Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів Девляшевського В.А., Бойчука І.В.,

секретаря Сурмачевської У.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог Косівської районної державної нотаріальної контори про надання додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 23 листопада 2009 року,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

В червні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 3 березня 2002 року померла її мати, в 9 січня 2007 року помер батько. Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно.

Спадкоємцями першої черги є вона та відповідач. Оскільки на час смерті батьків вона хоча і не була зареєстрованою в будинковолодінні батьків, однак проживала з ними, здійснювала догляд, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Посилаючись на те, що шестимісячній строк нею було пропущено з поважних причин, просила позов задовольнити та надати їй додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць.

____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-189/2010р. Головуючий у 1 інстанції Сабадах Б.В.

Категорія 37 Доповідач Беркій О.Ю.

Рішенням Косівського районного суду від 23 листопада 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог Косівської районної державної нотаріальної контори про продовження строку для прийняття спадщини відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилається на те, що воно є незаконним і необґрунтованим. Зокрема судом не враховано, що будинковолодіння належало обом батькам і по заповіту матері відповідач міг одержати тільки ту частку, яка належала матері, оскільки вона склала заповіт на брата. Крім того, батько на день смерті матері був живим, проживав в будинку і будучи перестарілим мав право на обовязкову частку і відповідно до ст. 549 ЦК прийняв спадщину, вступивши в управління і володіння цим майном.

Посилаючись на те, що після смерті матері вона пропустила строк на оформлення спадщини з поважних причин, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким продовжити їй строк по прийняттю спадщини.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду належним чином була повідомлена.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечила, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 3 березня 2002 року померла ОСОБА_4, мати позивачки і відповідача, а 9 січня 2007 року помер батько сторін ОСОБА_5

Після смерті матері ОСОБА_4 відкрилася спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку, що знаходиться в м. Косів, вул. Франка, 15 Косівського району Івано-Франківської області.

Згідно копії заповіту від 12 січня 1999 року ОСОБА_4 належний їй житловий будинок та земельну ділянку на випадок своєї смерті заповіла відповідачу.

12 грудня 2002 року відповідачу ОСОБА_2 державним нотаріусом Косівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з яким він прийняв у власність спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки в м. Косові по вул. Франка, 15 Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п.24 постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року за № 7 Верховний Суд України розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки позивачкою не представлено суду доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Посилання ОСОБА_1 на те, що після смерті батька вона прийняла спадщину не заслуговують на увагу, оскільки доказів того, що нею вчинено певні передбачені законом дії, які свідчать про її волевиявлення на прийняття спадщини суду не надано.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 23 листопада 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання нею законної сили.

Головуюча: О.Ю. Беркій

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_6