Добропільський міськрайонний суд Донецької області
Справа №2-8973/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Добропілля 16 листопада 2010 року

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Солдатенко О.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: відділ Державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_3С, про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені), вказавши, що 17 грудня 2001 року розірвали шлюб з відповідачем, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої на підставі рішення Добропільського міського суду від 23 жовтня 2000 року і виконавчого листа №2-1457 відповідач ОСОБА_6 зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Виконавчий документ пред'явлено ОСОБА_7 до ВДВС Добропільського МРУЮ. Зобов'язання щодо сплати аліментів ОСОБА_6 належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, і станом на 13 липня 2010 року вона складає суму 37798 грн. 56 коп. Згідно ст.196 CK України, одержувач аліментів має право стягнути пеню за заборгованістю з аліментів, що утворилась з вини особи, яка зобов'язана їх сплачувати. Сума заборгованості визначена державним виконавцем на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження документів. Враховуючи те, що на вимоги про сплату аліментів позовна давність не розповсюджується, просила суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по аліментам за період жовтень 2000 року - липень 2010 р. у розмірі всього 37798 грн. 56 коп. та пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в сумі 6803 грн. 64 коп., а також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача, згідно довіреності ОСОБА_1 підтримав заявлені ОСОБА_5 позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача згідно довіреності адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості з аліментів та пені визнав частково, із врахуванням того факту, що дівчинка ОСОБА_3 деякий час проживала разом із батьком, який надавав їй відповідну матеріальну допомогу. В підтвердження доводів надав до суду характеристику на ОСОБА_3С, акту від 08 вересня 2010 року про те, що остання проживала з батьком ОСОБА_6 з 10.10.07 по 09.07.10. Просив відмовити в решті заявлених вимог.

Представник третьої особи - ВДВС Добропільського МРУЮ ОСОБА_4 суду повідомив, що ОСОБА_6 неналежним чином сплачував аліменти протягом 2000-2010р.р., у зв'язку з чим виникла заборгованість. Виконавче провадження закрите на підставі досягнення дитиною повноліття. Суму боргу відповідача з аліментів він обчислював, виходячи із середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по м.Добропілля за 2000-2010р.р. Просив винести рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснила, що дійсно з листопада 2008 року по червень 2010 року проживала разом із батьком ОСОБА_8, який її повністю матеріально утримував. Позивачка проти цього в судовому засіданні не заперечувала.

Заслухавши пояснення представників сторін, сторін, представника третьої особи, пояснення третьої особи, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони ОСОБА_6 і ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі до 17 грудня 2001 року, що підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.6), від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Рішенням Добропільського міського суду від 23 жовтня 2000 року і виданого на його виконання виконавчого листа №2-1457 відповідач ОСОБА_6 зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку на користь ОСОБА_9, на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 10 жовтня 2000 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9)

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Згідно довідки-розрахунку від 13 липня 2010 року, проведеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4, станом на 13.07.10 за вищезазначеним виконавчим листом №2-1457 у боржника ОСОБА_6 утворилась заборгованість 9 років 9 місяців 33 дні, що з вирахуванням сплачених і документально підтверджених квитанціями 260 грн. в грошовому вигляді складає суму 37798 грн. 56 коп. (а.с.8)

Сторони не оспорювали існування заборгованості з аліментів на час розгляду справи. Отже, судом об'єктивно встановлено, що на теперішній час існує заборгованість ОСОБА_6 з аліментів перед ОСОБА_5

Донька відповідача ОСОБА_3, 05 серпня 1992 року, досягла повноліття 05 серпня 2010 року.

У відповідності з ч.4 ст.194, ч.4 ст.195 Сімейного кодексу України, заборгованість з аліментів стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Як зазначено у ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. Як вбачається з пояснень відповідача, останній офіційно оформлений не працював, на життя заробляв випадковими заробітками, виїжджав на роботу за кордон, тобто був працездатним, але поважних причин несплати аліментів суду не навів. Тому суд оцінює дії ОСОБА_6 як ухилення від сплати аліментів, і вважає, що заборгованість утворилась саме з його вини.

Крім цього, відповідно до ст.20 ч.1 Сімейного Кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується. Оскільки зобов'язання щодо сплати аліментів виникли саме із таких правовідносин, то суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині визначення періоду, за який позивачка просить стягнути заборгованість з аліментів.

З допиту свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_14, а також доньки відповідача ОСОБА_3С, на утримання якої відповідач повинен був сплачувати аліменти, суд встановив, що за період з листопада 2008 року по червень 2010 року вона мешкала разом із батьком, який її повністю матеріально утримував. Даний факт підтверджений також актом депутата Новодонецької селищної ради від 08 вересня 2010 року про те, що остання проживала з батьком ОСОБА_6 з 10.10.07 по 09.07.10 (а.с.21)

З урахуванням того, що відповідач і представник відповідача просять виключити цей період із загального періоду заборгованості, і те, що дійсно відповідач за цей час повністю утримував доньку, то суд вважає обґрунтовано доведеним, а також правильним і справедливим виключити період з 01 листопада 2008 року по 01 червня 2010 року із загального періоду заборгованості, на яку нарахована пеня. Отже, загальний період заборгованості складає 98 місяців 33 дні: 117 місяців 33 дні - 19 місяців = 98 місяців 33 дні.

Так, сума заборгованості із вирахуванням 19 місяців з 01.11.08 по 01.06.10 обчислюється наступним чином: сума заборгованості за 2 місяці 2008 року: 2306,3/4x2= 1153,15 грн.; за 12 місяців 2009 року: 2614,6/4x12=7843,8 грн., за 5 місяців 2010 року: 709 грн.х5=3545 грн., а всього сума заборгованості із виключенням суми за вказаний період: 37798 грн. 56 коп. - 1153,15 грн. - 7843,8 грн. - 3545 грн.= 25256,61 грн.

Розмір неустойки (пені) на цю суму за методом розрахунку, наведеного позивачкою, обчислюється таким чином: 25256,61 грн.(вся сума заборгованості) х 1% х 18 (кількість днів прострочення на момент подачі позову) = 4546 грн. 19 коп.

Всього сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_6 як заборгованість і пеня з аліментів, становить 29802 грн. 80 копійок: 25256,61 грн.+ 4546 грн. 19 коп.= 29802 грн. 80 коп.

У відповідності з ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір частково на частину задоволених позовних вимог в розмірі 298 грн. 02 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача. Аналогічно у відповідності з положеннями ч.3 ст.81 ЦПК України, на користь ОСОБА_5 з відповідача належить стягнути і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.194, ч.4 ст. 195, ч.1 ст. 196, ч.2 п.1 ст. 20 ч.1 СК України та ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкає за адресою: 85010, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка мешкає: АДРЕСА_2, заборгованість по аліментам у розмірі 25256 (двадцять п'яти тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 61 копійок, а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4546 (чотири тисячі п'ятсот сорок шість) грн. 19 копійок, а всього 29802,8 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот дві) грн. 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 понесені нею судові витрати, а саме: судовий збір 298 (двісті дев'яноста вісім) грн. 02 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (ста двадцяти) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін