Апеляційний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Павлишиної А.Т., Девляшевського В.А.

секретаря Возняк В.Д.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Стебнівської сільської ради, ОСОБА_1 та управління Держкомзему у Верховинському районі про визнання недійсними рішень Стебнівської сільської ради від 06.04.2007 року та від 03.12.2008 року, Державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на землю, визнання права користування земельною ділянкою, зобовязання надати земельну ділянку у користування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та Стебнівської сільської ради до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду від 15 січня 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Верховинського районного суду від 15 січня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Стебнівської сільської ради, ОСОБА_1 та управління Держкомзему у Верховинському районі про визнання недійсними рішень Стебнівської сільської ради від 06.04.2007 року та від 03.12.2008 року, Державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на землю, визнання права користування земельною ділянкою, зобовязання надати земельну ділянку у користування.

Постановлено визнати недійсним рішення Стебнівської сільської ради від 3 грудня 2008 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,3143 га в с. Стебні, присілок Лазок Верховинського р-ну.

Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 982536 виданий 29.05.09 р. ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,3143 га в с. Стебні, присілок Лазок Верховинського р-ну.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_1 та Стебнівської сільської ради до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Судом не було враховано того, що представлена позивачкою копія заповіту не відповідає оригіналу заповіту, оскільки у останньому відсутній підпис заповідача чи іншої особи замість нього. Крім того, в матеріалах справи міститься декілька обмірів земельних ділянок, дані у яких є різними, а тому висновок суду про те, що йому передана у власність частини земельної ділянки ОСОБА_2 є передчасним.

ОСОБА_1 також вказує на те, що оскільки у заповіті відсутній підпис заповідача, то ОСОБА_2 не має права користуватись будь-яким майном спадкодавця, в тому числі і земельними ділянками.

Апелянт також вважає, що спір про визнання незаконними рішення сільської ради та Державного акту на право приватної власності на землю підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю, а у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про місце і час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,8157 га на присілку Лазок в с. Стебні, а ОСОБА_1 передано у власність частину цієї земельної ділянки без попереднього вилучення її у ОСОБА_2

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 все належне йому майно, в тому числі і земельну ділянку площею 0,8157 га в с. Стебні на присілку Лазок, що підтверджується копією заповіту.

Однак, позивачка не представила доказів того, що вона оформила в установленому законом порядку право власності на майно та земельну ділянку, а заповіт не є тим документом, що підтверджує право власності.

Враховуючи наведене немає підстав вважати, що будь-яке право позивачки порушено.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Стебнівської сільської ради від 6 квітня 2007 року вилучено у ОСОБА_3 0,34 га земельної ділянки та надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту відведення 0,34 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Стебнівської сільської ради від 3 грудня 2008 року ОСОБА_1 передано у власність 0,5146 га земельної ділянки на присілку Лазок, а 29 травня 2009 року йому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняла 0,3143 га земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 Наведена обставина підтверджена актом від 24 липня 2009 року, складеним представниками сільської ради.

Відповідно до ч.1 п.3 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

При таких обставинах справи рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Верховинського районного суду від 25 січня 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 та відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Стебнівської сільської ради, ОСОБА_1 та управління Держкомзему у Верховинському районі про визнання недійсними рішень Стебнівської сільської ради від 06.04.2007 року та від 03.12.2008 року, Державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на землю, визнання права користування земельною ділянкою, зобовязання надати земельну ділянку у користування відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,3143 га на присілку Лазок у с. Стебні Верховинського району.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову Стебнівської сільської ради до ОСОБА_2 про повернення земельної ділянки залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_4

ОСОБА_5