Справа № 2-5278/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2010 рокуБалаклійський районний суд Харківської області в складі: г ловуючого - судді Тімонової В.М., при секретарі- Василенко О.І., позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача- Плісака С.В.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглявувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ВІДКРИТОЕО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СВРОЦЕМЕНТ- . КРАЇНА», за участі третіх осіб - ОСОБА_5, Харківського обласного я иілення соціального захисту інвалідів, про поновлення на роботі та стягнення середнього аробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила ¦повити її на посаді контролера 4 розряду Відкритого акціонерного товариства *Свроцемент-Україна», стягнути на її користь середньомісячний заробіток за час (|им> шеного прогулу.

27 вересня 2010 року позивач надала уточнену позовну заяву, відповідно до якої до у ас і і у справі було залучено третіх осіб - директора ВАТ «Євроцемент-Україна» ¦¦ Еальчева та Харківське обласне відділення соціального захисту інвалідів. Позовні вимоги * лишилися незмінні.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначила, що на підприємстві вона глцювала з 1969 року . З січня 2006 року вона працювала на посаді контролера 4 розряду.

Гак як за віком пенсіонер та є інвалідом 3 групи, а на підприємстві постійно ' орочують штат, в липні 2010 року вона написала заяву про звільнення в зв»язку з виходом на пенсію з 07 вересня 2010 року. Датована заява була 06 вересня 2010 року. Заява була ередана начальнику.

З наближенням опалювального сезону та підняттям ціни на газ, вирішила не зе ільнятися, про що в усній формі повідомила начальника, голову профспілкового комітету начальника юридичного відділу.

З 04 вересня 2010 року вона перебувала на лікарняному. 07 вересня 2010 року до неї Д лому приїхали працівники підприємства і повідомили, що вона звільнена і просили Р яіисатися в наказі, однак вона відмовилася це зробити. Наступного дня - 08 вересня 2010 г ку вона написала заяву про намір продовжувати працювати і чоловіком передала її на ідприємство.

13 вересня 2010 року в день закриття лікарняного листа вона приїхала на шриємство і здала лист непрацездатності до бухгалтерії. В цей же день їй видали наказ про звільнення, трудову книжку, отримала остаточний розрахунок по 13 вересня 2010 року включно.

Звільнення вважає незаконним, оскільки була звільнена під час хвороби що в силу ч.З ст. 40КЗпП недопустимо. Фактично трудовий договір не був розірваний з нею 07 вересня, оскільки підприємство оплатило весь час перебування її на лікарняному, чим фактично ви знало перебування її в трудових відносинах з ним.

Крім того, порушена процедура звільнення, оскільки 06 вересня 2010 року ві могла написати заяву, так як перебувала в цей день на лікарняному.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали вимог поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогул)

Представники відповідача та третьої особи ОСОБА_5 позовні вимоги не випросили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на відсутність порушень тру, законодавства при звільненні позивача, оскільки остання добровільно написал звільнення за власним бажанням. Та обставина, що в день звільнення вона знаходил лікарняному не є підставою для поновлення на роботі.

Представник Харківського обласного відділення соціального захист інва судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і розгляду справи.

Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд приходить до висновку, шо задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судовим розглядом з»ясовано, що ОСОБА_1 працюва підприємстві з 05 вересня 1969 року. З 01 січня 2004 року до часу звільнення, тобто вересня 2010 року, вона працювала на посаді контролера 4 розряду служби внутріп контролю ВА Г «Євроцемент-Україна».

Як вбачається із пояснень позивача і не заперечується представниками відпов третьої особи, на початку липня місяця 2010 року ОСОБА_1 на ім»я дир підприємства власноручно написала заяву про звільнення з 07 вересня 2010 року в зв> виходом на пенсію. Датована заява була 06 вересня 2010 року. Зазначена заява була пе позивачкою безпосередньо до начальника структурного підрозділу Куліченка. ( а.с.-І

07 вересня 2010 рок> були видано наказ № 305 про припинення трудового дог відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням в зв»язку з вихо; пенсію. ( ст.. 38 КЗпП України) (а.с.7).

В цей же день 07 вересня 2010 року відділом обліку і роботи з персонало> підготовлено і направлено позивачці рекомендованим листом пропозицію отримати трудову книжку в зв»язку із звільненням. ( а.с. 32-33).

7вересня 2010 року о 17.00 годині комісією підприємства було здійснено ви ОСОБА_1 за місцем її проживання, де останній було запропоновано ознайомиі наказом про звільнення, отримати його копію та трудову книжку.

ОСОБА_1 відмовилася від ознайомлення і отримання копії наказу та тр книжки, про що було складено два акти.(а.с.34-35).

8вересня 2010 року на підприємство надійшла письмова заява ОСОБА_1«л Л відзив заяви про звільнення, яку надав на підприємство її чоловік. ( а.с.8).

13 вересня 2010 року в день, коли було закрито листок непрацездатності. Ю Л.С. прибула на підприємство, здала до бухгалтерії лист непрацездатності, оту трудову книжку і остаточний розрахунок при звільненні.(а.с.5-6).

Відповідно до ч.І ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати тр? договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власник; уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява пранівни; звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати ] (вихід на пенсію), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Таким чином, частина перша ст. 38 КЗпП України передбачає низку випадки власник зобов»язаний звільнити працівника у такий строк, про який він просить. До випадків відноситься вихід працівника на пенсію. В разі неможливості продовжувати і строк попередження про звільнення скорочується на розсуд працівника навіть до одно Водночас працівникові дається право відкликати раніше подану заяву про зи - о

власним бажанням. 1 е безумовне право працівника. Однак відкликати заяву про .

можливе лише до дати звільнення.

В силу ч.2 ст. 38 КЗпП України якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового : >говору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше шявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно іаконодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Підставою для звільнення ОСОБА_1 послужила її заява від 06 вересня 2010 року, в «кін вона просила звільнити її за власним бажанням з 07 вересня 2010 року, що і було г* блено відповідачем.

Доводи позивача про те. що. ніби-то, адміністрація підприємства понудила її написати чяв/ на звільнення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7, яка працює начальником відділу обліку і праці з персоналом, підтвердила в судовому засіданні про виїзд за місцем п~ -/кивання ОСОБА_1 комісії для вручення копії наказу та трудової книжки, від

0гичання яких позивачка відмовилася.

Голова профспілки підприємства ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, вал ОСОБА_1 дійсно говорила їй про написану нею заяву про звільнення за власним ажаї ням і просила поради, чи звільнятися їй чи ні. На що вона роз»яснила право відізвати ¦о. _ заяву про звільнення шляхом написання додаткової заяви.

Накази № П/891-10 від 24 травня 2010 року та № П/097-10 від 29 червня 2010 року ¦ го голошення ОСОБА_1 доган за халатне ставлення до виконання своїх обов»язків силчать про систематичне порушення працівником трудової дисципліни, а не про тиск на неї

1о . адміністрації підприємства. ( а.с.50-66).

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на порушення порядку Шп сг.ня при написанні працівником заяви в липні місяці, а датованої 06 вересня 2010 ¦ Навпаки, позивачка мала досить тривалий час, щоб обдумати своє рішення і в разі ¦оголи відкликати подану заяву про звільнення.

Таку заяву позивачка написала і подала до підприємства лише 08 вересня 2010 року, шгто вже після звільнення.

Також суд не може погодитись із доводами позивача про незаконність звільнення і "и»: тимчасової непрацездатності, оскільки правила ч.З ст. 40 КЗпП України (звільнення ¦пвкика за ініціативою власника) не поширюються на звільнення працівника за власним бажанням.

08 вересня 2010 року на посаду контролера служби внутрішнього контролю щшт іічєм було запрошено працівника ОСОБА_9, який раніше перебував у ю-іе відносинах з підприємством, та якого було звільнено 30 грудня 2010 року Ирк... до п.1 ст. 40 КЗпП України ( а.с.36-40).

Такни працівник належить до осіб, яким не може бути відмовлено у прийнятті па ривег наявності відповідної вакансії.

У зв-язку з викладеним, судом не вбачається порушень при звільненні ОСОБА_1 ванш-ної посади, які б давали підстави для поновлення її на попередньому місці роботи.

Отже, вимоги позивачки про поновлення її на роботі і стягнення середньомісячного за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. .ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 38. 40 ч.З, 235 КЗпП

РЬрВ№М. СУД -

ВИРІШИВ:

В 'задоволенні позову ОСОБА_1 до ВІДКРИТОГО : РНОГО ТОВАРИСТВА «СВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА», за участі третіх осіб ОСОБА_10. Харківського обласного відділення соціального захисту інвалідів, ¦пес влення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Суддя