Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-91/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2010 р. Первомайський міськрайонний суд, Миколаївської області

у складі: головуючого судді Сотської С.О.,

при секретарі Биковій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олександрійському районі Кіровоградської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в регресному порядку.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2009 року відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Олександрійському районі Кіровоградської області (далі відділення Фонду) звернулося до суду із заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за правом зворотної вимоги.

Позивач зазначив, що з вини відповідачки 12 червня 2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода унаслідок якої ОСОБА_2 отримав трудове каліцтво на виробництві в звязку з чим відділення Фонду здійснило потерпілому страхові виплати на загальну суму 28794, 53 грн. згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закон 1105-ХІV). Вважаючи, що відповідачка зобовязана відшкодувати відділенню Фонду в порядку регресу відповідно до ст.. 1191 ЦК України зазначені витрати просив стягнути з останньої 28784 грн. 53 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачка позов не визнала, вважаючи, що позивач не має права зворотної вимоги.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно з преамбулою закону 1105-ХІV страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообовязкового державного соціального страхування за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоровя громадян в процесі їх трудової діяльності.

На підставі ст.. 46 цього Закону Фонд проводить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування, яка здійснюється за рахунок внесків роботодавців: для підприємств з віднесенням на валові витрати виробництва, для бюджетних організацій та установ з асигнувань, виділених на їх утримання та забезпечення; капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; прибутку, одержаного від тимчасово вільних коштів Фонду на депозитних рахунках; коштів, одержаних від стягнення відповідно до цього Закону штрафів і пені зі страхувальників; штрафів з працівників винних у порушенні вимог нормативних актів з охорони праці, а також адміністративних стягнень у вигляді штрафів з посадових осіб, які використовують найману працю, передбачену КУпАП; добровільних внесків та інших надходжень, отримання яких не суперечить законодавству.

В Законі № 1105-ХІV не передбачено право Фонду, який здійснює виплату застрахованій особі, зворотної вимоги до винної особи. Таке право, як зазначено в ст.. 993 ЦК України до страховика переходить лише в разі виплати ним страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Дійсно, винною в настанні нещасного випадку на виробництві з потерпілим є ОСОБА_1, у звязку з чим відділення Фонду виплатило страхове відшкодування, що підтверджується даними акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, постанови про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати, постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.04.2009 року, ксерокопії платіжного доручення №181 від 31.08.2009 року.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплати відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зазначена норма, регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала шкоду потерпілому, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим.

Відшкодовані Фондом виплати потерпілій особі є його обовязком в разі настання страхового випадку, а тому здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є заподіяною Фонду шкодою в розумінні ст.. 1166 ЦК України і, відповідно, відділення Фонду не є особою, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, та не набуває права зворотної вимоги до винної особи відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Правовідносини, повязані із страхуванням різних видів, регулюються нормами глави 67 ЦК України.

Норми даної глави не передбачають право страховика, який сплатив страхове відшкодування потерпілій особі, застрахованої за договором загальнообовязкового державного соціального страхування згідно із Законом на звернення з вимогою до винної особи про відшкодування сплачених застрахованому страхових сум.

З урахуванням наведеного та огляду на положення ст.. ст.. 993, 999 ЦК України, Закону № 1105-ХІV Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як страховик за обовязковим особистим страхуванням не має права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди потерпілому. а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олександрійському районі Кіровоградської області про стягнення в порядку регресу витрат на відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ: