Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-7150/ 10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2010 року м.Рівне

Рівненський міський суд під головуванням судді Кучиної Н.Г., при секретарі Цимбалюк А.І.. з участю представника позивача- Демяненко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне про визнання дій протиправними, зобовязання перерахувати пенсію.

ВСТАНОВИВ :

У позовній заяві вказується, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 08 квітня 2010 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " (далі в рішенні Закон). 22 квітня 2010 року отримав письмову відповідь, в якій зазначено, що відповідач перевів його на отримання пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і вона була призначена та виплачувалась в розмірі відшкодування фактичних збитків, згідно з положенням Закону, виходячи з розміру 19,91 грн.. Своє рішення відповідач обґрунтував дією постанови КМУ № 1 від 3 січня 2002 року, постанови КМУ №894 від 13 липня 2004 року, постанови КМУ №1293 від 27 грудня 2005 року. Вважає таке рішення протиправним, таким, що суперечить ст. 46 Конституції України, ст.28, ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону та просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення з 08 квітня 2010 року й зробити перерахунок пенсії з 01 квітня 2010 року у звязку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, подала до суду письмові заперечення, в яких виклала підстави щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача, розгляд справи просила провести у їх відсутність на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши матеріали справи, давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 квітня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону, на що отримав відповідь від 22 квітня 2010 року про те, що розрахунок його пенсії було проведено на підставі постанови КМУ №1 від 03.01.2001 року та ч. 4 ст. 54 Закону виходячи із розміру 19,91 грн. У цьому ж листі вказано, що визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», частинами першою та третьою якої встановлено, що розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність при наявності у чоловіків 25 а у жінок 20 років страхового стажу й мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим законом. Вважають, що немає підстав застосовувати вказаний мінімальний розмір пенсії при обчисленні пенсійних виплат відповідно до Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 1058-IV) встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом IІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону.

Розрахунок пенсій позивачу УПФ провело виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року N 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі „ Про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону .

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року N 1 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі „Про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону N 1058-ІУ, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для захисту та відновлення порушеного права позивача у частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення 08 квітня 2010 року - підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст. 67 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 01 жовтня 2006 року, у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії. Перерахунок розміру пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до Закону України „ Про державний бюджет на 2010 рік з 01 квітня 2010 року встановлений новий прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 709 грн., однак всупереч вимогам ч.3 ст. 67 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, не провело, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні.

На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст.50,54,67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п. 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року № 1691-УІ, керуючись ст.ст.10,11,57-60,88,212,213-215,218,223,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне про визнання дій протиправними, зобовязання перерахувати пенсію - задоволити повністю.

Визнати незаконними рішення та дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Рівне щодо відмови ОСОБА_1О.в перерахунку пенсії та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня звернення з 08 квітня 2010 року, а також зробити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2010 року у звязку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина