АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Корнієнка В.І.,

Суддів : Гальонкіна С.А., Панченка О.О.,

При секретарі : Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

З даним рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду..

Апелянт вважає, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд дійшов невірного висновку відносно того, що гаражі є різними об?єктами, і що ОСОБА_4 не чинить перешкод у користуванні належним йому згідно рішення суду гаражем.

.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права...

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, районний суд виходив з того, що ОСОБА_3, як власник гаража № 1-а у ряду авто гаражного колективу Козацький курінь, що по вул. Чорновола, 2-г у м. Полтаві, не чинить перешкоди ОСОБА_2 у користуванні гаражем № 18 у раду Д у авто гаражному колективі Козацький курінь, що по вул.. Чорновола, 2-б у м. Полтаві.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що було також встановлено і судом першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в ході розгляду якої змінив позовні вимоги, прохаючи суд визнати за ним право власності на самовільно збудоване відповідачем майно гараж № 18 у ряду Д у автогаражному колективі Козацький курінь, що по вул.. Чорновола, 2-б у м. Полтаві.

Тобто, районним судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_2 стосувалися визнання за ним права власності на спірне майно гараж. При цьому вимоги про усунення перешкод користуванні власністю не заявлялися.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 січня 2009 року позов задоволено у повному обсязі ОСОБА_2 визнано власником гаража № 18 у ряду Д, у авто гаражному колективі Козацький курінь, що по вул.. Чорновола, 2-б у м. Полтаві.

Дане рішення набрало законної сили і не оскаржувалося сторонами.

31 березня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про зобов?язання ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у здійсненні ним дій з реєстрації права приватної власності на гараж № 19 у ряду Д у авто гаражному колективі Козацький курінь, що по вул.. Чорновола, 2-б у м. Полтаві, та користуванні земельною ділянкою під цим гаражем.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачаться з матеріалі справи, ОСОБА_2 на розгляд суду не ставилися вимоги, з приводу яких він просить ухвалити додаткове рішення, а отже вони не були предметом розгляду в суді.

Вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою були змінені позовними вимогами про визнання за ОСОБА_5 права власно і на самочинно збудоване відповідачем майно.

З цих підстав заява ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення не підлягає до задоволення.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що районним судом при винесенні рішення 21 липня 2010 року не було звернуто увагу на те, що на розгляді суду перебувала заява ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення, а не вирішувалося питання про задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні власністю, вимоги про що взагалі відсутні в позовній заяві, і які не були предметом розгляду при постановленні заочного рішення судом 08 січня 2009 року.

Тобто, фактично районний суд постановив не додаткове, а звичайне рішення по суті позовних вимог, вже після завершення розгляду спору по суті, не маючи при цьому ні окремого позову, ні позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спірним гаражем, а лише на підставі заяви про постановлення додаткового рішення у справі.

За таких обставин, колегія суддів, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та беручи до уваги доводи апелянта, приходить до висновку про скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2010 року.

Подана ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції заява про застосування заходів забезпечення позову, з урахуванням вищенаведених обставин та норм ст.ст. 151, 152 ЦПК України, також не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, п.4 ч.1 ст. 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2010 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді : /підпис/ОСОБА_6 /підпис/ ОСОБА_7

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області ________ ОСОБА_1