АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кулянди М. І.

суддів: Винту Ю.М., Чупікової В.В.

при секретарі Цимбал Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду від 14 квітня 2010 року,

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Посилається на те, що 20 лютого 2009 року помер його батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться по вул. Молодіжна, 19, в с. Дібрівка Сторожинецького району Чернівецької області, а також земельної ділянки площею 2,8561 га цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Стара Жадова, Сторожинецького району Чернівецької області.

В установлений законом строк він вчасно звернувся в Сторожинецьку державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак оформити таке право не зміг у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене домоволодіння, оскільки його батько при житті не оформив належним чином право власності на будинок за собою та не зареєстрував це право в органах бюро технічної інвентаризації.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 звернувся з усною заявою до суду про залишення без розгляду позовної вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку.

Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, який знаходиться по вул. Молодіжній, 19, в с. Дібрівка, Сторожинецького району, Чернівецької області.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок.

Просив визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке складається з житлового будинку, який розташований по вул. Молодіжній, 19, в с. Дібрівка Сторожинецького району Чернівецької області, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, який знаходиться по вул. Молодіжній, 19, в с. Дібрівка Сторожинецького району Чернівецької області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та задовольнити його зустрічний позов.

Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню , виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що спірний будинок станом на 15 квітня 1991 року відносився до майна колгоспного двору і його єдиним членом був батько ОСОБА_1 ОСОБА_4 Олексійович, що підтверджується довідкою виконкому Старожадівської сільської ради від 01 вересня 2009 року за № 959 (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції стверджував, що в 1972 році поряд із старим житловим будинком збудував новий.

В 1977 році разом із дружиною він вибув із колгоспного двору. Питання про виділ частки із майна колгоспного двору не ставив.

Проте доводи апелянта щодо того , що в господарстві було два житлових будинки, один з яких збудований ним самочинно, не ґрунтується на доказах досліджених в судовому засіданні.

Твердження ОСОБА_2 про те , що будинок, в якому проживав батько позивача, зруйнований, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про застосування до спірних правовідносин ст. 376 ЦК України (в редакції 2004 року), оскільки ці правовідносини виникли до 1 січня 2004 року і регулюються нормами ЦК України (в редакції 1963 року) та Законом України «Про власність». Зазначені норми права не передбачали можливості визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок.

Відповідно до п. 18 Порядку ведення записів в погосподарських книгах від 13 квітня 1979р. та 12 травня 1985 р. в погосподарській книзі зазначались будівлі, що належали членам колгоспного двору на праві власності.

Згідно виписки з погосподарської книги Старожадівської сільської ради станом на 1991-1995 роки № 18, сторінки № 85, особового рахунку № 1287 значиться тільки один житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який складається з коридору, кухні та кімнати і знаходиться за номером 19 по вул. Молодіжній в с.Дібрівка Сторожинецького району Чернівецької області.

Відповідно до технічного паспорта наданого відповідачем по справі вбачається, що житловий будинок, на який претендує позивач, є аналогічним житловому будинку, який зазначений в погосподарській книзі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду від 14 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді: