Справа № 2-6507/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2010 року

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді: Задорожного М.І.

при секретарі: Полях 0.0.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди за договором позики,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди за договором позики, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь за договором позики 30135,19 гривень, 3% річних в розмірі 416, 54 гривні. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь в якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000 гривень. Стягнути з ОСОБА_2. на її користь сплачений судовий збір у розмірі 355,52 гривень, а також на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 відмовилась від позовних вимог у частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь за договором позики 30135,19 гривень, та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3% річних, в розмірі 416, 54 гривні, від суми 28000 гривень, оскільки ця сума була повернута тільки після пред'явлення даного позову. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь в якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000 гривень. Стягнути з ОСОБА_2. на її користь сплачений судовий збір у розмірі 355,52 гривень, а також на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2008р. вона позичила ОСОБА_2' Миколаївні 5 500 (п'ять тисяч п'ятсот) доларів США.

На підтвердження укладеного договору позики ОСОБА_2 видала їй розписку, якою засвідчила факт отримання від неї грошей та зобов'язалася повернути їй вказану суму до 1 вересня 2009 року.

Два роки потому її чоловік, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, доцент ОСОБА_4 внутрішніх військ МВС України, захворів на тяжку форму онкохвороби - раком простати 4-ї клінічної групи, з 2008 року перебуває на обліку в Державній установі "Інститут медичної радіології ім. С.П. ОСОБА_4 медичних наук України." У листопаді 2009 року, знаходячись на лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров'я "Обласний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала", ОСОБА_3 переніс дві онкооперації.

За час хвороби чоловіка родина позивачки витратила більше 25 тис. гривень на його лікування. Для підтримання життя ОСОБА_3 позивачу потрібні ліки, вартість яких доходить до декілька сотень гривень в день.

У зв'язку з викладеним, позивач почала звертатися до ОСОБА_2 з вимогою прискорити повернення боргу, але до 1 вересня 2009р. відповідачка лише частково повернула їй борг у сумі 2000 (двох тисяч) доларів США.

Від знайомих їй стало відомо, що влітку 2009 року ОСОБА_2 продала свій гараж, на прохання повернути остаточну суму боргу у розмірі 3 500 доларів США - 28 000 грн. (двадцяти восьми тисяч гривень відповідно до курсу гривня-долар НБУ на І вересня 2009 року), - відповідачка ніяк не відреагувала.

З середини 2009 року ОСОБА_2 стала скриватися, не відповідати на телефонні дзвінки, відмовляти в поверненні боргу, посилаюсь на те, що вона як бізнесмен перепозичила гроші позивача.

Внаслідок невиконання умов договору відповідачкою ОСОБА_2, скрутного матеріального становища, визваного необхідністю підтримання життя чоловіка, приниженням перед відповідачкою та неможливістю отримання своїх грошей, істотно погіршилося самопочуття позивачки, з'явилися головні болі і безсоння, у вересні 2009 року вона пережила сильний шок: з діагнозом "ішемічна хвороба серця" та посиленим болем у серці вона потрапила до кардіологічного відділення міської клінічної лікарні № 27 м. Харкова, про що свідчить довідка лікарні від 08.09.2009р. №4451.

Знаходячись на лікуванні у МКЛ №27 в період з 27.08.2009р. по 08.09.2009р. вона була вимушена на два тижні залишити чоловіка без належного догляду, чим погіршила фізичний та психоемоційний стан хворої людини.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_2 повинна відшкодувати їй завдану моральну шкоду у розмірі 5000 (п'яти) тисяч гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що 20.05.2008 року між нею та ОСОБА_1 дійсно був укладений усний договір позики згідно умов якого вона отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5500 доларів США під 5 відсотків у місяць від суми боргу строком до 1 вересня 2009 року, у підтвердження укладання зазначеного договору нею була надана розписка із зазначенням суми та строку позики. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України, однієї з суттєвих умов договору позики є строк договору. Позичені гроші були необхідні відповідачу для ведення бізнесу, які вона планувала повернути 1 вересня 2009 року. Але незважаючи на те, що вона систематично та без затримок сплачувала позивачці проценти за користування грошима, позивачка у порушення умов договору почала вимагати від неї позичені гроші раніше обумовленого строку (до 1 вересня). Відповідач почала перепозичати гроші та змогла повернути 2000 доларів США.

Крім того відповідач посилається на те, що у позивачки не має жодних підстав для компенсації моральної шкоди, а саме: запозичена сума та проценти сплачені позивачці у повному обсязі; Факт спричинення позивачці моральної шкоди не доведений та не надано доказів спричинення шкоди (моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру); Не надано жодних доказів, щодо існування причинного зв'язку між моїми діями та будь-якою шкодою; Позивачкою не надано розрахунку суми моральної компенсації, незрозуміло з яких міркувань позивачка виходила при встановленні суми моральної шкоди; Відповідач також вважає,що у її діях відсутня будь-яка форма вини.

Представник відповідача ОСОБА_6, який діє на підстав довіреності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст 61 ЦПК України - обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 20.05.2008 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5500 доларів США строком до 01 вересня 2009 року. До зазначеного строку відповідач ОСОБА_2 позичені кошти не повернула та на момент звернення позивача до суду, позичена сума була повернута не в повному обсязі. На теперішній час сума боргу за договором позики повернута позивачу у повному обсязі, однак тільки після звернення позивача до суду, що підтверджує позивач, та не спростовує відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст 61 ЦПК України - обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На момент звернення позивача до суду, сума боргу за договором позики склала 28000 гривень, тому суд вважає, що в позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 416,54 гривень, підлягають задоволенню, що також передбачено ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України, з якої вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредиту зобов'язаний сплатити суму боргу.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як зазначила позивач, у 2008 році її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 захворів на тяжку форму хвороби - раком простати 4-ї клінічної групи, з 2008 року перебуває на обліку в Державній установі "Інститут медичної радіології ім. С.П. ОСОБА_4 медичних наук України." У листопаді 2009 року, знаходячись на лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров'я "Обласний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала", ОСОБА_3 переніс дві онкооперації.

За час хвороби чоловіка позивачка витратила більше значну суму грошейна його лікування. Для підтримання життя ОСОБА_3 позивачу були потрібні ліки, вартість яких доходила до декілька сотень гривень в день, що підтверджується наданими позивачем квитанціями та довідками про стан здоров'я ОСОБА_3

У зв'язку з цим, позивач почала звертатися до ОСОБА_2 з вимогою прискорити повернення боргу, що не спростовує відповідач, але до 1 вересня 2009р. відповідачка лише частково повернула їй борг у сумі 2000 (двох тисяч) доларів США.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правовові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі відшкодування збитків та моральної шкоди.

В абз. 1, абз. 2 п. З Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичний страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв'язку з погіршенням здоров'я, в порушенні права власності, інших цивільних прав, в порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного суспільного життя, порушенні відносин з людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до абз. 2 п. 5 вищевказаної Ухвали, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Внаслідок невиконання умов договору відповідачкою ОСОБА_2, скрутного матеріального становища, визваного необхідністю підтримання життя чоловіка, приниженням перед відповідачкою та неможливістю отримання своїх грошей, погіршилося самопочуття позивача, у вересні 2009 року вона пережила сильний шок: з діагнозом "ішемічна хвороба серця" та у серці вона потрапила до кардіологічного відділення міської клінічної лікарні № 27 м. Харкова, про що свідчить довідка лікарні від 08.09.2009р. №4451.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності. Відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 614 ЦК України - особа не є винуватою, якщо вона доведе всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язань.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Також, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за сплату судового збору у розмірі 355,52 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Керуючись ст.ст.1-15, 38, 60, 61, 84, 88 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 530, 625,1046, ч. 2 ст. 1047,1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному

обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 416 гривень 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 355 гривень 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя