Справа №22-ц-3594/10 Суддя-доповідач - Дубровна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів - Сибільової Л.О., Дубровної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 16 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ім. С.П.Супруна

про відновлення порушених трудових прав,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 16 липня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ім.С.П.Супруна про визнання допущених відповідачем порушень ст.ст.3, 19. 21, 24, 40, 43, 68 Конституції України та ст.ст.2, 22, 32, 42 ч.2, 184, 186 КЗпП України стосовно позивача, зобов'язанню відповідача видати наказ про надання позивачеві 0,25 ставки виховної роботи на 2010 - 2011 навчальний рік, та стягненню суми 0,25 ставки виховної роботи за період часу з 01 вересня 2009 року і по день відновлення порушених прав - відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким визнати порушення норм Конституції України і трудового законодавства відповідачем, а саме ст.ст. 3,19,21, 24,40,43,68 Конституції України та ст. ст. 291,292 ЦПК України. Відновити його права в повному обсязі, а саме: зобовязати відповідача видати наказ про надання позивачеві 0,25 ставки виховної роботи, за кожен місяць втраченого заробітку стягнути на користь позивача суму 0,25 ставки виховної роботи за період з 01 вересня 2009 року до моменту відновлення порушених прав.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що після подачі ним позовної заяви судом були порушені строки розгляду справи гарантовані ст. 157 ЦПК України та с. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судом не було визнано права апелянта на обґрунтовану відповідь на звернення у встановлений Законом строк стосовно його заяви від 25 червня 2009 року на імя директора школи інтернату про надання на протязі 2009 2010 років вільних годин виховної роботи. Посилання суду на те, що апелянт нібито не вказав у своїй заяві вимогу про надання додаткового навантаження свідчить про упередженість, необєктивність суду і суперечить істині, адже єдиної форми написання подібної заяви не існує, крім того, викладач ОСОБА_2 взагалі не писала ніяких заяв про довантаження її виховательськими годинами, але її незаконно тарифіковано на 0,5 ставки. Судом також не було враховано його переважного права на отримання додаткового навантаження, оскільки в його сімї, яка складається з нього та його 9 - річної доньки, немає інших джерел доходу. Судом не було взято до уваги норми ст. ст. 184, 186 КЗпП України, згідно яких заборонено відмовляти у прийнятті на роботу і зменшення заробітної плати батькам, які виховують дітей без матері. При відмові власник або уповноважений орган зобовязаний повідомляти причину відмови у письмовій формі. Окрім того, судом не було визнано ніяких порушень з боку відповідача, зокрема у протоколі засідання тарифікаційної комісії Сумської школи інтернату від 30 вересня 2009 року з якого невідомо, чи проводилось голосування і які його результати. Суд не зважив на той факт, що згідно ст.25 Закону України „Про загальну середню освіту встановлено педагогічне навантаження вчителя в розмірі 18 годин протягом навчального тижня, а в нього навантаження лише 13, 5 годин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду та задовольнити його вимоги, пояснення представника відповідача ОСОБА_3, який заперечує проти скарги,перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 працює вчителем історії та правознавства в Сумській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ім.С.П.Супруна з 2000 року і по цей час.

25 червня 2009 року він звернувся на ім'я директора школи із заявою про надання йому протягом 2009 - 2010 навчального року вільних годин виховної роботи у випадках, коли вихователі знаходяться у відпустці чи на лікарняному /а.с.13/.

Сторонами підтверджено те, що протягом навчального 2009-2010 року ОСОБА_1 надавались виховательські години на час хвороби та відпусток основних працівників.

30 вересня 2009 року відбулось засідання тарифікаційної комісії, на якому вирішувалось питання про внесення змін у педагогічне навантаження вихователів закладу, /а.с.6-8/ в ньому брав участь і позивач, що вбачається з протоколу.

Згідно рішення тарифікаційної комісії, були внесені зміни до тарифікації деяких педагогів.

Позивачу зміни до тарифікації не вносились.

На підставі вказаного рішення тарифікаційної комісії директором школи був виданий наказ за № 300 від 30 вересня 2009 року про зміни в навантаженні вихователів /а.с.14/.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1, крім вимог, які є предметом апеляційного перегляду, заявляв також про скасування рішення тарифікаційної комісії від 30 вересня 2009 року та скасування наказу директора школи № 300. На обґрунтування доводів позивач зазначав про незаконність розподілу педагогічного навантаження, в тому числі, не погоджувався з тим, що не він, а інші особи були довантажені вільними годинами вихователя, в тому числі завуч школи ОСОБА_2 на 0,5 ставки вихователя. В послідуючому від цих вимог відмовився, відмова прийнята судом, провадження у справі у цій частині закрито ( а.с. 61а).

Постановляючи рішення про відмову у решті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції

виходив з необґрунтованості позовних вимог позивача, вважав, що суд не може зобов'язати відповідача видати наказ про надання позивачеві 0,25 ставки виховної роботи на майбутнє, тобто на 2010 - 2011 навчальний рік, оскільки суд розглядає правовідносини, які виникли та існують на час розгляду справи. Крім того, відповідачем ще не були порушені права позивача на 2010 - 2011 навчальний рік. Суд також не може стягнути з відповідача на користь позивача 0,25 ставки виховної роботи за період з вересня 2009 року по грудень 2009 р., оскільки у вказаний період часу позивач не виконував вказаної додаткової виховної роботи.

Колегія суддів вважає висновки суду такими, що відповідають зібраним у справі доказам та грунтуються на законі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються захисту його прав наперед, у разі можливого їх порушення у навчальному 2010-2011 роках. Таке право не підлягає захисту.

Є вірним висновок суду про відмову у стягненні на користь позивача 0,25 ставки виховної роботи за період з вересня 2009 року по грудень 2009 р., оскільки у вказаний період часу позивач не виконував вказаної додаткової виховної роботи.

Вищевикладені факти та висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, також вірно зясовано спірні правовідносини, досліджено всі наявні докази в справі та надана їм належна оцінка, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

Таким чином, на думку колегії суддів, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, таким, що узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає нормам матеріального права, і тому підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін;

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 та 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 16 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: