. № 190 від 13.04.2009 р. у виплаті страхового відшкодування відмовило, посилаючись на те, що страхувальник ОСОБА_1 порушив п. 8.1.1. договору страхування.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
30 квітня 2008 року між Акціонерним страховим товариством «Вексель» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 202-84/08-ХАФ, відповідно до якого позивач застрахував автомобіль ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1, від дорожньо-транспортних випадків та інших страхових ризиків, передбачених договором страхування. Період страхування визначений у договорі з 01.05.2008 р. по 30.04.2009 р., страхова сума за договором складає 165 231, 00 грн.
Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2008 року 14 липня 2008 року о 21.40 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Матюшенко в м. Харкові, проїхав перехрестя з вул. Шевченко на заборонений (червоний) сигнал світлофора, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Субару», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по вул. Шевченко в м. Харкові та завершував проїзд перехрестя.
За умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-84/08-ХАФ, зокрема п. 3.12. ремонт пошкодженого застрахованого транспортного засобу ОСОБА_3 має проводитись на гарантійній СТО, тому позивач і звернувся до офіційного дилера ОСОБА_3 ТОВ фірма «Автоальянс» з проханням провести калькуляцію ремонтних робіт по відновленню пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 держ. номер НОМЕР_1.
ТОВ фірма «Автоальянс» у результаті огляду пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 надала рахунок на сплату № АА 1009/08-08 від 10.09.2008 р., за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 склала 104489, 07 грн. Даний рахунок разом з пакетом інших документів необхідних для здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування, що мають відношення до ДТП, що сталася 14.07.2008 р. був наданий ОСОБА_1 до АСТ «Вексель».
В результаті розгляду наданих документів відповідач своїм листом за вих. № 775 від 25.09.2008 р. повідомив ОСОБА_1 про те, що на підставі «Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 202 від 29.02.2008 р. АСТ «Вексель» відстрочує вирішення питання виплати страхового відшкодування до моменту з'ясування всіх суттєвих обставин випадку.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 не одержавши відповідь щодо прийнятого АСТ «Вексель» рішення про сплату чи відмову у сплаті страхового відшкодування, 02.04.2009 р. повторно звернувся до відповідача із відповідною заявою за вх. № 481 на виплату страхового відшкодування.
13.04.2009 р. відповідач своїм листом за вих. № 190 сповістив ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування з огляду на те, що останній на підставі п.п. 8.1.1. Договору страхування при настанні страхового випадку був зобовязаний негайно повідомити про подію, що має ознаки страхової , до Асистуючої компанії за телефоном, вказаним в Договорі страхування або в сервісній картці, та виконувати всі надані рекомендації. При цьому АСТ «Вексель» послалось на лист ТОВ «Перша Асистуюча Компанія» за вих. № 294 від 09.04.2009 р., де було зазначено, що страхувальник ОСОБА_1 до Call Centre ТОВ «Перша Асистуюча Компанія» 14.07.2008 р. не звертався.
Про те, як вбачається з п.2.3. Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-84/08-ХАФ від 30.04.2008 р., право керування автомобілем ОСОБА_3, держ. номер НОМЕР_1, окрім страхувальника ОСОБА_1 має також ОСОБА_4, який відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2008 р. і потрапив у ДТП 14.07.2008 р. керуючи застрахованим транспортним засобом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
В частині позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд відмовляє, так як вважає дані вимоги безпідставними, оскільки договором страхування відшкодування моральної шкоди не передбачено і дані про спричинення даної шкоди відповідачем відсутні.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,212 215, 224 226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного Страхового Товариства «Вексель» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 164 404 (сто шістдесят чотири тисячі чотириста чотири) грн. 85 коп, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 (двісті пятдесят) грн., а всього 164654 (сто шістдесят чотири тисячі шістьсот пятдесят чотири) грн. 85 коп.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -