Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-2224/10
01 лютого 2010 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого-судді: Ваврушак Н.М.,
при секретарі: Плотнікової Т.Б.,
за участю позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Жовтневої районної у місті ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на самочинно збудоване будівництво, яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Історична б. 4 кв.2. В обґрунтування своїх вимог вказав, що йому належить будинок № 4, квартира № 2 по вулиці Історична у м. Кривому Розі, на належній земельній ділянці самочинно збудував житлову прибудову до житлового будинку.
Відповідач, представник виконкому Жовтневої районної у місті ради, у судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.
Третя особа представник Управляння житлового комунального господарства Криворізької міської ради у судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, суд вважає можливим розглянути справу без їх участі.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу по справі, на праві власності, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 грудня 1994 року, виданого ВО «Кривбасруда» ШУ «Октябрське», належить будинок № 4 квартира №2 по вулиці Історична в місті Кривому Розі, та земельна ділянка у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 11 вересня 2001 року.
З технічного висновку про розміщення та технічний стан та можливість експлуатації житлового будинку за вказаною адресою після проведення ремонтно-будівельних робіт, на земельній ділянці виявлені самочинно збудовані будівлі, які пристосовані до експлуатації, перебувають у задовільному стані, відповідають вимогам ДБН, безпечні за санітарними та пожежними нормами, та є згода сусідів на самовільно збудовані споруди.
Відповідно до ч.3 ст.375 Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил.
Виходячи зі змісту ч. 5 ст.376 Цивільного кодексу України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Статтею 19 Земельного кодексу України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: в тому числі землі житлової та громадської забудови. Як встановлено у судовому засіданні земельна ділянка на якій розташовано самочинні споруди, відведена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, отже цільове призначення останньої є розміщення житлової та громадської забудови, а відповідно будівництво житлової прибудови в межах цільового призначення землі та на земельній ділянці наданій особі у встановленому порядку.
Судом встановлено, що визнання права власності за позивачем на самочинно збудоване майно не порушую права інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.375, 376 ЦК України, ст. 19 ЗК України, ст.. 213, 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсягу.
На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
СУДДЯ Н. ВАВРУШАК