Справа №2-0- 291 /2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 22 грудня 2010 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 >яни Андріївни . заінтересована особа - виконком Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_2, про встановлення факту володіння на праві власності нерухомим майном ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника із даною .лвою. в якій просить встановити факт . що її бабуся ОСОБА_3 володіла та користувалася житловим будинком з надвірними будівлями по вул! Центральній 30 в селі Раковичі Радомишльського району Житомирської області на праві власності . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті бабусі відкрилася спадщина на зазначене майно. В даний час у неї виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до позитивного вирішення справи є та обставина, л.о відсчтній гіравовстановлюючий документ наданий будинок .

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 підтримав свої вимоги, просить встановити спірний факт, заінтересовані особи проти заявлених вимог не заперечують, просять розглянути справу без їх участі . про що надали суду письмові заяви.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд встановлює спірний факт, виходячи зі слідуючого.

Як встановлено судом заявниця є онукою ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про її народження та про одруження, а також свідоцтвом про народження її матері.

26 червня 1999 року в м. Радомишль Житомирської області у віці 77 років померла бабчся заявниці ОСОБА_3 . про що виконкомом Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено запис за № 13 в Книзі реєстрації смертей . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними спорудами розташований в с.Раковичі Радомишльського району Житомирської області по вул. Центральній 30.

В даний час у заявниці виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до пошгпвного вирішення справи є та обставина, що у покійного спадкодавця відсутній документ підтверджуючий право власності на будинок.

Відповідно до норм спадкового права до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Неправомірність набуття речей у результаті протиправних дій, рівно як і незаконне володіння ними , не створює права власності у спадкодавця , а тому й не дає підстав для виникнення останнього у спадкоємців. П.ІОч.Іст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних та міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено надання дозволу на розміщення на території обєктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення тобто встановлено дозвільний орган,

уповноважений видавати дозвільний документ. Відповідно до ст..331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оскільки діючим на гой час законодавством (ст..ст.100.101 ЦК Української РСР в редакції 1963 року) не передбачалась державна реєстрація, то основним документом була погосподарська книга сільської ради.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності « в п.а,б роз'яснив, що положення ет.ст.17.18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини . які виникли після введення в дію Закону України «Про власність». До правовідносин, що виникли раніше . застосовується діюче на той час законодавство . зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування . мають ті члени двору , котрі 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК Української РСР (який діяв на той час) такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та напрацездатних. Виходячи з положень зазначеного законодавства . суд приходить до висновку, що бабуся заявниці станом на 15 квітня 1991 року не втратила свого права на власність колгоспного двору, головою якого вона була, то підтверджується випискою з погосподарських книг Раковицької сільської ради.

З довідки зазначеної сільської ради, виписок із погосподарських книг видно , що покійна спадкодавець користувалася будинком на праві власності.

Статтею 256ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявниця, підтверджений належними доказами, а тому вимоги її задовольняє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.256 ч.2 -259 ЦПК України, суд

В И РІШИ В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт , що ОСОБА_3 померла 26 червня 1999 року у віці 77 років в місті Радомишль Житомирської області володіла та користувалася житловим будинком з надвірними будівлями по вул. Центральній ЗО в селі Раковичі Радомишльського району Житомирської області на праві власності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Коваленко В.П.