Справа №22-ц-5/09 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.,

суддів - Хвостика С.Г., Попруги С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_2

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 03 липня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 до Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнє підприємство «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа: Слобідська сільська рада Буринського району Сумської області, , про заборону експлуатації бази чорновяжучих матеріалів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 03 липня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_26, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 до Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про заборону експлуатації бази чорновяжучих матеріалів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Порушується питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги позивачів.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд при ухваленні рішення не прийняв до уваги той факт, що заводом, який має визначений рівень небезпеки, не витримана санітарно-захисна зона 1000 м. щодо унеможливлення негативного впливу на умови їх проживання, що в майбутньому може відобразитися на здоровї позивачів в сторону його погіршення, оскільки вони проживають ближче від вказаної відстані. Крім того, суд не вирішив питання про відшкодування моральної шкоди позивачам, хоча в судовому засіданні було встановлено, що завод працював без належного очисного обладнання, а отже, завдав явної шкоди здоровю населення, у звязку з чим позивачі зазнали моральних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача. Також зазначає, що під час судового розгляду справи був порушений принцип рівності учасників процесу, що вплинуло на обєктивність розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на території с.Слобода Буринського району Сумської області по вул. 40 років Жовтня № 1 розміщений асфальтний завод, який був побудований при існуючій на той час забудові житла у названому населеному пункті, в тому числі і того, де мешкають позивачі, і належить ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на праві господарського відання.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 29 грудня 1999 року «Сумському облавтодору» надана у постійне користування земельна ділянка площею 0,8603 га для розміщення асфальтного заводу (а.с.33).

ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є засновником ДП «Сумський облавтодор», яке в свою чергу є юридичною особою, що самостійно здійснює господарську діяльність у межах, встановлених статутом.

Згідно з п.4.7. статуту компанії її дочірні підприємства несуть відповідальність за своїми зобовязаннями і Компанія не відповідає за зобовязаннями своїх дочірніх підприємств.

Актом перевірки заходів по забезпеченню дотримання природоохоронного законодавства від 04 лютого 2008 року Державна екологічна інспекція в Сумській області 29 лютого 2008 року надала дозвіл на діяльність асфальтного заводу в с.Слобода, Буринського району Сумської області, а висновком Державної санітарно-епідеміологічної експертизи Сумської обласної СЕС від 15 лютого 2008 року була погоджена нормативно-технічна документація щодо діяльності асфальтного заводу на предмет отримання дозволу на викиди забруднених речовин в атмосферне повітря.

Як передбачено п.5 та додатком 4 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України № 173 від 19 червня 1996 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 липня 1996 року № 379/1404, з послідуючими змінами та доповненнями, в умовах виробництва асфальту, що є джерелом забруднення атмосферного повітря шкідливими, із неприємним запахом хімічними речовинами, встановлюється санітарно-захисна зона від такого джерела до межі житлової забудови розміром 1000 м.

Фактично ж, як встановила створена Слобідською сільською радою комісія і що відображено в акті від 30 травня 2008 року, відстань від асфальтного заводу до жилих будинків по вул. 40 років Жовтня та вул. Маяковського, де мешкають позивачі, становить від 120 до 520 метрів, тобто, житлові будинки знаходяться у санітарно-захисній зоні.

З цього приводу, 21 травня 2009 року на асфальтному заводі була проведена перевірка Сумською обласною санітарно-епідеміологічною службою, яка встановила наявність факту недотримання організації технологічної вентиляції від асфальтозмішувача, так як розміри зонту значно менші від самого асфальтозмішувача, що не дозволяє в повному обсязі вловлювати викиди шкідливих хімічних речовин та створює можливість забруднення атмосферного повітря випаровуваннями розігрітої асфальтобетонної суміші. Крім того, встановлений факт забруднення смолою земельної ділянки за межами підприємства та інші порушення, що стали підставою для тимчасової заборони експлуатації асфальтобетонного заводу до усунення зазначених недоліків, прийнятої головним державним санітарним лікарем Сумської області у постанові № 2 від 21 травня 2009 року.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого суду про те, що факт недотримання санітарно-захисної зони не є підставою для припинення діяльності асфальтобетонного заводу із зобовязанням демонтувати і вивезти за межі зони обладнання заводу, так як маються всі дозвільні документи для роботи цього підприємства, що в свою чергу не створює шкідливих наслідків для здоровя як населення, так і працівників, виходячи з наступного.

Зокрема, матеріалами справи доведено, що в результаті діяльності асфальтного заводу в с.Слобода, Буринського району мешканці вул. 40 років Жовтня та вул. Маяковського, де проживають позивачі, відчувають неприємний запах від випаровування асфальтобетонної суміші, а на землю випадає сажа, що також створює певні незручності, чим порушується право позивачів на виключення можливості негативного впливу зовнішніх факторів, якими є діяльність цього заводу, на безпечні умови їх життя.

Сама діяльність асфальтного заводу здійснюється з рядом порушень санітарного законодавства, як-то: недотримання санітарно-захисної зони, незабезпечення заборони можливості викидів шкідливих речовин в атмосферне повітря і можливість забруднення атмосферного повітря шкідливими хімічними речовинами, забруднення землі за межами підприємства.

Відповідачі не надали доказів на підтвердження того, що вони у дозволений спосіб усунули зазначені порушення, щоб унеможливити вплив наслідків цього на умови життя позивачів.

За таких обставин, коли висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та порушенням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове, яким припинити діяльність, тобто експлуатацію асфальтної установки, яка належить відповідачу та зобовязати останнього демонтувати і вивезти за межі санітарно-захисної зони обладнання установки.

Що стосується вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то місцевий суд відмовив у її задоволенні, не навівши мотивів та підстав для обґрунтування цього. Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в цій частині, оскільки із змісту висновків суду та матеріалів справи убачається, що позивачі не довели, а судом не встановлено факту заподіяння їм моральних страждань за обставин здійснення асфальтним заводом викидів шкідливих речовин, що негативно відобразилось на стану їх здоровя, тобто не доведена наявність причинного звязку між моральною шкодою, на яку посилаються позивачі, і протиправними діяннями відповідача.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ураховуючи, що на користь позивачів ухвалено рішення в частині захисту порушеного цивільного права, з відповідача на їх користь необхідно присудити понесені ними судові витрати по оплаті судового збору в сумі по 08 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 30 грн. і витрати на правову допомогу по 500 грн.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 03 липня 2009 року в даній справі скасувати в частині відмови на заборону здійснення певних дій.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 задовольнити частково.

Припинити експлуатацію бази чорновяжучих матеріалів (асфальтної установки філії Буринський райавтодор ДП «Сумський облавтодор») в с.Слобода, Буринського району, зобовязавши ДП «Сумський облавтодор» демонтувати і вивезти за межі санітарно-захисної зони обладнання асфальтної установки.

Стягнути з ДП «Сумський облавтодор» на користь кожного з позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 сплачені ними судові витрати по 538 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення Буринського районного суду Сумської області від 03 липня 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_18 України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: