Доманівський районний суд Миколаївської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010р.

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої-судді: ОСОБА_1

При секретарі: Маковецькій Л.А.

За участю представника: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи: комунального підприємства «Доманівське» про відшкодування витрат на поновлення водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: комунальне підприємство «Доманівське» про відшкодування витрат на поновлення водопостачання в розмірі 723.50грн. посилаючись на те, що 21.07.2009р. Краси ловська Т.М. відключила її квартиру від водопостачання без будь-якого попередження. Позивачка разом із сином, 28.02.1992р. народження проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. Після відключення її квартири від водомережі, позивачка звернулася до комунального підприємства «Доманівське» з письмовою заявою про поновлення водопостачання. Працівник служби КП «Доманівське» ОСОБА_5 виходом на місце встановив, що водопостачання припинено шляхом відключення сусідкою ОСОБА_4 квартири ОСОБА_3 від водо мережі. Позивачка вважає, що ОСОБА_4 своїми неправомірними діями порушила права її та сина, який хворіє бронхіальною астмою, у зв*язку з чим їм було рекомендоване вологе прибирання квартири двічі на день. ОСОБА_6 того, позивачка є приватним підприємцем і надає послуги перукаря за місцем проживання. З моменту відключення її від водопостачання вона не могла здійснювати підприємницьку діяльність. Щоб не залишатися довго без води, позивачка поновила водопостачання самостійно, витративши на це певні кошти, які просить відшкодувати за рахунок відповідачки.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили стягнути з відповідачки витрати на поновлення водопостачання в сумі 723.50грн та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 51 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. та надання правової допомоги в сумі 300 грн.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що водопровод до квартири, яка належить їй на праві приватної власності, вона проводила самостійно і за власні кошти. При здійсненні робот по водопостачанню, вона тимчасово дозволила користуватися водомережою колишньому господарю квартири, яку придбала ОСОБА_3 При зниженню напору водопостачання до її квартири, вона попередила ОСОБА_3 про те, щоб вона самостійно підключалася до водо мережі, так як угоди про спільне користування водопроводом у них не було. У зв*язку з тим, що позивачка не прийняла ніяких заходів до самостійного підключення до водо мережі, ОСОБА_4 відключила її від водопостачання, як вважає на правомірних підставах.

Представник комунального підприємства «Доманівське» в судовому засіданні пояснив, що комунальне підприємство не укладає договори з абонентами на повне обслуговування житлових будинків та квартир, так як житловий фонд на балансі підприємства не знаходиться. Підприємство укладає договора з абонентами тільки на подачу води з централізованого водопроводу. Подача води до квартири ОСОБА_7Сне була проведена з централізованого водопроводу. Абонента ОСОБА_3 від водопостачання відключила із своєї квартири її сусідка ОСОБА_4

Вислухавши пояснення сторін, свідків, допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають у власних квартирах по вулиці Пастера 4 в смт.Доманівка, Миколаївської області.

ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2005р ., зареєстрованого у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації.

ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого на підставі рішення виконкому Доманівської селищної ради від 04.10.2002р.за № 93 та власницею стоматологічного кабінету, що складає 13/100 частин в житловому будинку, який розташований по вул..Пастера 4 на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого на підставі рішення виконкому Доманівської селищної ради від 04.10.2002р. за №94.

В судовому засіданні із пояснень позивачки встановлено, що 21 липня 2009р. ОСОБА_4 відключила квартиру ОСОБА_3 від водопостачання. Відповідачка ОСОБА_4 не заперечувала даний факт, пояснивши свої дії зменшенням напору води, що ускладнювало користування водою кількома споживачами.

Позивачка ОСОБА_3 вважає, що даними діями ОСОБА_4 порушила її право спільної сумісної власності на користування водопроводом, так як відповідно до ст..382ч2, 383ч2 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами та всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири; власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та не порушать санітарно-технічних вимог ї правкл експлуатації будянку.

З даними ствердженнями позивачки суд не може погодитися, так як %(ЖЯЗІв про те, що сторони проживають в багатоквартирному житловому будинку, який належить їм на праві спільної сумісної власності, суду надано не було. Згідно досліджених матеріалів справи, кожна квартира в цілому відокремлена та належать сторонам по справі на правах приватної власності.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що водопровід до своєї квартири та до стоматологічного кабінету вона проводила самостійно та за власні кошти. Дані ствердження відповідачки підтверджуються і поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які в судовому засіданні показали, що дійсно на замовлення ОСОБА_4 вони проводили водопровід до її квартири. Водопровід проводився новий від водомережі, яка була проведена у двір. За виконану ними роботу розраховувалася відповідачка. На прохання сина, колишнього власника квартири № З, ОСОБА_9 вони зробили відвід від водопровіду ОСОБА_4 до його квартири через квартиру відповідачки.

ОСОБА_4 пояснила, що за усною домовленістю з колишнім наймачем квартири № 3 ОСОБА_9, вона тимчасово дозволила йому користуватися її водопроводом. Договорів про спільне користування водопроводом з власниками інших квартир в письмовій формі вона ні з ким не укладала, так як вважала себе власником проведеного за власні кошти водопроводу. Ствердження свідка ОСОБА_10, колишнього власника спірної квартири, про те, що він теж фінансував витрати на проведення водопроводу до його квартири, ніякими доказами не підтвердилися. Так само, не підтверджено жодними доказами право ОСОБА_3 на користування.водопроводом , проведеним з квартири ОСОБА_4, а не з централізованого водопроводу. За таких обставин, ОСОБА_4 мала права на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, в тому числі і стосовно водопроводу.

Позивачка вважає, що шляхом відключення її від водопостачання порушено її право власності, так як при купівлі-продажу даної квартири, вона придбавала квартиру з усіма зручностями, в тому числі з водопроводом. Однак, при укладені договору з комунальним підприємством «Доманівське» на подачу води з комунального водопроводу для здійснення підприємницької діяльності у сфері послуг перукаря, згідно технічних умов, розроблених відділом містобудування, архітектури, ЖКГ та розвитку інфраструктури, погоджених Доманівською селищною радою- Жулинській Т.С. було рекомендовано для водозабезпечення перукарні, розташованої в квартирі № 3 по вул..Пастера в смт.Доманівка передбачити підключення до існуючої водопровідної мережі по вул.. Пастера, що і зробила відповідачка, тільки лише після відключення її ОСОБА_4 від водопроводу своєї квартири. Згідно наданих письмових доказів, на проведення водопроводу до своєї квартири позивачкою було витрачено 723.50 грн.

Тим самим, суд приходить до висновку, що відключення квартири ОСОБА_3 від водопроводу з квартири ОСОБА_4 не позбавило право позивачки користуватися централізованим водопроводом, шляхом проведення автономного водопостачання до своєї квартири, що і було рекомендовано комунальним підприємством «Доманівське».

Згідно ст..358 ч4 ЦК України- договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном, є обов*язковим для особи, яка згодом придбає частку в праві спільної часткової власності лише у випадку, якщо договір посвідчений нотаріально.

Оскільки письмового договору про спільне користування водопроводом не було, що сторони і не заперечували, то право ОСОБА_10 на користування водопроводом з квартири ОСОБА_4 не переходить до ОСОБА_3 як наступної власниці квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для відшкодування відповідачкою витрат, понесених позивачкою на забезпечення водопостачання до власної квартири, не має, а тому в задоволені позову слідує відмовити.

Керуючись ст..ст.5,6,8,10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: комунальне підприємство «Доманівське» про відшкодування витрат на поновлення водопостачання - відмовити.

Рішення набирає чинності с моменту закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду. Апеляційне оскарження проводиться в порядку ст..294, 295 ЦПК України.