Рівненський міський суд Рівненської області
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2010 pоку м. Рівне
Рівненський міський суд у складі :
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
при секретареві Цимбалюк А.І.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства всеукраїнський акціонерний банк Віейбі Банк в особі Рівненської філії ВАТ Віейбі Банк відділення №8 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача відкритого акціонерного товариства всеукраїнський акціонерний банк Віейбі Банк в особі Рівненської філії ВАТ ВіейбіБанк відділення №8 звернувся в суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 03 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством ВАТ Віейбі Банк та відповідачем було укладено кредитний договір №06/07-БЛ, відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 7700 (сім тисяч сімсот) грн. 00 коп., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, Кредитні кошти було надано відповідачу строком по 02.07.2010р. (п. 1.3). Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченим коштами в повному обсязі не провів.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5459 грн. 08 коп. та суму судового збору в розмірі 54,59 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, оскільки дійсно ним було укладено кредитний договір №06/07-БЛ, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 7700 (сім тисяч сімсот) грн. 00 коп.., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок .
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволенню.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 03 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством ВАТ Віейбі Банк та відповідачем було укладено кредитний договір №06/07-БЛ, відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 7700 (сім тисяч сімсот) грн. 00 коп., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, Кредитні кошти було надано відповідачу строком по 02.07.2010р. (п. 1.3). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплати проценти.
Як вбачається з дослідженого кредитного договору п.3.3.2, та п.3.3.3 відповідач взяв на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів, з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, згідно графіку погашення, а відповідно до ст..629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Крім того за користування кредитними коштами була встановлена відсоткова ставка в розмірі 24% річних п. 1.4 договору. Погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється згідно графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору, в якому зазначається конкретна дата та розмір платежу, котрий підлягає до сплати в зазначений термін, (п. 2.4.1 кредитного договору).
Відповідач, в порушення своїх договірних зобов'язань, не дотримувався вимог з погашення кредиту та відсотків, згідно термінів, встановлених в графіку, внаслідок чого виникла прострочка заборгованості. Згідно до ст.612 ЦПК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
На підставі ч.2 ст.1054. до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
З кредитного договору вбачається, що згідно п. п. 2.6.1, 3.2.6, 5.2 у випадку невиконання відповідачем зобов'язань по поверненню кредитних коштів, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому шляхом направлення відповідної вимоги.
Стаття 527 ЦК України визначає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Станом на 24.12.2009р. загальна сума заборгованості гр. ОСОБА_2 згідно кредитного договору № 06/07-БЛ від 03.07.2007р. складає 5459,08 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту в сумі 4738 грн. 22 коп., сума заборгованих відсотків 720,86 грн..
Судом встановлено, що договір кредиту №06/07-БЛ від 03.07.2007 року відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та у порядку, встановленому відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України і тому суд рахує, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача, судові витрати по справі в розмірі 54,59 гривень судового збору (державного мита), 120 гривень збір на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.
На підставі до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України.
Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст.549,550,624,625,1046,1048,1049,1050 ЦК України, суд-
Позов відкритого акціонерного товариства всеукраїнський акціонерний банк ВіейбіБанк в особі Рівненської філії ВАТ ВіейбіБанк відділення №8 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства всеукраїнський акціонерний банк ВіейбіБанк в особі Рівненської філії ВАТ ВіейбіБанк відділення №8 заборгованість в сумі 5459 (пять тисяч чотириста пятдесят девять) грн. 08 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства всеукраїнський акціонерний банк ВіейбіБанк в особі Рівненської філії ВАТ ВіейбіБанк відділення №8 судовий збір у розмірі 54 (пятдесят чотири) грн. 59 копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства всеукраїнський акціонерний банк ВіейбіБанк в особі Рівненської філії ВАТ Віейбі Банк відділення №8 витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 (сто двадцять) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г.