Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-468/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі Поляков А.І.

за участю : позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2008 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа Відділ громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. (а.с. 4-5)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.2009 року, постановленою у судовому засіданні, до участі у розгляді даної справи було притягнуто у якості третьої особи ОСОБА_4 (а.с. 76)

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 06.08.1990 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1. 21.09.1990 року вона уклала шлюб з відповідачем, а 21.04.1991 року у них народився син ОСОБА_4. У березні 2007 року ОСОБА_2 залишив сімю та став проживати окремо. Посилаючись на те, що відповідач - ОСОБА_2 був відсутній понад шість місяців у квартирі АДРЕСА_2, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 80 у будинку № 8-а по вул. Пісаржевського у м. Дніпропетровську та зобовязати Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. (а.с. 4-5)

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач та його представник проти позову заперечували, просили суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач вимусила відповідача та їх сина піти зі спірної квартири, після чого змінивши замки перешкоджала у користуванні квартирою.

Третя особа - Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, свого представника для участі у розгляді справи не направив, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суду не повідомив. (а.с. 28, 51, 69)

Третя особа - ОСОБА_4, у судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. (а.с. 93)

У попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. (а.с. 38-40)

Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у зустрічній позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що ОСОБА_2 перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 з початку 1989 року, під час яких ОСОБА_1 завагітніла. Оскільки свого житла вони не мали, ними було прийнято рішення про придбання квартири АДРЕСА_2, яку було оформлено на імя ОСОБА_1 21.04.1991 року у них народився син ОСОБА_2. На початку 2007 року після чергової сварки ОСОБА_1 вигнала ОСОБА_2 з квартири і він був змушений тимчасово знімати житло і мешкати окремо від ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_4 В звязку з тим, що таке становище не влаштовувало ОСОБА_2, він вирішив звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Дізнавшись про це, ОСОБА_1 замінила замки від вхідних дверей до квартири, чим перешкоджає ОСОБА_2 та ОСОБА_4 користуватися спірною квартирою, а тому позивачі за зустрічним позовом просили суд вселити їх у квартиру АДРЕСА_4, зобовязати ОСОБА_1 не чинити їм перешкод у користуванні зазначеною квартирою. (а.с. 38-40, 80-81)

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник заявлені зустрічні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 проти зустрічного позову заперечувала, просила суд у задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на те, що викладені позивачем за зустрічним позовом посилання не відповідають фактичним обставинам справи.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.08.1990 року ОСОБА_5 придбала за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 8-285, квартиру АДРЕСА_2, ці обставини підтверджуються копією зазначеного договору, копією технічного паспорту. (а.с. 6, 7-10)

У судовому засіданні встановлено, що 21.09.1990 року гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого гр. ОСОБА_5 було присвоєно прізвище ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 11)

Судом також встановлено, що гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження. (а.с. 12)

У судовому засіданні також було встановлено, що з моменту придбання спірної квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали у ній однією сімєю та вели спільне господарство, що підтверджується поясненнями сторін у судовому засіданні.

Згідно довідки ЖБК № 124 «Согласие» від 24.06.2008 року № 52 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2, ОСОБА_1, а також ОСОБА_4 (а.с. 13)

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, виданого КП ДМБТІ станом на 16.03.2007 року, остання має наступні технічні характеристики: розташована на 5 поверсі 5-поверхового будинку і складається з 3-х кімнат житловою площею 40,1 кв.м., в тому числі 1-а кімната (приміщення № 2) 12,7 кв.м., 2-а кімната (приміщення № 4) 17,9 кв.м., 3-тя кімната (приміщення № 5) 9,5 кв.м.; кухні площею 5,5 кв.м., санвузлу площею 3,3 кв.м., коридору площею 9,8 кв.м., балкону площею 0,6 кв.м., кладової площею 1,2 кв.м., загальною площею 60,5 кв.м. (а.с. 7-10)

У судовому засіданні також було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 припинили мешкати у спірній квартирі з 2007 року внаслідок значного погіршення сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що виявлялося у гучних сварках. Після виїзду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зі спірної квартири позивачем ОСОБА_1 були замінені замки на вхідній двері, ці обставини підтверджуються показами сторін та свідка ОСОБА_7 та не заперечувалися у судовому засіданні.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на час розгляду даної справи належного їм на праві власності житла не мають та мешкають у орендованій квартирі АДРЕСА_5, ці обставини не заперечувалися у судовому засіданні.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Житлового кодексу України.

Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходив з того, що ОСОБА_2 був вимушений виїхати зі спірної квартири внаслідок погіршення сімейних відносин між ним та позивачем ОСОБА_1 При цьому, суд також бере до уваги, що власного житла, яке б належало ОСОБА_2 на праві приватної власності останній не має, а тому суд приходить до висновку, що відсутність ОСОБА_2 у спірній квартирі понад шість місяців обумовлена поважними причинами й не може бути підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Вирішуючи вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про зобовязання Відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації за спірною адресою, суд, враховуючи між іншим, що правомірність реєстрації відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_1 у судовому порядку не оспорювалася, а також приймаючи до уваги те, що у судовому засіданні не було встановлено наявність будь-яких правовідносин між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою, а також факту надання третьою особою відмови позивачу у скасуванні реєстрації відповідача ОСОБА_2 за місцем мешкання, враховуючи процесуальний статус Відділу у даній цивільній справі, а також те, що суд не знайшов підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою, суд приходить до висновку, що позов у цій частині є необґрунтованим і безпідставним, та вважає необхідним позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову щодо зняття з реєстрації за місцем мешкання відповідача ОСОБА_2 - відмовити.

Вирішуючи вимоги позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, та приймаючи до уваги поважність обставини та причин, за яких позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не мали змоги протягом тривалого часу користуватися приміщеннями квартири АДРЕСА_2, а саме їх виїзд з квартири у звязку із постійними сварками у сімї, а також подальша заміна відповідачем за зустрічним позовом замків у вхідних дверях, суд приходить до висновку про те, що припинення шлюбних відносин між відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2А, не позбавляє останнього права користуватися житловим приміщенням спірної квартири, а тому, враховуючи інтереси ОСОБА_4, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ч. 3 ст. 47 Конституції України, ч. 4 ст. 9, ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, треті особи Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Усунути перешкоди для ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перешкоди з боку ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 80 у будинку № 8-а по вул. Пісаржевського у м. Дніпропетровську, шляхом вселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, також апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жотвневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ф.Ф. Маймур