АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів: Сулятицької М.М., Перепелюк Л.М.

секретар Васильчук І.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 районного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 районного центру зайнятості на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_3 районного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення незаконно отриманої ОСОБА_4 допомоги по безробіттю до 01.04.2007 року відмовлено у зв»язку із спливом позовної давності.

В позові ОСОБА_3 районного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, отриманої ОСОБА_4 з 01.04.2007 року по 18.06.2007 року відмовлено за безпідсгавнісгю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 районний центр зайнятості просить скасувати рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених в ній.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, іцо апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачка ОСОБА_4. з 26.03.2004 року по 01.02.2007 року була зареєстрована як фізична особа - підприємець, що підтверджується копіями довідок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 29.04.2010 року № 222 та Відділу державної реєстрації суб»єктів підприємницької діяльності ОСОБА_3 РДА(а.с.І2, 28).

Справа 22ц-173б/10 р. категорія 57

13.02.2006 року відповідачка ОСОБА_4, маючи статус фізичної особи- підприємця, зверталася до позивача ОСОБА_3 районного центру зайнятості за із заявою про надання статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю, в якій, крім іншого, зазначала, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується копією її заяви на а.с.5. Цього ж дня позивачем відповідачці було наданстатус безробітної, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується витягами з наказів ОСОБА_3 районного центру зайнятості від 13.02.2006 року, 28.12.2006 року, 09.02.2007 року 14.02. - 08.05.2007 року (а.с.6-7).

З 20.02. 2006 року по 01.02.2007 року відповідачці виплачена допомога по безробітно в сумі 2120 грн., з 01.02.2007 року по 18.06.2007 року виплачена допомога в сумі 591,19 гри., що підтверджено додатками до ПК про прийняття рішення щодо нарахувань та платежі.(а.с.8-10).

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про зайнятість населення» право на допомогу по безробіттю мають незайняті (непрацюючі) громадяни, визнані у встановленому порядку безробітними. В силу ч.З ст.1 вищезазначеного закону відповідачка в період часу з 20.02. 2006 року по 01.02.2007 року не відносилася до категорії незайнятих (непрацюючих) громадян., а тому не мала права на отримання допомоги по безробіттю. Оскільки в суд і першої інстанції представник відповідачки заявив про застосування строків позовної давності, як підставу відмови в позові, що і не заперечується апелянтом., то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням вимог ст.ст. 261, 267 ЦК України прийшов до правильного висновку щодо відмови у позові про стягнення незаконно отриманої ОСОБА_4 допомоги по безробіттю до 01.04.2007 року у зв»язку із спливом позовної давності.

Відповідно до ст.34 Закону України „Про зайнятість населення ", п.2, 3, 4 Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 20.03.2006 року №357 на центр зайнятості покладені обов'язки перевірки достовірності даних, які були підставою для надання відповідачці ОСОБА_4 статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих нею до державної служби зайнятості, як під час її реєстрації, так і протягом всього періоду перебування її на обліку як безробітної. Під час проведення таких перевірок позивач зобов'язаний взаємодіяти з державними органами податкової служби, Пенсійного фонду України, державними реєстраторами та іншими державними органами в порядку обміну інформацією.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта про те, що він дізнався про порушення свого права тільки 23.09.2008 року - після надходження усної інформації від державного реєстратора про наявність у відповідачки статусу фізичної особи-підприємця в період отримання нею допомоги по безробіттю є безпідставними та спростовуються вищенаведеними правовими нормами.

Крім цього, позивач, дізнавшись про порушення свого права 23.09.2008 року(а.с.11), 07.10.2008 року на адресу відповідачки направив претензію з вимогою повернення отриманої допомоги по безробіттю, яка їй не була вручена по причині відсутності за місцем проживання. ( а.с.14). В порушення п.7 Порядку розслідування страхових випадків та обірунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнобов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 20.03.2006 року №357 позивач звернувся з позовом про стягнення виплаченої відповідачці допомоги тільки 01.04.2010 року не зазначивши , поважні причини неможливості звернення до суду у строки, визначені вищенаведеним Порядком.

Оформляючи 06.02.2008 року наказ про зняття відповідачки з обліку як безробітної та повернення виплаченої їй допомоги, позивач не врахував, що з 01.02.2007 року відповідачка відносилася до категорії' незайнятих (непрацюючих) громадяни, і на той час була визнана у встановленому порядку безробітною, а тому мала право на отримання допомоги за період часу з 27.02. по 18.06.2007 року. Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині за безпідставністю є правильним.

3^ таких обставин рішення Кельменецького районного суду Чернівецької від 07 липня 2010 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209,218,307,308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 районного центру зайнятості відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької від 07 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: