Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010р. м.Івано-Франківськ

Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої: Павлишиної А.Т.

суддів: Горблянського Я.Д., Шишка А.І.

секретаря : Кащишин Л.Р.

з участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» на рішення Рожнятівського районного суду від 25 лютого 2010 року, -.

встановила:

3.06.2009р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ВАТ УСК «Дженералі Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 9.07.2008р. між сторонами було укладено договір страхування транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачці. Згідно п.3.1 договору при настанні страхового випадку відповідач зобов»язувався виплатити позивачці страхову суму, що дорівнює дійсній вартості автомобіля . В ніч з 4 на 5 березня 2009р. застрахований автомобіль позивачки, припаркований поряд з іншими автомобілями у дворі будинку № 38 «а» по вул..Пасічна в м. Івано-Франківську зі встановленим на кермо протиугінним пристроєм «Куштур», було викрадено, по даному факту порушено кримінальну справу. В зв»язку з настанням страхового випадку позивачка звернулася до відповідача за отриманням відшкодування, однак, отримала відмову, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 53 635.50 грн.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 25.02.2010р. позов задоволено частково : з відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» на користь ОСОБА_1 стягнуто 46 436 грн. Страхового

Справа №22-ц-810/2010р. Головуючий у 1 інстанції :Витвицький В.В.

Категорія 25 Доповідач: Павлишина А.Т.

відшкодування та судові витрати .

В апеляційній скарзі на рішення суду ВАТ УСК «Дженералі Гарант» посилається на те, що суд при постановленні рішення допустив порушення норм як процесуального, так і матеріального права, а також не дав правильної оцінки обставинам справи. Судом не враховано, що страхувальником ОСОБА_1 порушено порядок звернення за страховою виплатою. Зокрема, з заявою про страховий випадок , всупереч вимогам ст. 990 ЦК України, звернулася не позивачка, а ОСОБА_2, який користувався автомобілем на підставі довіреності, однак, не зазначений в страховому полісі. Також ОСОБА_1 не повідомила відповідача про передачу права керування автомобілем іншій особі - ОСОБА_2, не встановила на автомобілі пристрій проти незаконного заволодіння транспортним засобом, а також не представила докази, що вжила всіх заходів, щоб запобігти викраденню автомобіля. Апелянт просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Вислухавши доповідача, заперечення позивача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 9.07.2008р. між ОСОБА_1 та ВАТ УСК «Дженералі Гарант» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу - легкового автомобіля НОМЕР_2, за умовами якого страховик бере на себе зобов»язання по відшкодуванню страхувальнику прямих збитків, що виникли внаслідок настання страхового випадку .

Згідно п.3.1.2 Договору страховим випадком визнається незаконне заволодіння транспортним засобом ; пошкодження, знищення або крадіжки його частин, деталей, приладів, що викликані протиправними діями третіх осіб, у будь-який час та у будь- якому місці знаходження транспортного засобу.

Судом було встановлено, що в ніч з 4 на 5 березня 2009р. застрахований автомобіль позивачки було викрадено, по даному факту було порушено кримінальну справу(а.с.8), а також про викрадення автомобіля 6.03.2009р. повідомлено страховика (а.с. 64).

Відповідно до ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов»язаний виплатити у разі настання страхового випадку страхове відшкодування в строк, встановлений договором, та в розмірі дійсної вартості застрахованого автомобіля на момент укладення договору та на початок кожного наступного року страхування за винятком обумовленої франшизи .

з

Дійсна вартість автомобіля позивачки, зазначена в договорі, становила 51 595 грн. (а.с.11), передбачена франшиза 10%, тому суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування частково в сумі 46 436 грн.

Посилання відповідача на неможливість виконання зобов»язання в зв»язку з недотриманням страхувальником - позивачкою ОСОБА_1, умов договору, зокрема, що ОСОБА_1 не вжила всіх заходів, щоб запобігти викраденню автомобіля, і з заявою про страховий випадок звернулася не позивачка, а ОСОБА_2, який мав довіреність на право користування автомобілем, суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки ні п.5 Договору, ні ст.991 ЦК України не передбачені такі підстави відмови у здійсненні страхової виплати.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 307 , 308 , 313-315, 317 ЦПК України , апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» відхилити, а рішення Рожнятівського районного суду від 25 лютого 201 Ороку залишити без зміни.

Ухвала набуває чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання нею законної сили.

Судді: А.Т. Павлишина

ОСОБА_3

ОСОБА_4