Справа № 2-312/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2010 року Васильківський районний суд

Дніпропетровської області У складі:

головуючого - судді Чорнобук В.І.

при секретарі - Голубенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2010 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 22 квітня 1992 року Вольнянським райвідділом РАЦС Запорізької області, актовий запис № 47.

Від цього шлюбу сторони дітей не мають.

Починаючи з 2002 р. шлюбні відносини припинилися, оскільки відповідач поїхала від позивача, фактично припинивши шлюбні стосунки і до цього часу сторони не підтримують ніяких відносин та спільне господарство не ведуть. Сторони перестали бути однією сім'єю.

Фактично у сімейних стосунках сторони не перебувають, але шлюб між ними не розірвано, що створює позивачу перешкоди до офіційної реєстрації нового шлюбу.

Спірних питань з розподілу сумісно нажитого майна між сторонами не має.

Шлюб позивач розриває вперше.

Просив шлюб між ним та відповідачем розірвати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленою про день та час судового засідання і такою, що відсутня без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Суд вислухавши пояснення позивача, його представника, свідка та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 22 квітня 1992 року Вольнянським райвідділом РАЦС Запорізької області, актовий запис № 47.

Від цього шлюбу сторони дітей не мають.

Починаючи з 2002 р. шлюбні відносини між сторонами припинилися, оскільки відповідач поїхала від позивача, фактично припинивши шлюбні стосунки і до цього часу сторони не підтримують ніяких відносин та спільне господарство не ведуть. Сторони перестали бути однією сім'єю.

Фактично у сімейних стосунках сторони не перебувають, але шлюб між ними не розірвано, що створює позивачу перешкоди до офіційної реєстрації нового шлюбу.

Спірних питань з розподілу сумісно нажитого майна між сторонами не має.

Шлюб позивач розриває вперше.

Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і береження4?Шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили фактичні сімейно-шлюбні відносини, за час який минув за цей період ніхто з них спроб до поновлення родини не приймав і такого бажання в теперішній час не має. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а його подальше формальне існування суперечило би правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вимоги позивача про розірвання шлюбу - задовольнити, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. ПО, ст. 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 квітня 1992 року Вольнянським райвідділом РАЦС Запорізької області, актовий запис № 47 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу органами РАЦС стягнути з ОСОБА_1 17 (сімнадцять) гривень, звільнивши ОСОБА_2, від витрат.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. ,

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.І. Чорнобук