АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1893/10 Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів : Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

При секретарі : Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до КП 'Фірма Ольга про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату - компенсації за вимушений прогул, скасування окремих пунктів статуту ,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до КП Фірма Ольга про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату компенсації за вимушений прогул, скасування окремих пунктів статуту відмовлено за безпідставністю.

З даним рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, підстав для їх задоволення і скасування рішення не вбачає.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності із ч. З ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом,

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25 січня 2009 року правлінням КП «Фірма «Ольга» було прийнято рішення про скорочення неприбуткового виду діяльності - луги по ремонту парасольок та відповідно скорочення штатної одиниці майстра (слюсара) по ремонту парасольок, яку займав позивач, після чого було видано наказ про його звільнення за п.1 ет. 40 КЗпП України та у відповідності до вимог трудового законодавства ознайомлено його під розпис за два місяці до звільнення.

Згідно додатку №3 штатного розкладу працівників механічного цеху, працівників основних виробничо-торгових підрозділів КП Фірма Ольга затвердженого 01 січня 2009 року, на підприємстві була посада майстра з ремонту парасольок, яку займав саме ОСОБА_2, але назва даної посади згідно професійних назв роботи, передбачених «Класифікатором професій ДК 003:2005, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 26 грудня 2005 року № 371, відповідає назві - слюсар-ремонтник.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що технічна помилка допущена при написанні в наказі про скорочення №06 від 06 лютого 2009 року не є підставою для визнання незаконним звільнення позивача з підприємства, так як іншого працівника з аналогічним прізвищем та імям , а також який би займався ремонтом парасольок на підприємстві не існує.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 липня 2009 року по справі 2-2997/2009 за позовом ОСОБА_2 до КП Фірма Ольга про визнання незаконними одноособових рішень директора підприємства, визнання незаконними окремих положень статуту підприємства було встановлено, що скорочення штатної одиниці, яку займав ОСОБА_2 було проведено з дотриманням чинного трудового законодавства.

Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не базуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після попередження про скорочення через два місяці наказом № 14 від 07 квітня 2009 року ОСОБА_2 був звільнений з роботи з посади слюсара з ремонту парасольок за ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення відбулося з дотриманням всіх норм чинного трудового законодавства.

Крім того, позивач пропустив без поважних причин в місячний строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі.

Справа з приводу скорочення посади ОСОБА_2 розглядалась з лютого по липень 2009 року однак, вимог про поновлення на роботі ОСОБА_2 не заявляв, хоча позивачу судом роз'яснювалось право на доповнення та зміну своїх позовних вимог.

Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 липня 2009 року встановлено, що загальні збори КП Фірма Ольга від 27 січня 2005 року, на яких було обрано ОСОБА_3 директором підприємства, фактично відбулися, а тому вона являється директором на законних підставах і дана обставина непотребує доведення.

Тому, суд вірно прийшов до висновку, що твердження позивача про те, що ОСОБА_3 не мас нотаріально посвідченого контракту на управління підприємством, є необгрунтованими та не відповідають дійсності.

Контракт з ОСОБА_3 був укладений 27 січня 2005 року та підписаний головою загальних зборів підприємства у відповідності до вимог чинного законодавства, так як ст. 24 КЗпП України передбачено лише обов'язкову письмову форму для контракту.

Також, позивачем не наведено доказів того, що п.п. 4.3., 5.2. Статуту КП фірми «Ольга» порушують його майнові права, а тому судом вірно вбачається, що не мас підстав для визнання їх незаконними.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що порушень трудових прав чи прав члена колективного підприємства ОСОБА_2 з боку відповідача не допущено, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Анатолійовича- відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий суддя : / підпис/

Судді: /підпис/

Копія

Згідно: