Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-1730/10
28 квітня 2010 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Шевченківського відділення № 5441 міста Києва до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Згідно із п. 1.6 кредитного договору щомісячно до 25 числа платіжного місяця Позичальник зобовязувався здійснювати платежі в валюті наданого кредиту готівкою до каси Банку або на рахунок Банку.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 21 серпня 2007 року між ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_3 був укладений ще договір застави автомобіля № 1034.
Починаючи з березня 2009 року ОСОБА_3 став порушувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а саме: не здійснює погашення кредиту, не сплачує відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.
У звязку із виникнення заборгованості Банк у період з березня 2009 року по січень 2010 року неодноразово звертався до Позичальника з листами-вимогами щодо погашення заборгованості, однак останній цих вимог не виконав, заборгованість за кредитним договором не сплатив.
Відповідно до п. 5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 у судовезасідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 серпня 2007 року Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Шевченківського відділення № 5441 міста Києва та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 2063.
Відповідно до п. 1.6 кредитного договору щомісячно до 25 числа платіжного місяця Позичальник зобовязувався здійснювати платежі в валюті наданого кредиту готівкою до каси Банку або на рахунок Банку у розмірах встановлених договором.
У п. 4.2.2 кредитного договору передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів за цим договором, та стягнути заборгованість в примусовому порядку.
Згідно із п. 5.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом та інших платежів за цим договором, Позичальник зобовязувався сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.
У звязку з цим, у період з березня 2009 року по січень 2010 року Банк девять разів направляв ОСОБА_3 листи, в яких вимагав сплатити наявну суму заборгованості. Відповідач на ці вимоги жодним чином не відреагував, заборгованість по кредиту не сплатив.
У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 неналежно виконує свої зобовязання перед ВАТ Державний ощадний банк України за кредитним договором № 2063від 21 серпня 2007 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку до ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При подачі до суду позовної заяви Банк сплатив судовий збір в розмірі 379 грн. 70 коп. та оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 499 грн. 70 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 88, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Суддя Дутчак І.М.