Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів, судової палати в цивільних справах, Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І..

Суддів: Бойчука І.В., Горблянського Я.Д.

Секретаря: Юрків І.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Косівському районі про визнання неправомірними дій щодо невиплати підвищення до пенсії як дитині війни та нарахування щомісячної соціальної допомоги, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі на постанову Косівського районного суду від 31 грудня 2009 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

06 листопада 2009 року, ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни і їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В порушення вимог зазначеного закону виплата передбаченої допомоги не проводилась і не проводиться. Зазначені положення закону неодноразово зупинялись Законом України «Про державний бюджет України» на 2006 рік, та 2007 рік. Відповідно до рішення ОСОБА_2 Суду України від 09.07.2007 року, положення Закону « Про державний бюджет», що призупиняли зазначені виплати, визнані такими що не відповідають Конституції. Рішеннями ОСОБА_2 Суду України неодноразово відновлювались гарантії передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

_______________________________________________________________________________ Справа № 22-ц- 3462/2010 р. Головуючий у 1 інстанції: Крилюк М.І. Категорія 57 Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Просила визнати неправомірними дії відповідача і зобовязати його здійснити йому нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період на загальну суму 4602,30 грн.

Постановою Косівського районного суду від 31 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Косівському районі подало апеляційну скаргу в якій посилається на те, що постанова судом ухвалена з порушенням норм матеріального права. Судом не враховано, що визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено ч.3, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наявність зазначеного закону дає підстави стверджувати про наявність прогалин в праві, жодного нормативного акту на виконання даних вимог не було прийнято, не визначено на законодавчому рівні які органи повинні виплачувати підвищування, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати вказаний розмір. Пенсійний фонд діє на підставі Положення про пенсійний фонд і забезпечує ефективне використання коштів і використовує їх винятково за призначенням і вони вилученню не підлягають. Судом не враховано, що позов предявлений поза межами строків позовної давності визначених ст., 100 КАС України і судом безпідставно застосовані вимоги ст. 87, ч 2 ЗУ України «Про пенсійне забезпечення. Пенсійний фонд виконує вимоги бюджетного кодексу і зобовязане додержуватись вимог закону. Не зрозумілим є рішення у частині виконання зобовязання про нарахування доплати до пенсії позивачу у майбутньому.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про відмову в позові.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Оскільки позивачка відноситься до кола осіб, які мають право на отримання даного підвищення до пенсії, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у виплаті доплати до пенсії.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов виходячи із наступних підстав.

Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка відноситься до категорії осіб, які підпадають під дію даного Закону і відповідно до ст.6 цього Закону має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» , а «Законом України про державний бюджет на 2008 рік» дану статтю викладено в новій редакції.

ОСОБА_2 Суд України зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та викладення її в новій редакції визнав неконституційними своїми рішеннями від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року.

Тому суд визнав неправомірними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії. Посилання на порушення строків звернення до суду з адміністративним позовом, судом першої і апеляційної інстанції перевірені і правильно у цій частині застосовано норми процесуального права. Щодо незрозумілості питань повязаних із суттю рішення, відповідач вправі звернутись до суду першої інстанції із заявою про його розяснення.

Відповідно до вимог ч.2, ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази. що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що постанова судом першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст., ст.304-1; 307; 308; 314; 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі відхилити.

Постанову Косівського районного суду від 31 грудня 2009 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і у касаційному порядку. оскарженню не підлягає.

Судді: П.І. Проскурніцький

ОСОБА_4

ОСОБА_5