РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Писанець Н.В.

при секретарі - Яцина Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправною відмову відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2007-2009 роки, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Красноармійському районі Донецької області про визнання відмови відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2007-2009 роки, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону України №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" він має статус «дитини війни», у звязку з чим, у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007-2009 роках їй така допомога не виплачувалась. Позивачка вважає, що положення Закону України «Про державний бюджет України за 2007р.» в частині зупинення дії ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись. З підстав невідповідності ст. 22 Конституції України п.п.2, п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» позивачка вважає неможливим їх застосування з 01.01.2008р.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати відмову відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2007 - 2009 роки в розмірі 3134,10 гривень, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » № 2195-15, в редакції, яка діяла в цей період у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.7).

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України Красноармійського району Донецької області у судове засідання не зявився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без участі його представників (а.с.11). На адресу суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач посилається на те, що порядок надання пільг, передбачених ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», Кабінету Міністрів України у 2006 році не було розроблено. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» призупинено. Законодавче питання не було врегульовано стосовно фінансування виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни. Відповідно до вказаного закону підвищення до пенсії дітям війни виплачується за рахунок коштів державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного Фонду України. На цей час чинною є Постанова КМУ №530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", відповідно до п.8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсій, підвищення проводиться у твердих розмірах. Вимоги позивача щодо підвищення пенсії вважає не законними, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності справи, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має правовий статус «дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням № 380359 (а.с.9).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., що набрав чинності 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 року № 3235-4 «Про державний бюджет України на 2006 рік». Зупинення дії нормативного акту не дає право на його застосування, а тому у позивача не було права на отримання зазначеної в позові доплати до пенсії в 2006 році.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», визнанні такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Таким чином, за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 р., за якій заявлено позовні вимоги, положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна грошова допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком є чинним лише з 09 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31.12.2007року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема ст.6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнанні такими, що не відповідають Конституції України, тобто визнані неконституційними.

Таким чином, вимоги позивача, щодо зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду Красноармійського району Донецької області здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитині війни» у 2008 році підлягають задоволенню лише з 22 травня 2008 року.

Згідно довідки відповідача позивачу у 2009 році підвищення до пенсії як «дитині війни» виплачувалося в сумі 49,80 грн.(а.с.11).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто в розмірі 498 грн., з 1 листопада 2009 року-573 грн.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до пункту 8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн., з 01 жовтня 49,80 грн.

Але, суд вважає безпідставними посилання відповідача на Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено обчислення державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у твердих розмірах та визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком та щомісячної державної допомоги дітям війни.

Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 р.» від 26.12.2008 р. № 835-VI не передбачено обмежень у застосуванні на 2009 р. ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 р.» від 26.12.2009 р. № 835-VI, суд приходить до висновку, що з 01.01.2009 р. відповідач виплачує позивачу, як дитині війни, підвищення у твердих розмірах у розмірі 49,80 грн. в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто у розмірах менших за 30 % мінімальної пенсії за віком, а тому вимоги позивача в цій частині є правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відмови відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, противоправною за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року є обґрунтованими і їх слід задовольнити та зобов»язати відповідача - УПФ Красноармійського району Донецької області здійснити перерахунок позивачу недоплаченої суми щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Керуючись ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ст. 8,22. 55, 95 Конституції України, ст. 15, , 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Красноармійському районі Донецької області з невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України Красноармійського району Донецької області здійснити перерахунок ОСОБА_1 недоплаченої суми щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення; особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя