Деснянський районний суд м.Чернігова
Справа № 2-1782/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2010 року

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

при секретарі Шульга Т.Є.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири, -

треті особи КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в :

16.12.2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 як спільне майно подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що нею та її колишнім чоловіком під час шлюбу була придбана кооперативна квартира та виплачена повністю в 1993 році, у звязку з чим вона є обєктом спільної сумісної власності.

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

26 травня 1979 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 10). 19 квітня 1984 року ОСОБА_4 було видано ордер № 161 на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 на сімю із чотирьох чоловік ОСОБА_6 дружину, доньок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11). Відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова № 409 від 16.11.2009 року, ОСОБА_4 вступив до ОЖБК в 1983 році та квартира була виплачена повністю в 1993 році. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано в 2000 році, про що зроблено запис № 1586 (а.с. 14). Отже повністю кооперативну квартиру було виплачено під час перебування позивача із померлим ОСОБА_4 у шлюбі.

Стороною відповідача в судовому засіданні було заявлено усне клопотання про застосування строків позовної давності та відповідач та її представник просили відмовити на цій підставі позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 зареєстрована в спірній квартирі до теперішнього часу. Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пояснили, що вона мала доступ до квартири 281 п вул.. Савчука 7 в місті Чернігові, в неї були ключі від цієї квартири, вона приходила в неї, інколи залишалась ночувати.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с. 74), чоловіком ОСОБА_3 є ОСОБА_10, який оплатив борг, що рахувався за квартирою 281 будинку 7 в м. Чернігові в сумі 1500 грн., що є підтвердженням того, що позивач брала участь у сплаті за комунальні послуги.

Отже, суд приходить до висновку, з огляду на перелічені докази, про те, що сторони домовились про спільне користування квартирою 281, будинку 7 по вул.. Савчука в місті Чернігові.

За ОСОБА_5 було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3 25.03.2009 року (а.с. 68). Отже, саме з цього часу 25.03.2009 року, починається перебіг строку позовної давності і на момент подачі позову трьохрічний строк позовної давності не сплинув.

ОСОБА_5 помер 31 жовтня 2009 року (а. с. 17). Після його смерті, ОСОБА_4 змінила замки до спірної квартири та перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, хоча на даний час остання зареєстрована в цій квартирі, що підтверджується постановою про відмову в порушені кримінальної справи (а. с. 33).

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 60 СК України майно, набуте ОСОБА_8, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За таких обставин, суд знаходить підстави для задоволення позову в повному обсязі. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже, з відповідача належить стягнути на корись позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 571,20 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а.с. 2 5)

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.60, 63 СК України, ст.. 384 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 за ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 691 грн. 20 коп. (шістсот девяноста одну грн.. 20 коп.) судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області .

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.В. Литвиненко