Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-774/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.

з участю : позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод та повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2005 року, травні і жовтні 2008 року позивачі звернулися в суд із зазначеними позовами мотивуючи вимоги тим, що вони є землекористувачами та власниками земельної ділянки і співвласниками житлового будинку по вул.Маркуша, 56 а в м.Хуст, а відповідачка ОСОБА_3 самовільно зайняла від них частину земельної ділянки і збудувала перехід-коридор від свого будинку до їх будинку, який проходить над їхньою земельною ділянкою, що не дає змоги їм належно користуватися даною ділянкою.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 не має законних підстав для володіння земельною ділянкою біля їхнього будинку, що вона незаконно збудувала перехід-коридор над їхньою земельною ділянкою і це створює їм перешкоди у користуванні ділянкою, змінивши і уточнивши в судовому засіданні вимоги, позивачі просили постановити рішення про вилучення від ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0128 га, яку вона використовує по вул. Маркуша , 56 а в м.Хуст, покласти зобов'язання на ОСОБА_3 повернути їм вказану земельну ділянку і не створювати перешкод у користуванні цією ділянкою, а також зобов'язати відповідачку знести перехід-коридор і привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

В суді позивачі позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідачка та її представник позов заперечили.

Треті особи- Хустська міська рада та відділ архітектури Хустської РДА які залучені судом до справи, в судове засідання не з'явилися жодного разу.

Вислухавши пояснення позивачів, відповідачки та її представника, перевіривши і оцінивши докази в справі суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Хустської міської ради народних депутатів № 361 від 28 вересня 1979 року позивачу ОСОБА_1 надана земельна ділянка площею 0,06 га на вул. Залізничній (зараз ОСОБА_5), 56 в м.Хусті для індивідуального будівництва й обслуговування жилого будинку. Дане рішення не скасоване, не змінене, є чинним.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, здійсненої 28 серпня 2006 року на підставі рішення Хустського районного суду від 13 червня 1990 року будинок № 56 а, який розташований у м.Хусті на вул. ОСОБА_5, належить на праві власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у рівних частках.

Між ОСОБА_1, його дружиною ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 з 1990 року існував спір про право на жилий будинок і користування земельною ділянкою.

Ухваленим 28 січня 1991 року Хустським районним судом рішенням право власності на спірний будинок було визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по ? частині, а за ОСОБА_3 - 1/4 частина будинку.

На підставі зазначеного рішення рішенням Хустського районного суду від 23 липня 1993 року між сторонами згідно з їхніми частками в жилому будинку здійснено поділ спірної земельної ділянки, відповідно до якого в користування кожної зі сторін виділено земельну ділянку площею 0,0385 га; земельна ділянка під будинками площею 0,009 га залишено в спільному користуванні сторін.

16 серпня 1994 року рішення суду від 28 січня 1991 року, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину будинку, було скасовано й новим рішенням Тячівського районного суду від 18 грудня 2001 року, яке набрало чинності 18 січня 2002 року, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні за нею права власності на частину жилого будинку.

Згідно рішення Хустської міської ради 8-ї сесії 5-го скликання № 519 від 26 серпня 2007 року ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку площею 0,0472 га по вул. Маркуша № 56 А в м. Хусті для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 18 квітня 2008 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 544926.

На час розгляду справи залишилась не приватизованою земельна ділянка площею 0,0128 га, яка належить ОСОБА_1 згідно рішення № 361 від 28.09.1979 року Хустської міської ради виходячи із площі яка йому надавалась для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,06 га і частину якої за його згодою 0,0472 га приватизувала його дружина ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_3 - сестра позивача, самовільно зайняла і незаконно використовує зазначену земельну ділянку, а тому суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 правомірно, відповідно до вимог ч.ч. 2,3 ст. 152 ЗК України поставлено вимогу про усунення будь-яких порушень його прав на землю, а саме повернення йому зазначеної ділянки із незаконного володіння ОСОБА_3, що узгоджується також з вимогами ст.ст. 211, 212 ЗК України.

Отже вимога ОСОБА_1 про покладення зобов'язання на ОСОБА_3 щодо повернення йому земельної ділянки площею 0,0128 га по вул. Маркуша в м.Хусті є обгрунтовно доведеною і підставною і такою , що підлягає до задоволення. Також підставною є вимога ОСОБА_1 про покладення зобов'язання на ОСОБА_3 не створювати йому перешкод у користуванні даною земельною ділянкою, оскільки спір на такій триває з 90-х років минулого віку.

Не може бути задоволена вимога позивача про вилучення земельної ділянки площею 0,0128 га від ОСОБА_3, оскільки відповідно до земельного законодавства вилучення земельних ділянок проводиться за рішенням органів державної влади чи органів місцевого самоврядування і не знаходиться в компетенції суду.

Крім того судом встановлено, що у 90-х роках минулого віку ОСОБА_3 без відповідного дозволу та правовстановлюючих документів від свого будинку до жилого будинку позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 самовільно, незаконно збудувала перехід-коридор на висоті 1,6 м від рівня землі, розміром 2,6 м х 2,5 м. Дане приміщення переходу-коридору прибудоване над земельною ділянкою, власником якої є ОСОБА_2 і це приміщення робить перешкоду позивачам в користуванні жилим будинком та земельною ділянкою, що стверджується експертним висновком.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_2 про покладення зобов'язання на ОСОБА_3 у знесенні перехід-коридора грунтується на законних підставах, узгоджується з вимогами ст.ст. 211, 212 ЗК України, а також ст. 152 ЗК України та ст. 376 ЦК України.

Суд відхиляє мотивацію відповідачки ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності щодо знесення переходу-коридору, як такого, що збудований в 90-х роках минулого віку, оскільки судовий спір між сторонами триває саме з 90-х років з приводу жилого будинку та користування земельною ділянкою.

Суд також відхиляє мотивацію відповідачки про те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем по справі щодо вимог про повернення йому земельної ділянки площею 0,0128 га, оскільки він відмовився від приватизації земельної ділянки на користь своєї дружини ОСОБА_2, тому, що ОСОБА_2 приватизувала тільки 0,0472 га, а за рішенням Хустської міської ради № 361 від 28.09.1979 р., яке є чинним по даний час ОСОБА_1 надавалася земельна ділянка площею 0,06 га і тому частина земельної ділянки площею 0,0128 га, яка залишилась не приватизованою , належить ОСОБА_1 і він ще не втратив право на її приватизацію.

Питання і вимога про повернення судових витрат перед судом не ставилися.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0128 га, яка знаходиться по вул. Маркуша, 56 а в м.Хуст і яку безпідставно використовує ОСОБА_3 та не створювати ОСОБА_1 перешкод у користуванні даною земельною ділянкою.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести самовільно збудоване приміщення перехід-коридора від свого жилого будинку до жилого будинку ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розміром 2,6 м х 2,5 м після чого привести земельну ділянку , над якою збудований перехід-коридор, і яка належить на праві власності ОСОБА_2 у придатний для використання стан.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 223 ЦПК України.

Головуючий:/підпис/ ОСОБА_6

ВІРНО:

Суддя Міжгірського райсуду: А.Ю.Гайдур