АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Дорош А.І., Карнаух П.М.

при секретарі Киві А.М.

за участю

позивача

представника позивача

відповідачів

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить вищевказане рішення місцевого суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це не заперечується сторонами, 15.01.2009 року помер ОСОБА_6, який 08.10.1996 року склав заповіт, яким все належне йому майно, де б воно та з чого б воно не складалося, заповідав ОСОБА_2 (а.с. 20, 63).

Як встановлено матеріалами спадкової справи Другої полтавської державної нотаріальної контори, 27.01.2009 р. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася його рідна сестра ОСОБА_7, 02.02.2009 - його рідна сестра ОСОБА_4, 21.08.2009 р. ОСОБА_2 як особа, на користь якої складено заповіт.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до нотконтори із заявою від 21.08.2009 р. після сплину шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 не довела у судовому засіданні, що вона з об»єктивних причин, які пов»язані з непереборними, істотними труднощами пропустила строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вона знала про смерть ОСОБА_6 ще у лютому 2009 р. зі слів своєї дочки представника по справі, мала змогу звернутися вчасно до нотаріальної контори, або через нотаріальний орган Російської Федерації звернутися з даною заявою, проте таких дій не вчинила, не маючи на це поважних причин.

Як встановила колегія суддів, даний висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, місцевим судом достатньо повно, всебічно та об»активно з»ясовані фактичні обставини справи, права та обов»язки сторін в даних правовідносинах, правильно застосовані норм матеріального права. Позивач дійсно не довела суду поважність причин пропуску строку для подання заяви до нотконтори про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Посилання позивача на ту обставину, що вона тривалий час перебувала за кордоном і тому не могла вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, не заслуговує на увагу, оскільки згідно паспорта громадянина України вона значиться зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_1 в. м. Полтаві. За даними закордонного паспорта їй було дозволено тимчасове проживання на території Росії з 22.08.2007 р. по 22.08.2010 р., проте, вона є особою пенсійного віку, могла вільно прибути в Україну для подачі заяви про прийняття спадщини, поважних причин не надала, її твердження про догляд за матір»ю та її смерть у даний період не підтверджені доказами, надана нею довідка за № 3114 від 29.10.2009 р. вказує лише на її реєстрацію в м. Спасск Росія з 13.05.2008 р., але не зазначає з яких причин вона там перебувала (а.с. 65). У даному випадку сам факт перебування ОСОБА_2 за кордоном не є поважною причиною пропуску строку. Крім цього, як вбачається із відмітки у закордонному паспорті, ОСОБА_2 перебувала в Україні з 14.04.2009 р., тобто у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_6 до 15.07.2010 р. мала можливість звернутися до нотконтори.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують висновків місцевого суду, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :