Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
справа №2-120/10
РІШЕННЯ

іменем України

22 лютого 2010 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ковальової Т.Г., при секретарі - Шульзі Ю.В., з участю сторін,

представника позивача та третьої особи з самостійними вимогами на стороні позивача-адвоката ОСОБА_1О ., представника третьої особи на с тороні позивача без самостійних вимог- органу опіки та піклування-Рацин Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про місце проживання малолітньої дитини,

встановив:

В листопаді 2009 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно свого малолітнього внука - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_6, але батьком його було записано ОСОБА_7, з яким відповідачка перебувала в зареєстрованому шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вона посилається на те. що ОСОБА_4 не приймає участі у вихованні дитини, яка з народження проживає з нею та своїм батьком в трикімнатній квартирі по вул.Шевченка, 114/1/7 в м.Ніжині, де створені всі умови, сприятливі для його проживання та розвитку на відміну від житлових умов ОСОБА_4, де можливо тільки тимчасове перебування дитини, тому за рішенням Ніжинського міськарайоонного суду від 24 грудня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6В про відібрання малолітньої дитини відмовлено повністю, а також з урахуваням того, що ОСОБА_5 має захворювання зору, що при зміні умов життя та кола оточуючих може стати для нього психотравмуючим фактором та серйозною душевною травмою і призвести до погіршення стану здоров*я.

18 січня 2010 року ОСОБА_2І на підставі ст.31 ЦПК України змінила предмет позовних вимог та з тих самих підстав звернулася ду суду із заявою про встановлення місця проживання дитини відповідно до ст. 161 СК України разом з нею та батьком дитини, так як вони весь час проживають спільно з ОСОБА_5. ОСОБА_6 також звернувся із заявою згідно ст.34 ЦПК України про вступ у справу з самостійними вимогами та заявив позов про визначення місця проживання дитини за його адресою в м.Ніжині по вул.Шевченка/114/1/7, яка є спільною з позивачкою.

В судовому засіданні позивачка та третя особа з самостіними вимогами підтримали позовні вимоги за обставин, викладених в заявах.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовів не заперечувала, враховуючи інтереси дитини і погодилась дати згоду па зміну прізвища дитини з «Чухрай» на «Бугрим», так як рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29 грудня 2009 року ОСОБА_8 визнаний батьком ОСОБА_5.

Представник ттс: особи-органу опіки та піклування - Ніжинської міської ради- Рацин Н.Б. в судовому засіданні вважала за необхідне позови задовольнити і встановити місцем проживання :ни спільне місце проживання його баби і батьки.

Заслухавши сіб, що заявились в судове засідання, дослідивши усі докази по справі та оцінивши . відповідно до вимог ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що гт;- нтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 законні, обгрунтовані, доведені в судовому засіданні, визнані ОСОБА_4 і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України при визначенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов*язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан їїздоров*я. та інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 163 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними; батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду; суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Згідно ст. З ч.І Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, шо займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дане положення відображено в приписах ст. 7 СК, тобто суд при вирішення будь-яких питань щодо дітей повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що дитина тривалий час проживає у позивача і перебуває на її утриманні.

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов від 12 листопада 2009 року, від 16 листопада 2009 року дитина проживає в сім'ї позивача та третьої особи з самостійними вимогами, які створили сприятливі умови для фізичного та духовного розвитку дитини; взаємовідносини в родині відповідачки напружені і створені нею умови дозволяють дитині проживати тимчасово.

За таких обставин, враховуючи малолітній вік дитини, враховуючи, що при колізії інтересів дитини і батьків перевага однозначно надається інтересам дитини, враховуючи, що зміна звичних для неї умов життя та кола оточуючих близьких людей може стати психотравмуючим факгором та серйозною душевною травмою, що призведе до погіршення стану здоров'я, а також викликати загострення наявних у неї захворювань, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої дитину слід встановити за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за адресою Чернігівська обл., м.Ніжин, вул Шевченко, І 14/1/7, що буде сприяти її повноцінному та гармонійному розвитку і не буде суперечити її інтересам.

Враховуючи вищезазначене,

керуючись ст.ст. 7. 161.163 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3. 10. 60. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про місце проживання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9, 09

вересня ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання його батьки ОСОБА_6 та баби ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Рішенні може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.