Справа № 2 407/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України.

17 грудня 2010 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Листопад О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Щербанвської сільської ради Полтавського району про уточнення позовних вимог, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі за зустрічним позовом : ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19.09.2002 року звернулися до суду до відповідачки ОСОБА_6 із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди ( а. с. 49 - 51 т. 1 ), згідно яких прохали зобов»язати ОСОБА_6 не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вул. Фрунзе, 27 с. Розсошенці Полтавського району, землекористувачем якої є ОСОБА_2 Розібрати встановлений нею самовільно вхід до її господарства з виділеного йому в»їзду. Перенести збудований гараж з його земельної ділянки на відстань 1,1 м., яка передбачена будівельними нормами. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 2 500 грн. моральної шкоди, понесені судові витрати та за надання юридичних послуг.

Відповідно до рішення Полтавського райсуду від 01.03.2007 року позовні вимоги ОСОБА_6 - задоволені частково. Визнано за ОСОБА_6 право на користування присадибною земельною ділянкою в с. Розсошенці Полтавського району та області по вул. Фрунзе, 27м в існуючих на даний час межах. Зобов»язано таран Л.Л. та ОСОБА_2 засипати вириту ними траншею біля гаража ОСОБА_6, не чинити перешкод та надавати доступ ОСОБА_6 зі сторони земельної ділянки ОСОБА_7 для ремонту та обслуговування стіни гаража, яка розташована на межі суміжних земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 1 841,90 грн. завданої м матеріальної шкоди та компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 1 000 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено за безпідставністю. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовлено за безпідставністю. ( а. с. 218 - 220 т. 2 ).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2007 року рішення Полтавського райсуду від 01.03.2007 року скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання помилковим запису в свідоцтві № 81 від 09.07.1975 року виконкому Щербанівської сільради на забудову індивідуальної садиби на ім»я ОСОБА_8 09.07.1975 р. у розмірі 0,0704 га. та в цих же розмірах фактичне володіння земельною ділянкою ОСОБА_6 по вул. Фрунзе, 29 в с. Розсошенці, направивши в цій частині справу на новий судовий розгляд. В решті рішення залишено без змін. ( а. с. 252 - 255 т. 2 ). Дана ухвала не оскаржувала ся.

Згідно ухвали Полтавського райсуду від 24.078.2007 року притягнуто до участі в якості співвідповідача по справі - Щербаніську сільраду Полтавського району ( а. с. 6 т. 3 ).

Згідно ухвали суду від 24.09.2007 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Полтавську районну раду та відділ містобудування та архітектури Полтавської РДА ( а. с. 22 т. 3 ).

Згідно ухвали суду від 05.12.2007 ролу залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Полтавську РДА ( а. с. 60 т. 3 ).

Згідно ухвали суду від 29.01.2008 року зупинено провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до залучення у справі правонаступника співвідповідача ОСОБА_6, яка вибула в зв»язку із смертю ( а. с. 96 - 97 т. 3 ).

Згідно ухвали суду від 01.09.2008 року відновлено провадження за зустрічним позовом та залучено правонаступників : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а. с. 104 - 105 т. 3 ).

Після чого, позивачі за зустрічним позовом : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово збільшували та уточнювали свої позовні вимоги ( а. с. 128 - 129 т. 3, 204 - 205 т. 3, 1 - 3 т. 4, 66 - 68 т. 4, 4 - 9 т. 5, 31 - 36 т. 5 ).

18.11.2008 року відповідачі по зустрічному позову : ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права користування присадибною земельною ділянкою в існуючих на даний час межах ( а. с. 151 - 152 т. 3 ).

Згідно ухвали суду від 20.05.2010 року залучено до участі у справі в якості відповідача - ОСОБА_3 ( а. с. 188 т. 4 ).

Згідно ухвали суду від 26.07.2010 року зустрічна позовна заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права користування присадибною земельною ділянкою в існуючих на даний час межах - залишена без розгляду через повторну неявку позивачів та їх представників в судові засідання без поважних причин ( а. с. 226 - 227 т. 4 ). Дана ухвала не оскаржувалася.

Позивачі по зустрічному позову : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29.09.2010 року надали знову заяву про уточнення позовних вимог, яка є остаточною, пославшись на те, що Полтавським районним судом розглядається цивільна справа за їх позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та Щербанівської сільської ради.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спадкоємцями та правонаступниками померлої 28.12.2007 р. ОСОБА_6

02.03.2010 р. ОСОБА_4 за договором дарування здійснив відчуження 1/2 частини будинку з відповідною частиною господарських будівель по вул. Фрунзе, 29-а с. Розсошенці Полтавського району на користь ОСОБА_3.

У зв»язку із зміною власника 1/2 частини будинку та наданою «БТІ та містобудування Полтавського району» схеми присадибної ділянки по вул. Фрунзе, 29 с. Розсошенці виникла необхідність в уточненні позовних вимог.

Згідно до схеми присадибних земельних ділянок ОСОБА_4 (за № 29 «а» ) та ОСОБА_5 (за № 29 «б») по вул. Фрунзе в с. Розсошенці Полтавського району та області земельна ділянка, якою користувався ОСОБА_4 межує із їх земельною ділянкою та проїздом до неї.

Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду переходить і право на земельну ділянку.

Таким чином, ОСОБА_3 на цей час користується земельною ділянкою, що визначена на схемі як земельна ділянка ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які не законно захватили частину їх проїзду та частину їх земельної ділянки, не законно збудували гараж у них на садибі, із-за чого вони не можуть заїхати на ділянку, не може заїхати швидка допомога та машина викачки вигрібної ями.

Справа розглядається після скасування Апеляційним судом Полтавської області рішення Полтавського райсуду від 01.03.2007 р. в частині визнання за ОСОБА_6 права користування присадибною земельною ділянкою по вул. Фрунзе 29 с. Розсошенці та в частині відмови в задоволенні їх зустрічних позивних вимог про визнання помилковим запису у свідоцтві № 81 від 09.06.1075 р. виданого виконкомом Щербанівської сільської ради на забудову індивідуальної садиби на ім»я ОСОБА_8 09.06.1975 р. у розмірі 0,0704 га. та в цих же розмірах фактичного володіння земельною ділянкою ОСОБА_7 по вул. Фрунзе 29 в с. Розсошенці та повернення в цій частині справи на новий розгляд.

Так як ОСОБА_4 та ОСОБА_10 являються спадкоємцями ОСОБА_6, то у них повинно бути 0,0704 га., у них 0,0758 га. ОСОБА_4 незаконно дарує свою частку ОСОБА_3 Тепер у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повинно бути 0,0704 га., у них 757 м2 . (а. с. 76-80 т. 1 та а. с. 157 т.1). Вони пред»явили суду :

а) свідоцтво № 9 на право особистої власності на домоволодіння, де вказано, що ОСОБА_2 належить житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 600 м2. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Полтавської райради народних депутатів № 309 від 03.08.1982 р.;

б) проект забудови земельної ділянки індивідуального житлового будинку виданого ОСОБА_2, виданий 05.08.1982 р. (а. с. 81);

в) приказ № 165-П про виділення земельної ділянки на садибі батька ОСОБА_11 сину ОСОБА_2 (а. с. 98 т.1);

г) технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового будинку по вул. Фрунзе, 27 виданого ОСОБА_2 05.08.1985 р.

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пред»явили суду план земельної ділянки і червоних ліній забудови та свідоцтво № 81 на забудову садиби виданий на ім»я ОСОБА_8С, яка померла у 1989 р (а. с. 105, 157 т.1).

В цьому свідоцтві № 81 вказано, що ОСОБА_8 дозволяється збудувати тільки хату розміром 36,7 м2. (а. с. 105 т.1), вона будує розміром 92,2 м2. (а. с. 157 т.1). В цьому свідоцтві № 81 вказано, що ОСОБА_8 виділено 0,08 га., згідно плану 16 х 44 = 704 м. (а. с. 105 т.1 та 157 т.1). Інших документів суду не надано (а. с. 95, 77 т. 2). КП ПБТІ «Інвентаризатор» (а. с. 13 т. 2) обмір земельної ділянки не провів, але технічний паспорт виготовив на підставі чого? План земельної ділянки і техпаспорт виготовляються разом, техпаспорт виготовлений 02.10.2002р. (коли діло розглядалося в суді) на 2-х осіб на ОСОБА_6 та ОСОБА_8, яка померла в 1989 р. Як таке може бути? Це що не знання законів і норм ДБН чи заробіток грошей в свою кишеню?

Фактично експертом ОСОБА_12 (а. с. 76-80 т.1) та Апеляційним судом Полтавської області вірно визнана невідповідність генплану земельної ділянки (а. с. 6 т.1), в якому нанесена площа земельної ділянки 16,00 м. на 44,0 м. ( 16,00 х 44,00 = 704 м2.) із зазначеною у плані площею ділянки 0,08 га. (що більше на 96 м2.) згідно запису у земельно-шнуровій книзі № 194 та вказаній площі земельної ділянки 0,08 га. у свідоцтві № 81 на забудову індивідуальної садиби № 105 від 11.05.1975 р. виданого ОСОБА_8

Згідно експертиз (а. с. 128-130 т.2, а. с. 76-80) у них стало 757 м. Згідно ст. 22 ЗК Української РСР у редакції 08.07.1970 р. приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею забороняється. Цим документом являється Свідоцтво на право власності, що також підтверджує юрист райдержадміністрації ОСОБА_13, запис судового засідання 02.12.2007р. у спадкоємців повинно бути 0,0714 га. Згідно плану земельної ділянки виданого ОСОБА_8 по вул. Фрунзе 29 (а. с. 157 т.1), наданого відповідачами площа земельної ділянки в натурі становила 0,0704 га. Наказу чи будь якого рішенням про надання земельної ділянки ОСОБА_8 не існує (а. с. 4 т. З). В свою чергу ОСОБА_6, ОСОБА_4Т, ОСОБА_14, ОСОБА_3 також не надали суду будь яких документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, що за адресою вул. Фрунзе 29.

Суду не пред»явлено свідоцтво на право власності на забудову та землю. Їх претензії базуються на тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у 1986 р. в їх відсутність перенесли межу між їх земельними ділянками та проїздом у їх бік більше ніж на 1 м. та збудували гараж фактично частково на їх земельній ділянці та на яку відповідачі фактично не надали свідоцтво на право власності. На місці забудови гаражу до часу його будівництва будь яких споруд на цьому місті не було (а. с. 157 т. 1), так як його не має в експлуатації, а також в дозволі (а. с. 105 п. 2 т.1) свідоцтва № 81 забудову виданого ОСОБА_8 Вони малюють на плані гараж чорною пастою (а. с. 6 т.1).

Згідно норм РСН 79-73; РСН 79-87 п. 2.9. житлові будинки для індивідуальних забудовників в УРСН, гаражі для індивідуальних забудовників для особистих автомобілів дозволяється розміщати по лінії забудови. Але, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 забудували гараж в середині настройки на не допустимій близькості 5,3 м. від веранди їх будинку, чим порушили зазначену норму (т. 1 а. с. 76-81 та т. 1 а. с. 157).

Згідно норм ДБН 79-92 п. 2.8. відстань від вікон та дверей житлового будинку повинна становити 10 м. (а. с. 76-80 та а. с. 81 т.1). В їх випадку від вікон та дверей веранди становить 5,3 плюс 4 м. гараж, це говорить про те, що цей гараж не повинен бути, тому що збудований з порушенням цих норм.

Згідно ст. 105 ЦК УССР, а також положення про свідоцтво п. 3. забудови збудовані без дозволу відповідних інстанцій та з порушенням будівельних норм повинні зноситися самим забудовником і не можуть бути даровані. В їх випадку ОСОБА_4 подарував гараж ОСОБА_3 (а. с. 106 т.1).

Згідно ст. 376 ЦПК України - самочинне будівництво. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно оформленого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В їх випадку гараж ОСОБА_4 та ОСОБА_6 самоправно збудували з порушенням норм ДБН, самоправно намалювали чорною пастою гараж (а. с. 6 та с. 157 т.1), чим порушили цей закон та Положення про свідоцтво п. 4.

Зміни на плані забудови або проектів при крайній необхідності цього може вноситися лише районним архітектором (Положення про свідоцтво № 81 а. с. 106 п. 4 т.1).

Свідоцтво № 81 на забудову садиби виданого ОСОБА_8 11.03.1975 р., вони самоправно внесли зміни.

Ст. 367 п.2. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього.

Ст. 367 п.4. Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо не порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

У їх випадку ОСОБА_4 збудував гараж без їх дозволу та відповідних інстанцій з грубими порушеннями норм ДБН та умудрився подарувати гараж, чим порушив статтю 105 ЦПК УРСР, та 367 ЦПК України не маючи на це свідоцтво на право власності про що свідчить стаття. Підробкою документів намалював чорною пастою цей гараж і пред»явив суду (а. с. 6 та а. с. І57 т.1). Закони кажуть неможна дарувати продавати, здавати в найм, а корупціонери і взяточники можуть і роблять документи.

Згідно норм ДБН 79-92 п. 2.20. відстань від межі суміжної ділянки або господарських споруд, що виступають не повинна перетинати межі суміжної ділянки в їх випадку, гараж перетинає межу на відстань 0,6 м., тому що від веранди їх будинку було 5,9 м., а стало 5,3 м. (а. с. 81 та 76-80 т.1), чим порушили норму.

Згідно ст. 103 - Зміст добросусідства. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільових призначень, при яких власникам суміжних сусідніх ділянок завдається найменше незручностей.

Щоб їм було «зручно» ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зробили стік з даху гаражу до них в огорожу і тепер з 2,8 м2. води л»ється до них в огорожу, із-за чого взимку та восени неможливо відкрити хвірточку (замерзає). Вода заливає вигрібну яму, 2 м. висоти стіни гаража затіняє половину огорожі, із-за чого в огорожі завжди сиро.

Згідно висновку № 14-03 будівельно-технічної експертизи від 25.04.2003 р. п.3 (а. с. 76-80) проїзд до їх будинку не відповідає нормам ДБН 360-92 (п. 3.22.) та повинен бути 3.5. (і він такий був) (а. с. 27 т.4), що також підтверджують листи: начальника з ДБН Полтавського РВ ГУМНС України в Полтавській області капітан служби Цивільного захисту ОСОБА_15. В.О. начальника Полтавського районного відділу ГУМНС України в Полтавській області Ісак (а. с. 39 т.2). Головний лікар Полтавського району ОСОБА_16 (а. с. 38 т. 2).

Те, що свого часу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перенесли межу в бік проїзду підтверджується тим, що згідно плану (а. с. 157 т.1) виданого ОСОБА_8 відстань від дому була 2 м., а зараз згідно з експертизами (а. с. 76-80 т. 1 та а. с. 128-132 т. 2) становить 3,1 що більше на 1,1м. і цими діями вони порушили цю норму ДБН. Але ,ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стверджують, що відступили вони вглиб своєї ділянки на 1,68. Значить у них повинно залишитись 68 см., а у них 3,1м., повинно бути 2 м.

Згідно експертизи проїзд на їх садибу залишився 2,40, це говорить про те, що проїзд на їх садибу був 3,50 (а. с. 76-80). Незаконно захватив частину проїзду на їх садибу, вони зробили вихід з двору садиби на проїзд (чим порушили ст. 103 та добросусідство), хоча їх садиба межує з вул. Фрунзе. Якщо вони щось завозять, то повинні носити руками, й вони цим спекулюють, змушуючи машину від»зджати, тому, що їм терміново потрібно виходити. Із-за цього вони не можуть користуватися садибою в повному обсязі.

Порушені права землекористувачів підлягають відновленню.

Згідно ст. 106 обов»язки що до визнання спільних меж. ЗК України.

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої ділянки сприяння поновленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали не виразними. У їх випадку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перенесли у бік заїзду до їх садиби та частково захватали їх ділянку. ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 вимагають залишити все як є.

Згідно ст.107 - відновлення меж.

1. Основою для відновлення є дані земельно-кадастрової документації. В їх випадку план земельних ділянок (а. с. 157 та 81 т.1).

Ст. 108 - використання межових споруд.

2. Власники земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами за домовленістю між ними. До того часу поки один з сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межевої споруди вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди.

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перенесли паркан без їх згоди, чим порушили цю статтю.

В результаті їх незаконних дій вони не в змозі заїхати на садибу, завести господарські товари та будматеріали для ремонту, викачати виробничу яму, до них не може заїхати машина скорої допомоги і на протязі 9 років вони повинні ходити по різним інстанціям, тратити свій час та здоров»я.

З урахуванням вище зазначеного, якщо перенести межу як вона була на відстань 2 м. від будинку ОСОБА_6, ОСОБА_4 та в даний час ОСОБА_3, як вона була у попередниці ОСОБА_17 та з»єднати з тильною стороною, то відновляться норми ДБН та не будуть порушені їх права як громадян та Закони ст. 105 ЦК УРСР та ст. 376 - самочинне будівництво ЦПК України, ст. 106, 107, 108 та вони вільно зможуть користуватися їх земельною ділянкою.

ОСОБА_3 подарували незаконно збудований гараж, який згідно ст. 105 ЦПК УРСР та ст. 367 ЦПК України повинні знести та 1/2 будинку за 664 грн., якщо відновити межу згідно норм ДБН і законів ОСОБА_3 відмовиться від дарування 1/2 будинку.

Остаточно прохали :

1. Визнати записану у свідоцтві № 81 на забудову індивідуальної садиби, зареєстрованому 9 липня 1975 року під № 285 у виконкомі Щербанівської сільської Ради депутатів трудящих, виданого ОСОБА_18, площу земельної ділянки 0,08 га., як помилковим, та таким, що не відповідає фактичній на той час площі земельної ділянки отриманої у користування ОСОБА_8 площею 0,0704 га. згідно плану земельної ділянки і червоних ліній забудови, та яка на цей час знаходиться за адресою: вул. Фрунзе, 29 с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області в користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 згідно ст. 22 ЗК УРСР.

2. Визнати фактичне виділення ОСОБА_18 виконкомом Щербанівської сільської Ради депутатів трудящих земельної ділянки на забудову індивідуальної садиби, згідно плану земельної ділянки і червоних ліній забудови - у розмірі 0,0704 га.

3. Визнати, що фактична площа земельної ділянки за адресою: вул. Фрунзе, буд. 29 «а», буд. 29 «б» с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, що знаходилась у користуванні ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та на цей час знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_19 повинна відповідати згідно плану земельної ділянки і червоних ліній забудови - 0,0704 га. ст. 22 ЗК УРСР.

4. Зобов»язати Щербанівську сільську раду Полтавського району Полтавської області виправити запис під № 194 в земельно-шнуровій книзі за 1975 рік Щербанівської сільської ради з площі земельної ділянки 0,08 га. на площу земельної ділянки 0,0704 га.

5. Судовим рішенням, визнати невідповідність фактичного користування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 земельною ділянкою у розмірі 0,0757 га. за адресою: с. Розсошенці, вул. Фрунзе, 29 Полтавського району та невідповідність фактичного користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельною ділянкою у розмірі 0,0552 га. за адресою: Розсошенці, вул. Фрунзе, 27 Полтавського району в порівнянні з існуючою технічною документацією на зазначені земельні ділянки (а. с. 76-80).

6. Відновити та встановити межу між земельними ділянками, що знаходяться по сусідству за адресами: вул. Фрунзе, 29 «а» с. Розсошенці Полтавського району у користуванні ОСОБА_3 та вул. Фрунзе, 27 с. Розсошенці, «а» Полтавського району що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зобов»язавши ОСОБА_3 перенести межу відстанню 34,7 м. між зазначеним земельними ділянками, в бік земельної ділянки якою користується ОСОБА_3 на 1,10 м. від існуючої на даний час межі ст. 25 ЗК УРСР та ст. 106, 107, 108 ЗК України.

7. Відновити та встановити межу між земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: вул. Фрунзе, 29 «а», с. Розсошенці Полтавського району та проїздом до земельної ділянки, якою користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: вул. Фрунзе, 27, с. Розсошенці Полтавського району з урахуванням вимог та норм ДБН та перенести межу в бік земельної ділянки, якою користується ОСОБА_3 на 1,1 м. від існуючої на даний час межі згідно плану виданого ОСОБА_8 (а. с. 157 т.1).

8. Зобов»язати ОСОБА_3 перенести гараж, що розташований на земельній ділянці за адресою: вул. Фрунзе, 29 «а» с. Розсошенці згідно ДБН 79-92 п.2.8. та ст. 105 ЦПК УРСР, 367 ЦПК України.

9. Стягнути з ОСОБА_4 на їх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 корить моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, але відмовилася від надання допомоги за її протокольним клопотанням її представника ОСОБА_20, поводила себе зухвало, не виконувала розпоряджень головуючого щодо порядку в судовому засіданні, нецензурно висловлювалась в адресу іншого позивача, лаялась з ним, не бажала давати пояснень в підтримку позову, не бажала, щоб їй задавали запитань по позову та самовільно покинула зал судового засідання, давши команду в грубій формі іншому позивачу. В наступному засіданні давала суперечливі пояснення нелогічного змісту, на уточнення суду вказала, що її земельну ділянку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 захватили з 1979 року, але вони нікуди не зверталися, бо працювали і в них не було на це часу. До суду звернулася в 2002 року після позову до них ОСОБА_6. Висловлювала в адресу ОСОБА_4 просто образи, що не стосувалися предмету позову. Їй відомо про існування рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2007 року, вона його не оскаржувала, хоча з ним не згодна, бо воно не правильне і тому ще буде оскаржувати його.

Позивач ОСОБА_2 позов підтримав, вказавши, що підтримує дружину, бо вона подала позов і вже все сказала, але своїх пояснень по прозову дати не зміг. Уточнив, що дане домоволодіння це подарунок від батька і яке відношення має його дружина до дарованого йому домоволодіння він не знає. З ОСОБА_6 вони мали гарні стосунки, тому з 1979 року до суду не зверталися і 20 років їм нічого не заважало. А потім стосунки зіпсувалися, бо ОСОБА_4 колись сказав йому, що поставить по гаражу забор і він буде літати, хоча цього не зробив. Прохав довести до ума їх проїзд та розібратися із гаражем.

Представник відповідача ОСОБА_21 - ОСОБА_22 ( а. с. 200 т. ) позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнав, пояснивши, що позивачі зловживають тривалий час своїми правами згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України, всяко затягуючи розгляд справи, не згоджуються її розглядати, не з»являються по черзі до суду разом із представником, кожного разу уточнюють свої вимоги. Тому, за цей час вже померла ОСОБА_6 та похитнулося здоров»я ОСОБА_4. Крім цього, в порушення нині діючого законодавства з вересня 2010 року намагалися змінити предмет позову, хоча справа розглядається вже по суті, але суд зреагував і не прийняв заяви. Тому, думка відповідача щодо їх позову - відмовити, бо вони без поважних причин пропустили строк звернення позовної давності до суду, бо їм було відомо обставини ще з 1979 року і вони з того часу не оспарювали дії ОСОБА_6 і її матері. Рішенням Полтавського райсуду від 01.03.2007 року та Апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2007 року, що розташовані в матеріалах справи встановлені всі обставини у справі, з яких випливає, що земельна ділянка у користуванні ОСОБА_3 зменшена, а них - позивачів - збільшена, гараж був побудований у 1979 році і не переобладнувався. У касаційному порядку рішення Апеляційного суду вони не оскаржували, тому не мають права звертатися із цими ж вимогами знову.

Відповідач ОСОБА_4 в засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд даної справи в його відсутності та заперечення щодо позову ( а. с. 104 - 109 т. 5 ).

Відповідачка ОСОБА_5 в засідання не з»явилася, хоча заздалегіть повідомлялася належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 22, 45, 67, 92 т. 5 ).

Представник відповідача - Щербанівської сільради Полтавського району в засідання не з»явився, надавши суду листа про розгляд справи в його відсутності, при вирішенні спору поклалися на розсуд суду ( а. с. 85 - 86 т. 5 ).

Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору : Полтавської РДА, відділу містобудування та архітектури Полтавської РДА, Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області в засідання не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, при вирішенні спору поклалися на розсуд суду ( а. с. 49 - 51, 58, 83 - 95 т. 5 ).

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, за наявності від них заяв та по наявним матеріалам справи.

Судом встановлено, що позивачі по зустрічному позову : ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19.09.2002 року звернулися до суду до відповідачки ОСОБА_6 із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди ( а. с. 49 - 51 т. 1 ), згідно яких прохали зобов»язати ОСОБА_6 не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вул. Фрунзе, 27 с. Розсошенці Полтавського району, землекористувачем якої є ОСОБА_2 Розібрати встановлений нею самовільно вхід до її господарства з виділеного йому в»їзду. Перенести збудований гараж з його земельної ділянки на відстань 1,1 м., яка передбачена будівельними нормами. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 2 500 грн. моральної шкоди, понесені судові витрати та за надання юридичних послуг.

Відповідно до рішення Полтавського райсуду від 01.03.2007 року позовні вимоги ОСОБА_6 - задоволені частково. Визнано за ОСОБА_6 право на користування присадибною земельною ділянкою в с. Розсошенці Полтавського району та області по вул. Фрунзе, 27м в існуючих на даний час межах. Зобов»язано таран Л.Л. та ОСОБА_2 засипати вириту ними траншею біля гаража ОСОБА_6, не чинити перешкод та надавати доступ ОСОБА_6 зі сторони земельної ділянки ОСОБА_7 для ремонту та обслуговування стіни гаража, яка розташована на межі суміжних земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 1 841,90 грн. завданої м матеріальної шкоди та компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 1 000 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено за безпідставністю. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовлено за безпідставністю. ( а. с. 218 - 220 т. 2 ).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2007 року рішення Полтавського райсуду від 01.03.2007 року скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання помилковим запису в свідоцтві № 81 від 09.07.1975 року виконкому Щербанівської сільради на забудову індивідуальної садиби на ім»я ОСОБА_8 09.07.1975 р. у розмірі 0,0704 га. та в цих же розмірах фактичне володіння земельною ділянкою ОСОБА_6 по вул. Фрунзе, 29 в с. Розсошенці, направивши в цій частині справу на новий судовий розгляд. В решті рішення залишено без змін. ( а. с. 252 - 255 т. 2 ). Дана ухвала не оскаржувала ся.

Відповідно до описової частини ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2007 року рішення Полтавського райсуду від 01.03.2007 року в 23 абзаці встановлено, що : «ОСОБА_6 згідно договору дарування від 11.05.1988 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.10.1989 року належить домоволодіння по вул. Фрунзе, 29 в с. Розсошенці Полтавського району та області. ОСОБА_2 належить будинок № 27 по вул. Фрунзе в с. Розсошенці Полтавського району та області згідно договору дарування від 03.09.1976 року. ОСОБА_6 в користування виділена земельна ділянка площею 0,08 га., а ОСОБА_2 - 0,06 га. Місцевий суд в рішенні послався на висновок судової будівельно - технічної експертизи від 28.12.2005 року, згідно висновків якої площа земельної ділянки по вул. Фрунзе, 29 зменшена на 43 кв.м., а ділянки по вул. Фрунзе, 27 збільшена на 27 кв.м.».

Ні в судовому засіданні ні в остаточних уточнених вимогах позивачі : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не змогли вказати якими діями та в чому полягає заподіяна їм моральна шкода ОСОБА_4 у заявленому розмірі та не надали будь - яких доказів з цього приводу.

Суд, заслухавши з»явившихся сторін, дослідивши докази якими обґрунтовується позов, вважає, що уточнені позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині перенесення гаража, розташованого земельній ділянці по вул. Фрунзе, 29 - а с. Розсошенці Полтавського району та області згідно ДБН 79 - 92 п. 2.8. підлягає закриттю провадженням відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, так як набрало законної сили рішення та ухвала суду постановлені з приводу спору між цими ж сторонами про той самий предмет позову і з тих самих підстав.

Що стосується решти вимог, а саме : визнати записану у свідоцтві № 81 на забудову індивідуальної садиби, зареєстрованому 9 липня 1975 року під № 285 у виконкомі Щербанівської сільської Ради депутатів трудящих, виданого ОСОБА_18, площу земельної ділянки 0,08 га., як помилковим, та таким, що не відповідає фактичній на той час площі земельної ділянки отриманої у користування ОСОБА_8 площею 0,0704 га. згідно плану земельної ділянки і червоних ліній забудови, та яка на цей час знаходиться за адресою: вул. Фрунзе, 29 с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області в користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 згідно ст. 22 ЗК УРСР.

Визнати фактичне виділення ОСОБА_18 виконкомом Щербанівської сільської Ради депутатів трудящих земельної ділянки на забудову індивідуальної садиби, згідно плану земельної ділянки і червоних ліній забудови - у розмірі 0,0704 га.

Визнати, що фактична площа земельної ділянки за адресою: вул. Фрунзе, буд. 29 «а», буд. 29 «б» с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, що знаходилась у користуванні ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та на цей час знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_19 повинна відповідати згідно плану земельної ділянки і червоних ліній забудови - 0,0704 га. ст. 22 ЗК УРСР.

Зобов»язати Щербанівську сільську раду Полтавського району Полтавської області виправити запис під № 194 в земельно-шнуровій книзі за 1975 рік Щербанівської сільської ради з площі земельної ділянки 0,08 га. на площу земельної ділянки 0,0704 га.

Судовим рішенням, визнати невідповідність фактичного користування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 земельною ділянкою у розмірі 0,0757 га. за адресою: с. Розсошенці, вул. Фрунзе, 29 Полтавського району та невідповідність фактичного користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельною ділянкою у розмірі 0,0552 га. за адресою: Розсошенці, вул. Фрунзе, 27 Полтавського району в порівнянні з існуючою технічною документацією на зазначені земельні ділянки (а. с. 76-80).

Відновити та встановити межу між земельними ділянками, що знаходяться по сусідству за адресами: вул. Фрунзе, 29 «а» с. Розсошенці Полтавського району у користуванні ОСОБА_3 та вул. Фрунзе, 27 с. Розсошенці, «а» Полтавського району що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зобов»язавши ОСОБА_3 перенести межу відстанню 34,7 м. між зазначеним земельними ділянками, в бік земельної ділянки якою користується ОСОБА_3 на 1,10 м. від існуючої на даний час межі ст. 25 ЗК УРСР та ст. 106, 107, 108 ЗК України.

Відновити та встановити межу між земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: вул. Фрунзе, 29 «а», с. Розсошенці Полтавського району та проїздом до земельної ділянки, якою користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: вул. Фрунзе, 27, с. Розсошенці Полтавського району з урахуванням вимог та норм ДБН та перенести межу в бік земельної ділянки, якою користується ОСОБА_3 на 1,1 м. від існуючої на даний час межі згідно плану виданого ОСОБА_8 (а. с. 157 т.1) - необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки ці вимоги випливають із обставин, встановлених рішенням Полтавського райсуду від 01.03.2007 року та ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03.07.2007 року, які набрали законної сили щодо розмірів земельних ділянок в користуванні у сторін : у ОСОБА_3І ( ОСОБА_23 ) - 0,08 га., у ОСОБА_2 - 0,06 га., то відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Крім цього, позивачі без поважних причин, починаючи з 1979 року - часу, коли їм було відомо про ці обставини як такі, що нібито порушують їх права по 19.09.2002 року - час звернення до суду саме із зустрічним, а не первісним позовом пропустили термін позовної давності звернення до суду без поважних причин.

Що стосується вимоги про відшкодування м оральної шкоди на їх користь з ОСОБА_4, то дана вимога також є безпідставною згідно ст. 1167 ЦК України, так як позивачі : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не змогли вказати якими діями та в чому полягає заподіяна їм моральна шкода ОСОБА_4 у заявленому розмірі та не надали будь - яких доказів з цього приводу.

Керуючись ст. 27, 31, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 205 ч. 1 п. 2, 257, 1167 ЦК України, ст. 15 ЦПК України, ст. 30 ЗК України, ст. 8, 24 Конституції України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 ( із змінами від 19.03.2010р. № 2 ) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд, -

В И Р І Ш И В :

В частині уточнених позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Щербанвської сільської ради Полтавського району щодо зобов»язання ОСОБА_3 перенести гараж, розташований на земельній ділянці по вул. Фрунзе, 29 - а с. Розсошенці Полтавського району та області згідно ДБН 79 - 92 п. 2.8. - закрити провадженням на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, так як набрало законної сили рішення та ухвала суду постановлені з приводу спору між цими ж сторонами про той самий предмет позову і з тих самих підстав.

В решті уточнених позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Щербанвської сільської ради Полтавського району - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Головуючий :