У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючої- судді ОСОБА_1

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

при секретарі Демчук О.С.

з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 25 грудня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства "Рівнеазот" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 25 грудня 2009 року відмовлено у задоволенні вказаного позову за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи 120 грн. в дохід держави.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, покликаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував, що він є слюсарем-ремонтником 5 розряду. А тому, доводить, що відповідно до ст. 42 КЗпП України, мав переважне право на залишення на роботі при звільненні у звязку з скороченням штату.

За наведених підстав просить рішення Рівненського міського суду від 25 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення яким поновити його на роботі слюсарем-ремонтником у ВАТ "Рівнеазот" та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та покласти на відповідача судові витрати по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 із 07 лютого 2005 року працював на підприємстві ВАТ "Рівнеазот", а із 06 лютого 2006 року переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду (черговим) ремонтного персоналу цеху складних мінеральних добрив виробництва аміачних солей, з 01 липня 2006 року переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду (черговим) служби механіка цеху СМД.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Наказом №1016 від 26.08.2009 року позивач був звільнений з 01 вересня 2009 року з роботи з посади слюсаря - ремонтника 5 розряду по п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням штату працівників.

За правилами ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно з ч.4 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 6 листопада 1992 року з наступними змінами при проведенні вивільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що скорочення посад по професіях було проведене відповідачем у відповідності до законодавства.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких підстав судова колегія вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону і не вбачає підстав для його скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 40, 42 КЗпП України, постановою Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 6 листопада 1992 року, ст. ст. 11, 303, 304, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 25 грудня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Шеремет А.М.

Судді: Гордійчук С.О.

ОСОБА_5