Справа № 2-6119/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Люленко Т.В.

позивачки: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, розпискою, в якому зазначає, що 28.04.2009 року надала ОСОБА_2 за договором позики грошові кошти в сумі 32 000 грн. 00 коп., які він зобовязався повернути до 28.07.2009 року про що власноручно написав розписку від 28.04.2009 року. Передача грошових коштів була здійснена особисто ОСОБА_2 28.04.2009 року. Оскільки боржник прострочив виконання грошового зобовязання, борг у добровільному порядку не повернув, позивачка просить стягнути з нього 32 000 грн. 00 коп..

Позивачка в судове засідання зявилась та підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та пояснив, що весною 2009 року він вперше зустрівся з відповідачкою, з якою зустрічався його син. ОСОБА_1 приїхали до них та стала просити допомогти їй наладити стосунки між нею та його сином. У нього на той час було скрутне матеріальне становище, про що він сказав ОСОБА_1, яка в свою чергу запропонувала свою допомогу та сказала, що надасть йому гроші. Через деякий час він звернувся до ОСОБА_1 та попросив у неї гроші у борг а саме чотири тисячі, але не уточнив в гривнях або в доларах США. ОСОБА_1 надала свою згоду та привезла гроші у розмірі 4 000 грн., при цьому розписку він написав на 32 000 грн., перерахувавши 4000 тисячі доларів США по курсу НБУ на той час. Коли виявилось, що ОСОБА_1В привезла не ту суму грошей, розписку переписувати не став, тому що ОСОБА_3 пообіцяла довезти бракуючу суму. Після чого вона привезла ще 15 000 грн., а розписка так і залишилась на 32 000 грн. Гроші, яки він позичив у ОСОБА_1 витратив на ремонт будинку , який придбав у с. Зідьки.

Вислухавши позивачку, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 28.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти в сумі 32 000 грн. 00 коп., взявши на себе обовязок повернути гроші в строк до 28.07.2009 року. На підтвердження укладання договору позики та умов ОСОБА_2 надав позивачці розписку написану власноручно ( а. с. 4).

Також в судовому засіданні встановлений той факт та не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 повернув ОСОБА_1В частину боргу у розмірі 1 000 грн, про що є відповідна розписка (а. с. 27).

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючи те, що зобовязання відповідно до ст.. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а відповідач своє зобовязання не виконав і борг не повернув, то за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки борг за договором позики у сумі 31 000 грн. 00 коп. урахування повернутої суми у розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Посилання відповідача на те, що не перерахувавши гроші він зробив помилку та надав розписку про отримання грошей у розмір 32 000 грн. суд не може взяти до уваги, оскільки на час складання розписки ОСОБА_4 був дієздатною, працездатною особою, здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто його волевиявлення було вільним та відповідало його волі., крім того відповідач не надав жодного доказу того, що він отримав тільки частину позиченої суми у розмірі 19 000 грн, а не 32 000 грн., як вказано в розписці.

Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до такого висновку , що позов ОСОБА_1 є обґрунтований, не суперечить закону та підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати повязані з оплатою судового збору у розмірі 310 грн. та витрати повязані з оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп. пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК, ст. ст. 526, 1046, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 31000 (тридцять одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 430 (чотириста тридцять) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5