Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
Справа № 2-2379/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2010 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судці: Григорєва Р.Г. при секретарі: Ткаченко Н.М. з участю

позивачки: ОСОБА_1

представників позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 представників відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11 про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, в якому просять розтлумачити заповіт ОСОБА_12 від 25 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_13, а саме, що під словами у заповіті «нежитлове приміщення площею 1000 кв.м, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, місто Прилуки, вулиця Київська, 369 та «сім гаражних боксів, що знаходяться за адресою: Чернігівська область, місто Прилуки, вулиця Київська, 369 належить розуміти нежитлову будівлю -двоповерхове приміщення складу, загальною площею 986, 4 кв.м, та нежитлову будівлю - гаражу, загальною площею 272 кв.м, як це зазначено у технічних паспортах та у витягах з реєстру прав власності на нерухоме майно, посилаючись на розбіжності в заповіті та правовстановлюючих документах на дані об»єкти нерухомості, у зв»язку з чим нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а відповідачі добровільно не погоджуються звернутися до нотаріуса про тлумачення заповіту, у зв»язку з чим вони змушені звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні як позивачка ОСОБА_1 так і представники позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві і просили їх задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні позову не визнали заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що тлумаченню підлягає лише весь заповіт ОСОБА_12, а не його частина, про що просять позивачі, у заповіті заповідано «нежитлове приміщення», а не нежитлова будівля, тобто приміщення в будівлі, а не будівля в цілому, крім цього, згідно технічного паспорту ОСОБА_12 на момент смерті належало чотири гаражі та два склади, а останній заповів сім гаражних боксів, що не відповідає даним документам.

Третя особа-приватний нотаріус ОСОБА_11 в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивачки, представників позивачів та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

14 січня 2010 року помер ОСОБА_12, який за життя склав в присутності двох свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15, заповіт посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького

міського нотаріального округу ОСОБА_11, 25 грудня 2009 року за реєстровим № 4218. Згідно даного заповіту ОСОБА_12 заповів: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Прилуки, вул. Шевченка, 46-а та нежитлове приміщення площею 1000 кв.м за адресою: м. Прилуки, вул. Київська, 369 - ОСОБА_1; сім гаражних боксів за адресою: м. Прилуки, вул. Київська, 369 - ОСОБА_16; транспортний засіб -автомобіль марки «DAEWOO LANOS, 2005 року випуску - ОСОБА_9, земельну ділянку, яка знаходиться в селі Сухополова Прилуцького району Чернігівської області - ОСОБА_10

Відповідно до договорів купівлі-продажу № 046-2001 від 17.08.2001 року та 054-2001 року від 19.08.2001 року, укладених на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості», ОСОБА_12 придбане двоповерхове приміщення складу площею 986, 4 кв.м та нежитлове приміщення гаражу, площею 272 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Прилуки, вул. Київська, 369. Право власності на дані об»єкти за ОСОБА_12 та їх площа підтверджується також витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Зі змісту частини 2 статті 1256 ЦК України вбачається, що у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

За положеннями частини 3 ст. 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Судом встановлено, що загальна площа нежитлового приміщення за адресою:м. Прилуки, вул. Київська, 369 у заповіті складеному ОСОБА_12 зазначена 1000 кв.м, в той час як у договорі купівлі - продажу № 046-2001 та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно - 986, 4 кв.м. Крім цього, у заповіті ОСОБА_12 зазначено сім гаражних боксів, в той час як у договорі купівлі - продажу № 054-2001 та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення гаражу.

Відповідно до п. 159 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 , при посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається, у звязку з чим, при посвідченні заповіту ОСОБА_12 приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11 не вимагалось документів на підтвердження права власності на обєкти нерухомості, а відповідно і їх розмірів, які мав намір заповісти ОСОБА_12

Відповідно до ч.І ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі просили розтлумачити заповіт в тій частині, що стосується їх прав та інтересів, тому безпідставним є посилання представників відповідачів на те, що тлумачитися повинен весь заповіт, а не його частина, що не позбавляє права відповідачів звернутися до суду з самостійним позовом про тлумачення тієї частини заповіту, що стосується їх.

Як у договорі купівлі-продажу № 046-2001 так і витягу з реєстру права власності на нерухоме майно зазначено саме двоповерхове приміщення складу, тому підстав для відмови у позові позивачам з тих підстав, що у заповіті зазначено нежитлове приміщення, а не будівля також не має.

Посилання ж представників відповідачів на те, що в експлікації технічного паспорту від 16.08.2010 року вбачається, що нежитлове приміщення гаражу складається з чотирьох гаражів та двох складів, а не з семи гаражних боксів, зазначених у заповіті у зв»язку з чим неможливо розтлумачити заповіт, як того просять позивачі також не заслуговує на увагу. Так,

згідно пояснень позивачки ОСОБА_1 та наданих фотографій вбачається, що нежитлове приміщення гаражу складається з шести ізольованих приміщень. У шостому приміщенні зроблено дві оглядові ями. Всі приміщення зроблені під гаражі та мають сім вхідних дверей.

За таких обставин,позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_12 від 25 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_13, 25 грудня 2009 року за реєстровим № 4218, в присутності свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, в частині розпорядження на випадок смерті ОСОБА_12 щодо заповідання нежитлового приміщення площею 1000 кв.м та семи гаражних боксів, що знаходяться за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 369 наступним чином.

Під словами у заповіті ОСОБА_12 «нежитлове приміщення площею 1000 кв.м (одна тисяча квадратних метрів), що знаходиться за адресою: Чернігівська область, місто Прилуки, вулиця Київська, 369 (три шістдесят дев»ять) та « сім гаражних боксів, що знаходяться за адресою: Чернігівська область, місто Прилуки, вулиця Київська, 369 (триста шістдесят дев»ять)» належить розуміти належні ОСОБА_12, померлому 14 січня 2010 року, на праві власності:

нежитлову будівлю -двоповерхове приміщення складу, загальною площею 986, 4 кв.м, розташовану за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 369 згідно договору купівлі-продажу № 046-2001 від 17 серпня 2001 року, укладеного на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості»;

нежитлову будівлю - гаражу, загальною площею 272 кв.м, розташовану за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 369 згідно договору купівлі-продажу № 054- 2001 від 19 вересня 2001 року, укладеного на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості».

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 4 грн 25 коп судового збору та 9 грн 25 коп судових витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляд справи, а всього в сумі 13 (тринадцять) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 4 грн 25 коп судового збору та 9 грн 25 коп судових витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляд справи, а всього в сумі 13 (тринадцять) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 4 грн 25 коп судового збору та 9 грн 25 коп судових витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляд справи, а всього в сумі 13 (тринадцять) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 4 грн 25 коп судового збору та 9 грн 25 коп судових витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляд справи, а всього в сумі 13 (тринадцять) грн 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя Григорєв Р. Г