Справа №2-172/10 08.12.2010
Провадження №22ц-8714/10
Справа № 22ц - 8714/10 Суддя суду 1-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 Суддя суду апеляційної інстанції ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Вовненко Г.Ю.,

суддів - Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання Шпонарській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2010 року, постановлене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя, який остаточно уточнив у серпні 2010 року (а.с. 65, 250).

Позивач зазначав, що з ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з 02.11.1985 року. 14 червня 2007 року шлюб між ними було розірвано за рішенням суду.

Під час шлюбу ними було набуте у спільну сумісну власність майно, в тому числі жилий будинок у с.Благодатне Очаківського району, вул. Молодіжна 18.

На підставі ст.60, ч. 1 ст. 70 СК України позивач просив поділити між ним та відповідачкою майно, набуте під час шлюбу, виділивши йому у власність Ѕ частку спірного жилого дому.

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

ОСОБА_4 зазначала, що з ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1985 року, який розірвано за рішенням суду 14 червня 2007 року. Під час шлюбу вони придбали жилий будинок по вул. Молодіжній 18 у с. Благодатне Очаківського району. Фактично шлюбні відносини між ними припинились 20 грудня 1999 року . З того часу в спірному будинку вона проживає сама. За цей час вона за власні грошові кошти значно поліпшила стан жилого дому, газифікувала його, за рахунок чого істотно збільшилась вартість будинку.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_4 просила поділити спільне сумісне майно, виділивши їй у власність ѕ частки, а ОСОБА_4Л ј частку спірного жилого дому.

Ухвалою Очаківського районного суду від 29 березня 2010 року обидві позовні заяви обєднані в одне провадження.

Рішенням Очаківського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за нею право власності на 2/3 частки жилого будинку № 18 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжній 18 в с. Благодатне Очаківського району. За ОСОБА_3 визнано право власності на 1/3 частку цього ж жилого будинку.

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відійшов від засад рівності часток подружжя у спільному сумісному майні. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, права та обовязки сторін, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо розміру часток сторін у спірному жилому будинку.

Зокрема, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.1985 року. Під час шлюбу на підставі договору купівлі продажу від 09.04.1991 р. на імя ОСОБА_5 був придбаний спірний жилий будинок, загальна площа якого складала 56 кв. м, житлова 47 кв. м (а.с.122 - 123). У грудні 1999 року шлюбні відносини між сторонами припинились, що підтвердив у судовому засіданні ОСОБА_3 Розірвано шлюб 14.06.2007 р. за рішенням суду.

У період з грудня 1999 року по червень 2007 року та по даний час у спірному жилому будинку проживає ОСОБА_4 За цей час нею за власні кошти були виконані покращення технічного стану жилого будинку, а саме: будинок був оздоблений газопостачанням, водопроводом, каналізацією.

Згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 30.06.2010 р. риночка вартість спірного жилого дому з врахуванням технічного стану та проведених покращень, тобто наявності газопостачання, водопроводу, каналізації, на момент проведення експертизи складає 39535 грн. Затрати на благоустрій жилого будинку складає 11818,23 грн. Вартість проведених покращень складає 30% від риночної вартості будинку (а.с. 209 217).

Відповідно до ст. 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

За положеннями ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю частка співвласника може бути збільшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Зважаючи на те, що після фактичного припинення шлюбних відносин ОСОБА_4, проживаючи в спірному будинку, дбала про його технічний стан, не тільки підтримувала, але й за власний кошт на 30% зробила покращення у спірному жилому будинку, суд обґрунтовано на підставі зазначених положень закону, вважаючи встановлені обставини істотними, збільшив частку ОСОБА_4 до 2/3, а за ОСОБА_3 визнав право власності на 1/3 частку жилого будинку.

Таким чином, рішення суду постановлене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості висновків суду.

Доводи апелянт щодо невірного, на його думку, визначення вартості жилого будинку та вартості покращень не можуть бути прийнятими до уваги. Риночна вартість будинку та вартість покращень технічного стану будинку, які виконала ОСОБА_4, визначені у висновках судової будівельно-технічної експертизи. Експертиза виконана експертом Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, який має вищу технічну освіту, фах інженерабудівельника, кваліфікацію судового експерта за відповідною спеціальністю. Сумніватися у компетентності експерта у суду не було підстав.

Проте, визнавши за ОСОБА_3 право н а 1/3 частку жилого будинку, суд частково задовольнив його позовні вимоги. Між тим, в рішенні суду зазначено, що в позові ОСОБА_3 відмовлено. Тому висновки суду, зазначені в резолютивній частині рішення щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 підлягають зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2010 року в частині висновків про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 змінити. Вважати, що позов ОСОБА_3 задоволено частково.

В іншій частині це ж саме рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2010 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його оголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: