Комсомольський районний суд м.Херсона
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010року м.Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Ширай Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції, ОСОБА_4, про визнання права власності на нерухоме майно та звільнення майна з-під арешту(треті особи - виконавчий комітет Комсомольської районної у м. Херсоні ради, як орган опіки та піклування у Комсомольському районі м.Херсона, ОСОБА_5)

встановив

Позивачка звернулася до суду із позовом про виключення домоволодіння з акту опису та арешту майна, посилаючись на те, що вона з 02.09.1994року перебуває у шлюбу із ОСОБА_4. У лютому 2010року їй стало відомо, що на будинок, який вони придбали під час шлюбу, а саме: будинок №48 по провулку Цюрупинський у м. Херсоні було накладено арешт. Позивачка вказала, що відповідно до вимог сімейного законодавства, майно, придбане під час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Державним виконавцем вчиняються дії, спрямовані на реалізацію арештованого майна, чим порушуються права позивача та права на житло малолітньої дитини.

Просила суд виключити 71/100 домоволодіння №48 по пров. Цюрупинський у м. Херсоні з Акту опису та арешту майна від 15 грудня 2008року серії АК №516349 та звільнити його з-під арешту.

У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на 71/200 будинку №48 по пров. Цюрупинський у м. Херсоні, виключити 71/200 домоволодіння №48 по провулку Цюрупинський у м. Херсоні з Акту опису та арешту майна від 15 грудня 2008року серії АК №516349 .

Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби позов не визнав, пояснив, що арешт та опис майна боржника було вчинено відповідно до правовстановлюючих документів, згідно яких власником арештованої частини будинку значиться боржник - ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 направив до суду заперечення на позов, у яких зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не зазначено на яку саме частку житлового будинку необхідно віднести до 71/200.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради, як органу опіки та піклування у Комсомольському районі м. Херсона, у судове засідання не зявився. Про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка з 02.09.1994року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КГ № 039461, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Під час перебування у шлюбі згідно договору купівлі-продажу від 28 вересня 2000року ОСОБА_4 придбав 71/100 частину домоволодіння №48 по провулку Цюрупинський у м. Херсоні.

15грудня 2008року державним виконавцем Актом опису та арешту майна накладено арешт та описано майно боржника ОСОБА_4, а саме: 71/100частина домоволодіння №48 по провулку Цюрупинський у м. Херсоні.

Відповідно до ст.60 СК України майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності. Аналогічне положення містилося у ч.2 ст.22 КпШС 1969року, який був чинний на час реєстрації шлюбу та придбання частини будинку відповідачем. У вказаній нормі зазначалося, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Оскільки частина будинку була придбана ОСОБА_4 під час шлюбу з позивачкою, це майно є спільним майном подружжя в рівних частках незалежно від того на кого воно було оформлено.

У позивачки відсутній документ, який посвідчує її право власності на частку у спільному майні подружжя. Відсутність документа на її частку у спільному майні подружжя порушує її права. Зокрема державний виконавець наклав арешт на майно боржника - чоловіка позивачки, керуючись тим, що формальним власником всього майна є боржник - ОСОБА_4 Тому визнання за позивачкою права власності на її частку у спільному майні подружжя є одним із способів захисту її права власності.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України при розділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка рівні, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним контрактом. Відповідач не направляв заперечень щодо заявлених позивачкою вимог на ? частку у спільному майні - 71/100 частин житлового будинку, а 1/2 частина від 71/100 частини житлового будинку є 71/200 частини житлового будинку.

Представник третьої особи ОСОБА_6, заперечуючи проти позову зазначив, що відповідно до ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі, вказавши, що аналогічні висновки містяться і п.22-25 Постанови Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя. Представник вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки не вказано, яку саме частку житлового будинку необхідно віднести до 71/200 частин. Суть заперечень представника зводиться до того, що без виділу частки в натурі, не може бути визнано право власності на ідеальну частку у спільному майні подружжя.

Заперечення є безпідставними і не базуються на законі.

Стаття 71 СК України визначає, що майно подружжя підлягає поділу в натурі, але це не означає, що без поділу майна в натурі, право на частку у спільному майні не може бути визнано.. Суд зазначає, що 71/100 частина будинку, на яку накладено арешт, також не виділена в натурі із житлового будинку, але ОСОБА_6 не заперечувала проти арешту на 71/100 частини будинку з тих причин, що незрозуміло яка саме частина будинку становить 71/100.

Наявність у боржника у власності права на частку у майні, яка не виділена в натурі, не порушує права боржника, оскільки відповідно до ч.1ст.366 Цивільного Кодексу України кредитор( яким є ОСОБА_6) співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Відповідно до ст.59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з- під арешту.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,179,212 ЦПК України, ст.22 КзпШС, ст.ст.60,70 СК України, ст.ст.366,392 ЦК України, ст.59 Закону України Про виконавче провадження, суд

вирішив

Позов ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції, ОСОБА_4, треті особи - виконавчий комітет Комсомольської районної у м. Херсоні ради, як орган опіки та піклування у Комсомольському районі м.Херсона, ОСОБА_5) про визнання права власності на нерухоме майно та звільнення майна з- під арешту - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 71/200 частини домоволодіння №48 по пров. Цюрупинський у м. Херсоні.

Виключити 71/200 частин домоволодіння №48 по пров. Цюрупинський у м. Херсоні з акту опису та арешт майна від 15 грудня 2008року серії АК №516349.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя