АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1738/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Приходченко А.П. .
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року м. Дніпропетровськ 07 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Приходченко А.П.

суддів - Кузнєцова В.О., Варенко О.П.

при секретарі - Кононенко І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами представника відповідачів ОСОБА_2, содового товариства «Комунальник» - ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року за позовом ОСОБА_4 до садового товариства «Комунальник» і ОСОБА_2 про поновлення електропостачання та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2008 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до садового товариства «Комунальник» і голови цього товариства ОСОБА_2, в якому просив зобов'язати голову товариства відновити електропостачання до належної йому земельної ділянки та садового будинку, стягнути з обох відповідачів солідарно матеріальну шкоду у розмірі 12000 грн. і моральну шкоду у розмірі 55000 грн.. судові витрати покласти на голову садового товариства ОСОБА_2

Свої вимоги обгрунтовував тим, що він тривалий час є членом СТ «Комунальник».

Без попередження головою товариства 19.07.2008 р. садова ділянка і будинок були відключені від електропостачання, що призвело до порчі продуктів у холодильнику, через припинення поливу загинули плодові кущі, втрачено урожай плодових дерев, загинули декоративні кущі.

Посилаючись на безпідставність дій голови садового товариства, позивач просив задовольнити його уточнені позовні вимоги і стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду у розмірі 28920 грн. і моральну у розмірі 55000 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду від 08.12.2009 р. позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2500 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір 25 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2Г і садового товариства «Комунальник» - ОСОБА_3 просить скасувати рішення в частині стягнення моральної шкоди і судових витрат, посилаючись на те, що суд невірно визначив права та обовязки позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити рішення суду і ухвалити нове рішення. яким задовольнити його вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі, посилаючись на необгрунтованість висновків суду щодо відсутності доказів на підтвердження заподіяної матеріальної шкоди, розмір моральної шкоди не відповідає моральному стану в результаті отриманого стресу.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскарженого рішення, колегія суддів вважає апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_4 є членом садового товариства «Комунальник». На підставі рішення виконкому Балівської сільської ради № 43 від 16.07.1997 р. йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.043 га для ведення садівництва /а.с. 174-179/.

На зборах представників садового товариства «Комунальник» 05.07.2008 р. розглядалося питання про санітарний стан на території товариства і в охоронній зоні. За результатами обговорення цього питання ОСОБА_4 було зобовязано прибрати незаконно встановлену огорожу на березі річки в тижневий строк до 12.07.2008 р., а також прибрати бетонні блоки і сваї. За невиконання цього рішення ухвалено застосувати до ОСОБА_4 заходи громадського впливу у вигляді відключення від електропостачання. З протоколу зборів вбачається, що ОСОБА_4 був присутнім на зборах, давав пояснення, йому було відомо про прийняте рішення /а.с. 18-21/.

На час перевірки виконання зазначеного рішення і складання акту перевірки від

15.07.2008р. ОСОБА_4 не виконав рішення зборів, навпаки, будівельно-монтажні роботи продовжувалися /а.с.34,35/. Тому 16.07.2008 р. садовий будинок позивача було відключено від електропостачання з метою припинення подальшого будівництва у зоні річки Оріль /а.с.40-44/.

Перевіряючи доводи позивача про незаконність відключення його садового будинку від електропостачання, суд прийшов до висновку, що відповідачі не мали на це права, оскільки відключення від електроенергії може бути тільки при вчиненні порушень споживачем в електроенергетиці відповідно до положень Закону України «Про електроенергетику» і «Правил користування електроенергією для населення».

Встановивши, що садовий будинок позивача незаконно було відключено від електроенергії з 16.07.2008 р по 06.09.2008 р., суд прийшов до висновку, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню у розмірі 2500 грн. з обох відповідачів солідарно на підставі ст.ст.23,1166 ЦК України.

Погодитися з такими висновками не можна, оскільки суд не розібрався у правовідносинах, що склалися між позивачем та відповідачами.

Відповідно до Статуту садового товариства «Комунальник», затвердженого загальними зборами членів товариства 20.06.1998 р. і зареєстрованого розпорядженням голови Дніпропетровської райдержадміністрації від 30.06.1998 р. № 299, цей Статут є головним документом, яким регулюється діяльність товариства і його членів. Садове товариство є юридичною особою, має статус неприбуткової організації.

Згідно з п.п. «б» п.20 Статуту член садового товариства може бути притягнутий до заходів громадського впливу у випадку самочинного захвату землі в охоронних зонах, за вирубку насаджень.

Серед заходів такого впливу п.21 Статуту передбачено відключення від електропостачання і води /а.с. 22-26/.

Враховуючи, що ОСОБА_4 самочинно проводилися монтажні роботи на березі річки Оріль, на зборах уповноважених садового товариства «Комунальник» правомірно було прийнято рішення щодо застосування заходів впливу передбачених Статутом.

На спірні взаємовідносини не можуть поширюватися норми Закону України «Про електроенергетику» і «Правила користування електричною енергією для населення», оскільки у договірних правовідносинах з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» перебуває садове товариство «Комунальник», а не кожен член товариства окремо /а.с. 1 80- 197/.

Стягуючи моральну шкоду з обох відповідачів, суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 є головою садового товариства «Комунальник», його дії не були самочинними чи здійсненими на свій розсуд, а повязувалися з виконанням обовязків як посадової особи - голови садового товариства по реалізації рішення зборів представників садового товариства «Комунальник» від 05.07.2008 р.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог є законним, таким, шо відповідає обставинам справи. Суд обгрунтовано прийшов до висновку про відсутність належних доказів, якими б підтверджувалося спричинення ОСОБА_4 матеріальної шкоди в результаті відключення електричної енергії, що призвело до приведення у непригодність для споживання продуктів харчування та загибелі зелених насаджень. Актом від 30.08.2008 р., складеного та підписаного головою садового товариства і членами садового товариства в період відсутності електропостачання на ділянку позивача, підтверджується відсутність будь-яких негативних наслідків для насаджень у звязку з відсутністю полива /а.с.31/. Наявність зіпсованих певних продуктів харчування також нічим не підтверджується.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Оскільки сторонами не заперечувався факт відновлення подачі електричної енергії

06.09.2008р., не підлягали задоволенню також і вимоги позивача про покладення зобовязань на голову садового товариства про відновлення електропостачання до належної позивачеві земельної ділянки і садового будинку, тому і в цій частині рішення суду першої інстанції є законним.

Враховуючи зазначене, рішення суду в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди і в частині відмови у відновленні електропостачання підлягає залишенню без змін.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що доказом загиблих дерев і кущів через неможливість здійснювати полив є надані фотографії і накладні про купівлю рослин у ВАТ «Озеленювач», наявність зіпсованих продуктів було підтверджено показаннями свідків, витрати для забезпечення належного відпочинку у садовому будинку ОСОБА_5 підтверджуються договором оренди від 02.08.2008 р., але судом необгрунтовано не були взяті до уваги ці докази, не можуть бути підставою для скасування рішення суду в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди, оскільки посилання на такі докази не може бути беззаперечним підтвердженням спричиненої позивачу матеріальної шкоди саме у звязку із застосуванням до нього заходів, передбачених Статутом садового товариства «Комунальник», враховуючи і те, що ці заходи неправомірними не визнані.

Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст.88 ЦПК України на його користь не підлягають стягненню судові витрати. Тому і в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 і садового товариства «Комунальник» - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до садового товариства «Комунальник», ОСОБА_2 про відновлення енергопостачання та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.

„.--

Головуючий

Судді