Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 2-408/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЯМ УКРАЇНИ

10 вересня 2010 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Кащук А.С.

при секретарі:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В заяві вказано, що відповідно до Державного акту в серії ЯИ № 946927 на право власності на земельну ділянку, виданого 28.12.2009р. Багринівською сільською радою позивачка є власником земельної ділянки площею 0,2500га., що знаходиться по вул. Цимбалюка, 10 в с. Багринівці, Літинського району.

Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до Державного акту серії ЯИ № 946928 на право власності на земельну ділянку, виданого Багринівською сільською радою 28.12.2009р. позивачка є власником земельної ділянки площею 0,1888га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за вказаною вище адресою.

З відповідачами у позивачки виникають суперечки і непорозуміння щодо встановлення меж їхніх земельних ділянок. При виготовленні Державного акту відповідачі не підписали протокол погодження меж і за вирішення земельного спору вони змушені були звертатися до виконкому Багринівської сільської ради. Рішенням №43 виконкому Багринівської сільської ради від 18.08.2009р. позивачці був наданий дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку без погодження із сусідами, а дії ОСОБА_3 по відмові від підпису протоколу погодження меж визнано необґрунтованими.

Незважаючи на те, що на земельну ділянку позивачки був виготовлений Державний акт і встановлені межі між ділянками сторін, 14.04.2010р. відповідачі знищили межові знаки і захватили частину земельної ділянки позивачки, виорали й користуються без згоди позивачки.

Факт знищення межових знаків був зафіксований комісією за участю землевпорядника Багринівської сільської ради, депутатів та відповідачів про що було складено відповідний акт від 15.04.2010р., який затверджений сільським головою. Добровільно поновити межові знаки відповідачі відмовляються, що змусило позивачку звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 185 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 Земельного кодексу України у разі не згоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до ст. 386 ЦК. України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК. України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

В судовому засіданні представник відповідачів, ОСОБА_5, позов не визнав і пояснив, що коли коли він прийшов в господарство своїх батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то виявив, що комісія від сільської ради, виставила межові знаки неправильно. Межові знаки у вигляді кілків, були виставлені по дузі, а він вважає, що межа повинна бути по правій лінії, а тому він із виставлених межових знаків вирвав та викинув три кілки.

Свідки: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду пояснили, що до сільської ради звернулась ОСОБА_2 для погодження меж земельних ділянок між сторонами по справі. Була створена комісія, яка встановила межові знаки по межі. Межа була дугою. Власники були погодили межі земельних ділянок, але прийшов син відповідачів і затіяв спір, викинув межові знаки. Потім межові знаки були поновлені. Так як відповідачі не давали своєї згоди на виготовлення позивачкою Державного акта та землю, то виконком прийняв таке рішення на своєму засіданні.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що при погодженні меж земельних ділянок між сторонами з одної сторони була позивачка, а з другої ОСОБА_4, а також були члени комісії від сільської ради. Між сторонами, по згоді, були встановлені межові знаки і він зробив обміри земельної ділянки для виготовлення документації для отримання позивачкою на земельну ділянку Державного акта. Може сказати, що земельна ділянка позивачки зменшилась, так як у неї було 44,8 га земельної ділянки, а в наявності стало 043,6 га..

Після того як були узгоджені ділянки і їх межі господарями, то прийшов син відповідачки який вчинив сварку та повикидав межові знаки.

Суд вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов позивачки обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що саме представник відповідачів, їх син знищив межові знаки, що не заперечує в судовому засіданні і він сам.

У відповідності до чинного законодавства власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення первинних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того позовні вимоги позивачки підтверджуються актом про знищення межових знаків (а/с 5), та Державним актом на право власності на земельну ділянку (а/с 6-7).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 386,391 ЦК. України, ст. ст. 81,185 Земельного кодексу України, ст. ст. 3,4,212,213, ЦПК. України, суд,-

РІШИВ:

Позов задовільнити. Зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відновити межові знаки, визначені Державним актами №946927 та № 946928 на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, а також не чинити ОСОБА_2 перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка належить їй на праві приватної власності на підставі вказаних Державних актів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на протязі 10 днів після проголошення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд.

Суддя: