РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-472/10

Провадження № 2-472/10

08.07.2010 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Грищенко І.О.

при секретарі - Мушаровій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3- ті особи- СПДФО ОСОБА_3, АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» про стягнення грошової суми,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошову суму, еквівалентну 4 000 доларів США , що згідно курсу НБУ, станом на день звернення до суду, становить 30 800 грн. Також просив судові витрати покласти на відповідача.

15 лютого 2010 року представником позивача подано до суду уточнення позовних вимог в частині визначення розміру грошової суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь його довірителя. Просив стягнути з відповідача грошову суму, еквівалентну 4 000 доларів США , що згідно курсу НБУ, станом на день подачі уточнення до суду, становить 32 040 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2008 року між ним, як покупцем, відповідачем ОСОБА_2, як продавцем, та СПДФО ОСОБА_3, як представником АН «Імперіал», було укладено договір про наміри з угодою про завдаток. Предметом цього договору є взяття на себе зобов»язань продавцем та покупцем підготувати всі необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу об»єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2, але перебуває під обтяженням. Відповідно до умов договору про наміри, сторони повинні були не пізніше 17-00 години 21.10.2008 року укласти договір купівлі-продажу. 27.09.2008 року було підписано доповнення до договору про наміри з угодою про завдаток. Відповідно до якого, покупець передає продавцю грошову суму, яка є завдатком в розмірі, еквівалентном 2 000 доларів США, який входить в рахунок вартості квартири. Згідно доповнення до договору від 20.10.2008 року, укласти договір купівлі-продажу не пізніше 21.11.2008 року. Станом на 18.11.2008 року об»єкт нерухомості знаходився під обтяженням- іпотека. Іпотекодержателем був АКБ СР «Укрсоцбанк». Вказана обставина унеможливлювала укладення договору про відчуження вказаного вище об»акта нерухомості. Він про це повідомив ОСОБА_2 та АН «Імперіал». 21.11.2008 року продавець для укладення договору не з»явися, повідомлень відносно виконання договору від 22.09.2008 року покупцю не направив. Таким чином, порушення зобовязання щодо укладення договору купівлі-продажу сталося з вини відповідача. Керуючись нормами ст.. 571 ЦК України , позивач просить повернути йому завдаток сумі, еквівалентній 2 000 доларів США та додатково виплатити йому грошову суму в розмірі задатку.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, копія якої долучена до матеріалів справи, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

В процесі з»ясування обставин справи, представник позивача ОСОБА_4 змінив свою позицію, частково підтримав вимоги свого довірителя та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 грошову суму, еквіваленту 2 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на день ухвалення рішення, становить 15 821,40 грн. Додатково пояснив, що внесення завдатку як способу виконання зобов»язання може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання, яке б мало випливати з договору купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було, передана відповідачу сума є авансом, який підлягає поверненню позивачу у цьому ж розмірі.

Відповідач та її представник ОСОБА_5, який діє за довіреністю, яка долучена до матеріалів справи, позовні вимоги позивача не визнали та заперечували проти їх задоволення. Свої заперечення мотивують тим, що 24.12.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 830/27/14-4/12/7-302. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором, між зазначеними сторонами 24.12.2007 року було укладено іпотечний договір № 830/27/14-4/48/7-339 , відповідно до умов якого, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, яка належала іпотекодавцю на праві власності. У зв»язку з тим, що виникли труднощі в обслуговуванні договору кредиту, банком була дана згода на продаж нерухомого майна та внесення грошових коштів. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 мав намір придбати вказану квартиру, після відповідних домовленостей між сторонами, було укладено договір про наміри з угодою про завдаток від 22.09.2008 року. ОСОБА_1 було відомо, що квартира перебуває під іпотекою, а тому, для її виведення з іпотеки, він повинен передати продавцеві для подальшого погашення суми кредиту грошові кошти, які становлять вартість цього нерухомого майна. Через те, що у покупця в наявності такої грошової суми не було, йому необхідний був час для отримання грошових коштів. В день домовленості щодо зустрічі з метою подальшого укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , представником агентства нерухомості «Імперіал» близько 17-00 години прибули на місце зустрічі на вул.. Новгородська, 11. Не дочекавшись ОСОБА_1, стали йому телефонувати. На телефонні дзвінки останній не відповідав, через що вони зробили висновок, що у ОСОБА_1 відсутні грошові кошти для придбання квартири АДРЕСА_3. Такими чином, вважають, що невиконання зобов»язання щодо укладення договору купівлі-продажу сталося з вини ОСОБА_1

Представник 3- ї особи ОСОБА_3- ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності, копія якої міститься в матеріалах справи, позовні вимоги позивача не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що невиконання зобов»язання щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна сталося з вини ОСОБА_1

Представник 3-ї особи АКБ СР «Укрсоцбанк» подав клопотання про розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи банк покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників , представника 3-ї особи, дослідивши докази , надані сторонами в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень на позовні вимоги , вивчивши матеріали справи в сукупності, дійшов наступного.

Судовим розглядом справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

22 вересня 2008 року між позивачем , як покупцем, відповідачем ОСОБА_2, як продавцем, та СПДФО ОСОБА_3, як представником АН «Імперіал», було укладено договір про наміри з угодою про завдаток. Предметом цього договору є взяття на себе зобов»язань продавцем та покупцем підготувати всі необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу об»єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 та з»явитися до нотаріуса для укладення між собою договору купівлі-продажу вказаного вище об»єкта на умов, які ними погоджено. На АН «Імперіал» було покладено обов»язок по контролю за своєчасність підготовки документів для оформлення договору. Сторони вказаного договору досягли домовленості в тому, що дійсний договір не має сили попереднього договору. Взаємні зобов»язання продавця та покупця забезпечено завдатком. Відповідно до умов вказаного вище договору, сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу квартири не пізніше 17-00 години 21.10.2008 року. В забезпечення виконання прийнятих на себе зобов»язань покупець ( п.3.1. договору) передав продавцю грошову суму, яка у відповідності до вимог ст.. ст.. 570 та 571 ЦК України є завдатком в розмірі, еквівалентному 300 доларів США. При укладенні договору купівлі-продажу вказана сума зараховується в рахунок суми, яка буде сплачуватися покупцем на користь продавця за об»єкт нерухомості, що підлягає відчуженню.

Умовами договору ( п. 3.3 та 3.4) передбачено, що у разі порушення зобов»язання з вини покупця, завдаток залишається у продавця, у разі порушення зобов»язання з вини продавця, останній зобов»язаний повернути покупцеві завдаток та додатково сплатити грошову суму в розмірів завдатку.

За домовленість сторін та в якості гарантії виконання прийнятих на себе зобов»язань , продавець передав в АН «Імперіал» на відповідальне збереження вказану в п. 3.1. суму та іпотечний договір № 830/27/14-4/48/7-339 від 24.12.2007 року.

П.4.5. вказаного договору обумовлено особливі умови- покупець зобов»язаний передати продавцю до 18-00 години 27.09.2008 року до завдаток в розмірі 1 700 доларів США.

27.09.2008 року сторонами було підписано доповнення до договору про наміри з угодою про завдаток від 22.09.2008 року. Відповідно до якого, п. 3.1. викладено в такій редакції, що в забезпечення виконання прийнятих на себе зобов»язань по дійсному договору, покупець передав продавцю грошову суму, яка є завдатком в розмірі, еквівалентному 2 000 доларів США, який входить в рахунок вартості квартири.

20.10.2008 року сторонами підписано доповнення до договору про наміри з угодою про завдаток, в якому визначено дату укладання договору купівлі-продажу не пізніше 21.11.2008 року . Крім того, за взаємною згодою сторін, покупець не заперечував проти передачі продавцеві суми в розмірі 3 000 грн із суми завдатку для оплати продавцем кредиту по вказаній квартирі в строк не пізніше 05.11.2008 року.

В процес розгляду справи було встановлено та не заперечувалася сторонами, що нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 , яке належало на праві власності відповідачці, перебувало під обтяженням, що також підтверджено умовами іпотечного договору № 830/27/14-4/48/7-339 від 24.12.2007 року, копія якого долучена до матеріалів справи. З метою виведення нерухомого майно з іпотеки, покупець, в особі ОСОБА_1, повинен був передати продавцеві, в особі ОСОБА_2 , грошову суму в розмірі, достатньому для погашення її кредитних зобов»язань перед АКБ СР «Укрсоцбанк».

21.11.2008 року сторони повинні були зустрітися за адресою: м. Харків, вул.. Новгородська, 11 з метою укладення договору купівлі-продажу квартири.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що вони, на виконання прийнятих на себе зобов»язань за вказаним вище договором, 21.11.2008 року з»явилися за вказаною адресою, але зустрічі не відбулося. Відповідач, її чоловік та представник АН «Імперіал» намагалися в телефонному режимі зв»язатися з покупцем ОСОБА_1, який знаходився поза зоною досяжності , на дзвінки не відповів. В 19-00 годині сторони зустрілися в АН «Імперіал». При зустрічі ОСОБА_1 наполягав на поверненні йому суми завдатку в розмірі 2 000 доларів США.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування своєї позиції позивач та його представник посилаються на той факт, що сума, яка була передана продавцеві не є завдатком, а являється авансом, а тому підлягає поверненню покупцеві.

Суд вважає таке твердження таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок н6алежних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Виходячи з умов договору про наміри з угодою про завдаток від 22.09.2008 року, з доповнень до вказаного договору від 27.09.2008 року та від 20.10.2008 року, з пояснень сторін щодо істотних умов договору та розуміння цих умов ними особисто, сума, яка була передана, чітко визначена як завдаток.

Позивач та його представник в обгрунтування вимог також зазначають, що внесення завдатку як способу виконання зобов»язання може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання, яке б мало випливати з договору купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було, передана відповідачу сума підлягає поверненню .

Суд вважає, що таке твердження суперечить нормам діючого цивільного законодавства України.

Відповідно до вимог ст.. 635 ЦК України, зобов»язання , встановлене попереднім договором, припиняється , якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором , якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію щодо його укладення.

Договір про наміри, якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Відповідно до п. 11 вказаного вище договору, сторонами дійдемо згоди щодо того, що вказаний договір від 22.09.2008 року не має сили попереднього договору.

Зважаючи на те, що з боку позивача ОСОБА_1 не були виконані прийняті на себе зобов»язання щодо передачі відповідачці грошової суми з метою внесення оплати в банк та звільнення майна, яке підлягає відчуженню, з іпотеки, то у відповідно до вимог умов договору та вимог ст.. 571 ЦК України, настали правові наслідки порушення зобов»язання, забезпеченого завдатком.

Таким чином, приймаючи до уваги, що порушення зобов»язання сталося з вини боржника ОСОБА_1, завдаток, переданий ним відповідачці, залишається у неї.

Суд погоджується із запереченнями відповідача стосовно необгрунтованості стягнення з неї суми завдатку, оскільки позивачем не доведено, у встановленому ст. 10 ЦПК України порядку, належних доказів, які б засвідчували факт передачі грошової суми в якості авансу.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача незаконні, необґрунтовані та не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, через що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 570, 571,635 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Вікторовича- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, визначеному ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя