Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-151/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЯМ УКРАЇНИ

02 липня 2010 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Бережній Т.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юрївка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 30.05.2008 року між гр. ОСОБА_5 та відповідачем по справі ОСОБА_2 було укладено договір позики , згідно якого позикодавець ОСОБА_5 надав відповідачеві позику у сумі 100 000 грв. строком на 180 днів, який, відповідно до додаткових угод до договору позики, було збільшено до 391 дня, з остаточним строком повернення грошових коштів до 01.08.2009 року.

30.05.2008 року між гр. ОСОБА_5 та позивачем по справі ОСОБА_4 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_5 передав належне йому право вимоги за договором позики позивачеві по справі ОСОБА_4, що став новим кредитором з усіма правами й обов»язками, що належали первісному кредиторові.

Відповідно до п. 4.2 Договору позики відповідач був зобов»язаний не пізніше п»яти календарних днів з моменту спливу строку надання позики повернути суму позики у повному обсязі. Оскільки, згідно п. 6.1 Договору позики, строк надання останньої закінчився 01.08.2009 року, то відповідач мав повернути грошові кошти до 05.08.2009 року.

На порушення умов Договору позики від 30.05.2008 року відповідач не повернув позивачеві отриману ним суму позики у розмірі 100 000 грв. у визначені договором строки. Відтак, посилаючись на ст. ст. 526, 549, 625, 629, 1046, 1047 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі грошові кошти за договором позики у розмірі 126 413, 69 грів., з урахуванням пені за прострочення виконання зобов»язання, індексу інфляції за період прострочення та 3% річних від простроченої суми, а також всі судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача по справі ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач по справі ОСОБА_2 та представник останнього ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали повністю.

Заслухавши пояснення сторін по справі, свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали справи , суд знаходить встановленими наступні обставини:

- згідно договору позики від 30.05.2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та відповідачем по справі ОСОБА_2, копія якого долучена до матеріалів справи (ас.9), позикодавець ОСОБА_5 зобов»язався надати позичальнику ОСОБА_2 безпроцентну позику у розмірі 100 000 грв. строком на 180 днів, який за згодою сторін було продовжено до 391 дня, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії додаткових угод № 1 та № 2 до договору позики від 29.12.2008 року та 30.05.2009 року (ас. ас. 11,12), при цьому кінцевий строк повернення коштів встановлений сторонами до 01.08.2009 року.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Договору позики Позикодавець ОСОБА_5 у строк не пізніше п»яти календарних днів з моменту підписання Договору зобов»язався надати Позичальнику суму позики готівковими коштами, а Позичальник зобов»язався прийняти позику та на підтвердження прийняття останньої в момент передання позики видати Позикодавцю розписку, що засвідчує факт передання грошових коштів. По закінченню строку на який було надано позику, Позичальник зобов»язався не пізніше п»яти календарних днів з моменту спливу зазначеного строку повернути суму позики, при поверненні суми позики Позикодавець повинен видати Позичальнику розписку про повернення позики.

Відповідно до п. 5.1, п. 5.5 Договору позики у випадку порушення своїх зобов»язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством, при цьому Позичальник несе наступну відповідальність: за порушення строків повернення позики виплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми позики за кожен день прострочення.

На виконання умов Договору позики відповідачем ОСОБА_2 30.05.2008 року від позикодавця ОСОБА_5 були отримані грошові кошти у розмірі 100 000 грв., про що свідчить додана до матеріалів справи розписка про надання грошових коштів (ас.10), та що повністю підтверджено сторонами в судовому засіданні.

30.05.2008 року між гр. ОСОБА_5 та позивачем по справі ОСОБА_4 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_5 передав належне йому право вимоги за договором позики позивачеві по справі ОСОБА_4, що став новим кредитором з усіма правами й обов»язками, що належали первісному кредиторові, при цьому даний Договір набув чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань за цим Договором. Дане в судовому засіданні підтверджено копією договору про відступлення права вимоги від 30.05.2008 року (ас.13).

Відповідно до п.3.1 п. п. 3.1.2 даного Договору первісний кредитор був зобов»язаний не пізніше п»яти робочих днів після набуття чинності цим договором сповістити боржника про укладення цього договору.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов»язані є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов»язані може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов»язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов»язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні відповідач по справі ОСОБА_2 повністю підтвердив факт отримання ним позики у розмірі 100 000 грв. від позикодавця ОСОБА_5, про що також свідчить і додана до матеріалів справи розписка про отримання грошових коштів( ас.10).

Разом з тим, позовні вимоги відповідач не визнав повністю, пояснивши, що отримані ним кошти у розмірі 100 000 грв. були повернуті ним позикодавцеві ОСОБА_5 своєчасно, а саме 16.07.2009 року, про що свідчить надана відповідачем копія розписки від 16.07.2009 року, відповідно до якої ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 100 000 грв., згідно договору позики від 30.05.2008 року (ас . 35 ).

При цьому , відповідач зазначив, що про наявність договору про відступлення права вимоги позивачеві ОСОБА_4 йому нічого відомо не було та про укладення даного договору ні первісний кредитор ОСОБА_5 ні позивач ОСОБА_4 його не повідомляли, тому вважав, що умови договору позики виконані ним своєчасно та належним чином.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дані обставини не заперечував, пояснивши, що дійсно не повідомляв відповідача по справі про те, що переуступив право вимоги позивачеві ОСОБА_4 ні після набрання чинності договором про відступлення права вимоги , ні при отриманні від відповідача 16.07.2009 року 100 000 грв. на виконання умов договору позики, а відтак відповідачеві нічого не було відомо про те, що повертати борг йому необхідно позивачеві ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов»язку первісному кредитору є належним виконанням.

За таких обставин, враховуючи, що про заміну кредитора відповідач по справі ні первісним кредитором , ні позивачем по справі жодним чином повідомлений не був, суд вважає , що виконання відповідачем свого обов»язку за договором позики первісному кредитору ОСОБА_5 є належним виконанням зобов»язання, та за таких обставин знаходить, що позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 88, 208, 213, 215, 218, 294, 295 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 512, 513, 516, 526 ,1046, 1047 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С.О.Маренич