Справа №2-370/10 24.06.2010
Справа 22ц -6356/10 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 57 Доповідач апеляційної інстанції- Кутова Т.З.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

Головуючого: Галущенка О.І.,

суддів: Шолох З.Л., Кутової Т.З.,

при секретарі: Петровській О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2010 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації (далі - ВАТ) «Миколаївгаз»

до

ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про

стягнення заборгованості по оплаті за спожитий природній газ

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2009 року ВАТ «Миколаївгаз» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за спожитий газ.

Позивач зазначав, що ОСОБА_3 є абонентом ВАТ «Миколаївгаз» на підставі договору про постачання природного газу за його місцем проживання в б. 8 по вул. Гончаренка в м. Вознесенську Миколаївської області. В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань щодо сплати вартості спожитого газу утворилась заборгованість на суму 683 грн. 53 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та предявив їх також і до ОСОБА_4, яка є членом сімї абонента та проживає за вказаною адресою, і просив стягнути з відповідачів заборгованість за спожитий газ в суму 1717 грн. 36 коп.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2010 року позов задоволено частково. На користь позивача стягнуто в рівних частках з відповідачів всього по 808 грн. 68 коп.

В апеляційній скарзі відповідачі просять вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправомірність нарахування заборгованості.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія дійшла висновку про наявність підстав для частково його скасування виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 мешкає в будинку № 8 по вул. Гончаренка в м. Вознесенську Миколаївської області (а.с. 26).

ВАТ «Миколаївгаз» з ОСОБА_3 уклало договір № 6816 про надання послуг з газопостачання (а.с. 46 54). Відповідно до положень п. 1.1. вказаного договору позивач зобовязаний безперервно надавати споживачеві та особам, які зареєстровані в житловому приміщенні послуги з постачання природного або скрапленого газу. А згідно з положеннями п. 5.2.10 споживач, тобто відповідач по справі, зобовязаний вносити плату за спожитий газ.

Як вірно встановив районний суд, позивач належним чином виконував свої зобовязання щодо постачання природного газу. Між тим, відповідач з 1 серпня 2009 року по 1 березня 2010 року не в повній мірі сплатив вартість спожитого газу, в звязку з чим виникла заборгованість в сумі 1617 грн.

Також обґрунтованими є висновки суду, щодо правомірності нарахування ВАТ «Миколаївгаз» заборгованості за вказаний період за нормами щомісячного споживання природного газу, а не за показами лічильника.

Так, відповідно до письмового повідомлення, прилад обліку, встановлений в житловому приміщенні відповідача, підлягав повірці (а.с. 24).

Між тим, в порушення п. 29, 34 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» (далі Правил) та п.5.2.12 договору про газопостачання відповідач ухилявся від зняття приладу обліку для повірки, що підтверджується актами від 6 липня 2008 року, 22 липня та 17 листопада 2009 року та показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Тому, згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність засіб вимірювальної техніки, який не пройшов повірку не може використовуватися. В звязку з цим, на підставі п. 15 Правил облік спожитого газу позивачем правомірно було здійснено за нормами споживання.

Однак, стягуючи вказану заборгованість в тому числі і з ОСОБА_4, суд помилково не звернув увагу на те, що вона не є стороною за договором, а тому немає підстав для її безпосередньої відповідальності.

Враховуючи наведене, на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду слід скасувати, по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково. Стягнути вказану заборгованість з ОСОБА_3, з нього ж підлягають стягненню судові витрати. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 309, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково .

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2010 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (р/р 48 в Вознесенському відділенні № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України», код 24791957 МФО 386025) 1617 грн. 36 коп. (одна тисяча шістсот сімнадцять грн. 36 коп. ) заборгованості за спожитий природній газ та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; на користь держави 51 грн. судового збору.

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» до ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді:

Ў