Деснянський районний суд м.Чернігова
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого: судді Кулініча Ю.П.,
за участю: секретаря судового засідання Костюк Ю.Г.,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
відповідачки ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визнання права власності, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Чернігів, вул.Бєлова, 37, корп.5, кв.№ 17.
В обґрунтування позову посилається на те, що дана квартира була придбана у шлюбі з відповідачкою, але за кошти, що належали йому особисто.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що квартира була придбана у 1997 році, через два місяці після укладення шлюбу. Кошти на придбання квартири позивач збирав з 1992 року, займався підприємницькою діяльністю. Відповідачка працювала у нього продавцем на ринку.
Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на час придбання квартири вони з чоловіком мали спільний бізнес і тому витрачені кошти також є спільними.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За договором купівлі-продажу від 12.02.1997 року позивач придбав квартиру за адресою: м.Чернігів, вул.Бєлова, 37, корп.5, кв.№ 1 за ціною 9120 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна за сторонами визнано право власності на квартиру у частках по 1/2. Придбання квартири за власні кошти не було підставою спору.

Зазначеним рішенням встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.12.1996 по 30.04.2009.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Кодекс про шлюб та сімю України, що був чинним на момент придбання квартири, такого положення не містив.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Твердження про те, що квартира була придбана за особисті кошти позивача, доказами не підтверджені. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що на їх думку позивач на час придбання квартири мав чималі доходи. Однак свідкам нічого не відомо про джерела походження коштів, за які була придбана квартира, про доходи відповідачки у той період, та про майнові стосунки сторін.

Також позивачем подано квитанції про сплату комунальних послуг у 2009 році, що важливих у справі обставин не підтверджують.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і в його задоволенні належить відмовити.

Керуючись викладеним вище та ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 01.06.2010.

Суддя: