Комінтернівський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колодяжної І.М.

при секретарі Зубріхіній Ж.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Сьома Харківська державна нотаріальна контора, гаражно-будівельний кооператив «Ветеран-3», про визнання права власності на ? частину автомобіля та ? частину гаража,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, з урахуванням його уточнень, про визнання за нею права власності на частину гаражу №93, який розташований у ГБК «Ветеран-3», посилаючись на те, що з серпня 1995 року вона знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За період шлюбу за спільні кошти вони придбали автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA», державний номер НОМЕР_1, а також гараж у ГБК «Ветеран-3». Вищезазначене майно було зареєстровано на ім`я ОСОБА_4. На момент придбання спільного майна позивачка працювала, мала постійне джерело доходів та частину зароблених коштів позивачка вклала у придбання спірного майна, у звязку з чим ОСОБА_1 вважає, що їй повинно належати ? частина придбаного разом з ОСОБА_4 майна.

09.04.2010 року у м. Харкові помер ОСОБА_4. Після його смерті позивачка по справі звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2010 року був встановлений факт, що з серпня 1995 року по 09.04.2010 року позивачка знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4. Одночасно з подачею позову позивачка по справі звернулася до 7-ої Харківської державної нотаріальної контори як законний представник неповнолітнього ОСОБА_5, із заявою про прийняття останнім спадщини після смерті його батька. Однак в оформленні спадщини неповнолітньому ОСОБА_5 було відмовлено через те, що у спільному майні повинно бути визначена частка спадкоємця, яка на момент смерті ОСОБА_4 визначена не була.

В судове засідання представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог не заперечували в повному обсязі, надали до суду письмові заяви про слухання справи за їх відсутності.

Представники третіх осіб - Сьомої Харківської державної нотаріальної контори та гаражно-будівельного кооперативу «Ветеран-3» у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з серпня 1995 року по 09.04.2010 року знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4. Вказаний факт встановлений рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.06.2010 року (а.с.42), яке набрання законної сили, що відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України є обставиною, яке не потребує доказуванню при розгляді інших справ за участю тих самих осіб. 31.07.2000 року у них народився син ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с.9).

У період перебування у фактичних шлюбних відносинах позивачка працювала, мала постійне джерело прибутку, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 71-72). Прибутки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 складав їх спільний бюджет і саме за спільні кошти ними були придбані автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA», державний номер НОМЕР_1 та гараж № 93 у ГБК «Ветеран-3».

У відповідності до ч.1 ст. 74 СК України, якщо чоловік та жінка проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, а відповідно до ч.2 ст. 74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

Відповідно до ст. 70 СК України у випадку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд вважає, що право власності у спільному майні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повинно складати по ? частині придбаного у шлюбі спільного майна.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на ? частину гаража № 93 у ГБК «Ветеран-3» підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до довідки КП «Харківське міське БТІ», спірний гараж у реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстрований.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності на таке майно виникає лише після його державної реєстрації.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,213 -215,218 ЦПК України, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 74 СК України, ст. 316, ст. 328, п.3 ч.2 ст. 331, ч.1 ст. 355 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_4, та на ? частину вартості гаражу № 93, який розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Ветеран-3», як на частину майна, нажитого у період перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -