Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
Справа 2-328/2010р.
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2010 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області, в складі головуючого судді Ільченка О.І. при секретарі Іценко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства „Універсал Банк" до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лінії» про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа ТОВ «Бізнес Лінії» про визнання недійсними кредитного договору з додатковою угодою, договору поруки та договору іпотеки, -

встановив:

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовною заявою у якій вказує, що відповідно до умов Генерального договору про надання кредитних послуг №ВЬ3314 від 18 квітня 2008 року та Додаткової угоди банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 127500,00 швейцарських франків, зі сплатою 10% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 01 квітня 2033 року. З метою забезпечення виконання зобовзань за кредитним договором між позивачем та ТОВ ..ОСОБА_2" було укладено договір поруки. Свої зобовязання за кредитним договором перед ОСОБА_1 банк виконав повністю, проте позичальник постійно порушує умови кредитного договору у частині погашення кредиту та відсотків за фактичний час його використання у строки, визначені договором. На неодноразові звернення позивача з проханням термінового погашення заборгованості по кредитному договору відповідач не вжив заходів для належного виконання умов договору, а тому позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по кредиту в сумі 1109376.58 грн. коп. та понесені витрати по справі.

У свою чергу ОСОБА_1 звернувся до ВАТ «Універсал Банку» із зустрічним позовом про визнання недійсними з моменту укладення генерального договору про надання кредитних послуг № ВЬ3314 від 18 квітня 2008 року та додаткову угоду № ВЬ3314/К-1; договір поруки № ВЬ3314-П та договір іпотеки від 18 квітня 2008 року. Свій позов мотивує тим, що єдиним законним засобом платежу, в тому числі, і по виконанню грошових зобовязань - є гривня. В іноземній валюті можуть визначатися ціни у зовнішньоекономічних договорах (контракті) за наявності згоди сторін і при здійсненні валютних операцій між субєктами господарських відносин необхідно одержання індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти. Проте у відповідача ПАТ «Універсал Банк» відсутні як індивідуальна ліцензія на надання кредиту в іноземній валюті - п. в) ч.4 ст.5 Декрету КМУ „Про систему валютного регулювання і валютного контролю так і індивідуальна ліцензія на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або застави - п. г) ч.4 ст.5 вказаного Декрету КМУ. Наявність у спірному кредитному договорі положень щодо вираження грошових зобовязань між сторонами у швейцарських франках (базова валюта долар США) за відсутності у сторін індивідуальної ліцензії на надання ПАТ «Універсал Банк» кредиту в іноземній валюті, та використання позивачем швейцарського франку як засобу платежу за кредитним договором № ВЬ 3314 від 18 квітня 2008 року суперечить приписам ст. 99 Конституції і України, ст. 524 ЦК України, ст.ст. 189, 198 ГП України, ст. З Декрету КМУ „Про систему валютного регулювання і валютного контролю, ст. 35 ЗУ „Про національний банк

України. Згідно вимог ст. 215, ч.І ст.203, ст..236 ЦК України достатньо підстав д визнання недійсним спірного кредитного договору з моменту його вчинення.

У судовому засіданні кожна із сторін підтримала свій позов і заперечують проти позовів до них посилаючись на обставини, викладені у позовних заявах. Крім того, представник ПАТ «Універсал Банк» підтримав ціну позову в 1109376,58 грн., яка складається із заборгованості по „тілу кредиту - 1003730,50 грн.; 104998,51 грн. по сплаті відсотків і 647,57 грн. - заборгованість по сплаті підвищених відсотків.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року між ПАТ «Універсал банк» (є правонаступником ВАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 укладено Генеральний договір № ВЬ 3314 про надання банківських послу з кредитування, відповідно до умов якого сторони погодили, що відкриття кредитних ліній І видача кредитних коштів буде здійснюватися за окремими додатковими угодами, які є невідємною частиною Генерального кредитного договору. Відповідно до п. 1.1. Генерального договору та п. 1 Додаткової угоди № ВЬ3314/К-1 до Генерального договору від 18.04.2008р. сторони встановили ліміт суми коштів, в межах яких можливе, кредитування - 127500,00 доларів США із строком повернення не пізніше 01 квітня 2033 року (а.с. 6-15).

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Тоді ж 18.04.2008р. між ВАТ «Універсал Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лінії» (Поручитель) укладено договір поруки № BL3314-П. Відповідно до умов договору поруки, Поручитель ТОВ «Бізнес Лінії» зобов'язується перед Кредитором ВАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання ОСОБА_1 всіх його зобовязань перед Банком, що випливають з генерального кредитного договору № BL3314, укладеного 18 квітня 2008 року та додаткової угоди № BL3314/К-1 від цього ж числа (а.с. 22-24).

Вищезазначена сума коштів була отримана ОСОБА_1 згідно Заяви про видачу траншу 18.04.2008р. шляхом банківського переказу коштів на рахунок № 7812 що підтверджується також випискою по рахунку та визнається сторонами спору (а.с.16,25-26)

Згідно з ч.І ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сидня проценти.

Однак, цього обов'язку позичальник ОСОБА_1 не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

В якості забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, можливих штрафів та інших витрат, що виникли за Генеральним кредитним договором ОСОБА_1 передав по договору іпотеки від 18 квітня 2008 року, в іпотеку квартиру №109, що складається з трьох житлових кімнат та знаходиться за адресою Київська область, м.Бориспіль, пров.Бабкіна, 12 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на , підставі Договору купівлі-продажу (а.с. 65-66).

Відповідно до п. 6.1 Генерального договору про надання кредитних послуг № BL3314 від 18 квітня 2008 року в разі прострочення виконання зобовязання позичальника, банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми наданого йому кредиту (а.с. 10).

Банком були направлені вимоги ОСОБА_1 і ТОВ „Бізнес Лінії про необхідність погашення всієї суми кредиту достроково, процентів і штрафних санкцій за порушення виконання зобовязання, або ж до них будуть застосуватись заходи примусового стягнення боргу (а.с. 27-28).

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, а також згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати грошове зобовязання.

Відповідно до ч.І ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

З вищевикладеного вбачається, що взяті на себе зобовязання за Генеральним договором № BL3314 та Додаткової угодою № BL3314/К-1 від 18 квітня 2008 року ОСОБА_1 порушує у звЯзку з чим, станом на 12 листопад 2009 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» становить: прострочена заборгованість по кредиту - 126154,66 швейцарських франків, по відсотках за користування кредитними коштами - 13196,82 ОСОБА_3, підвищені відсотки - 81,39 Шв. франків, що загалом складає 139432,87 швейцарських франків, яка підтверджується також відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 21).

Проте оскільки представник ПАТ „Універсал Банк просить стягнути суму заборгованості в гривнях, то за офіційним курсом НБУ України станом на день винесення судового рішення (02.06.2010р.) 1 Шв. франк коштує 6,79 грн., а значить загальна сума в гривневому еквіваленті складає - 946749,19 грн. (139432,82 х 6,79).

Таким чином вимоги ПАТ „Універсал Банк підлягають частковому задоволенню.

З приводу позову ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними з моменту укладення генерального договору про надання кредитних послуг № BL3314 від 18 квітня 2008 року та додаткову угоду № BL3314/К-1; договору поруки № BL3314-П та договору іпотеки від 18 квітня 2008 року з тих підстав, що вищезазначені правочини не відповідають вимогам закону, оскільки укладені в іноземній валюті, то така вимога є безпідставною з огляду на наступне.

Сторонами спору не заперечується, що Генеральний договір і додаткова угода на здійснення кредитних операцій, договір поруки та іпотеки укладалися та виконувалися в іноземній валюті - швейцарський франк.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане в гривнях. Водночас ч.2 та 3 ст.533 ЦК України допускають використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України.

Відповідно Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» передбачено, що до валютних цінностей відноситься, в тому числі, іноземна валюта.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"» № 15-93 від 19.02.1993р. передбачено, що Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам

України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Відповідно до п.п. "в", "г" ч.4 ст.5 Декрету індивідуальної ліцензії потребують, в тому числі, операції щодо:- надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; - використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави.

Також відповідно до п. 1.5 Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, використання Іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється: якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк.

Згідно банківської ліцензії № 92 від 22.07.2009р. із відповідним дозволом та додатком до такого ПАТ «Універсал Банк» має право на здійснення операцій, визначених частиною 1 та пунктами 1-4, 5-11 частини 2 ст.47, частиною четвертою ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність" (а.с. 120-125).

Задовольняючи таким чином позов ПАТ „Універсал Банк" і відмовляючи у позові ОСОБА_4 згідно вимог ст. 88 ЦПК України з останнього підлягають стягненню судові витрати у справі в розмірі 1820,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 202, 204, 525, 526, 533, 553, 559, 589, 590, 592, 626, 638, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і контролю», Положенням про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України, як засобу платежу, -

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лінії» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лінії» на користь публічного акціонерного товаристві «Універсал Банк» - 946749 (дев'ятсот сорок шість тисяч сімсот сорок девять) грн. 19 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором і 1820,00 грн. судових витрат по справі, і рахунок сплачених ПАТ «Універсал Банк» при подачі позову, тобто всього - 948569,19 (дев'ятсот сорок вісім тисяч п'"ятсот шістдесят девять) грн. 19 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» третя особа ТОВ «Бізнес Лінії» про визнання недійсними кредитного договору з додатковою угодою, договору поруки та договору іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскаржена протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: О.Ільченко