Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Осадчій В.В.,

за участю сторін: позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника відповідача завідувача ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовними вимогами, і просять визнати за ними в рівних частинах за кожною по ? частині право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлій 23.05.2005 року ОСОБА_5, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було порушено норми Інструкції «Про порядок здійснення нотаріальних дій в Україні» від 03.03.2004 року та Закону України «Про нотаріат», а саме були видані свідоцтва про право на спадщину на імя позивачів, які складаються кожне з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, залишивши останню 1/3 частину квартири відкритою для іншого спадкоємця ОСОБА_6, який надіслав до нотаріальної контори телеграму про намір вступу у спадщину після смерті ОСОБА_5, проте нотаріусом, крім вищевказаної телеграми, не було витребувано ніяких документів, підтверджуючих волю ОСОБА_6 про вступ у спадщину. Позивачі стверджують, що їх брат ОСОБА_6 не звертався із заявою про вступ у спадщину після смерті ОСОБА_5 та в телеграмі не вірно вказані імя та прізвище спадкодавця.

Представник відповідача ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в частині того, що нотаріусом були допущені будь які порушення діючого законодавства. За обставинами справи пояснила, що згідно п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року за № 20/5 якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. У звязку з вищевикладеним, повідомила, що спадкоємець ОСОБА_6 мав намір прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5, померлої 23.05.2005 року, про що свідчить телеграма, надіслана ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Одеської області і при оформленні спадщини державний нотаріус не міг не прийняти до уваги таку заяву, у звязку з чим, були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожній по 1/3 частині квартири АДРЕСА_3. Крім цього зазначила, що відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Додатково просить застосувати строк позовної давності при розгляді цивільної справи.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.06.2005 року за № 362.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 016457 від 24.05.2005 року, виданого відділом РАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 померла 23.05.2005 року.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємиці за законом першої черги, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк відповідно до ст. 1269 ЦК України звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 26.05.2005 року та від 11.11.2005 року, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 25.03.2006 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які складаються кожне з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, 1/3 частина вказаної квартири залишилась відкритою для спадкоємця, прийнявшего спадщину, а саме ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

На підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України та п. 1, 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи шляхом роз'яснення особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав, вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно заяви про прийняття спадщини поданої ОСОБА_1 до нотаріальної контори, вбачається про наявність іншого спадкоємця ОСОБА_7.

В свою чергу, відповідно до заяви про прийняття спадщини поданої ОСОБА_2 до нотаріальної контори, вбачається про наявність інших спадкоємців ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Проте позивачки ОСОБА_1І та ОСОБА_2 в позовній заяві відповідачем по справі вказали ОСОБА_3 державну нотаріальну контору, але ніяких вимог щодо вчинення нотаріальною конторою будь яких дій не заявляють та не вважають, що по справі повинно бути притягнуто інших відповідачів, наполягають на розгляді поданої позовної заяви до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного у ст. 11 ЦПК, суд не може з власної ініціативи замінити неналежного відповідача на підставі ст. 33 ЦПК України, а в свою чергу позивачами не заявляються вимоги до належних відповідачів.

Разом з тим, в позовній заяві позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявляють вимоги про визнання за ними в рівних частинах за кожною права власності на квартиру АДРЕСА_3, в той час як вони вже володіють кожна по 1/3 частині вказаної квартирі на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 25.03.2006 року, тому правових підстав для визнання за ними права власності по ? частині квартири АДРЕСА_2 за кожною, немає.

Таким чином, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, про визнання права власності необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 31, 33, 59, 60, 61, 213-215, 257 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1269 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: