Справа №22-ц-2747/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

14 вересня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах яційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Ні.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 02 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - Тростянецька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на Ул частину жилого будинку,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Тростянецька районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1, Державного департаменту України з питань виконання покарань, треті особи - Тростянецька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання спадкоємців такими, що втратили право на спадщину,

встановила:

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 02 червня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено - визнано його заяву від 22 липня 2008 року про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері - ОСОБА_6, недійсною, як такої, що вчинена під впливом помилки; визнано за ним право власності на 1/4 частину домоволодіння №54-а по вул.Куйбишева в м.Тостянець Сумської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 26 січня 2008 року; визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_2Г, в частині 1/4 частини спадкового майна - домоволодіння №54-а по вул.Куйбишева в м.Тостянець. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 302 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

При цьому апелянт посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що він подав заяву про відмову від спадщини після смерті батька внаслідок утоворів його матері - ОСОБА_8, а потім, дізнавшись, що ОСОБА_3 звернувся з позовом з позовом до суду, він також звернувся з позовом про визнання його відмови недійсною, так як він вчинив цей правочин під впливом тяжкої обставини - смерті батька, проте суд безпідставно відмовив йому в позові.

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення її зустрічного позову.

При цьому вона посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд дійшов невірного висновку про те, що ОСОБА_3 подав заяву про відмову від спадщини під впливом помилки, вважає, що всі підстави були для задоволення її позову.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 з 1977 року по 2003 рік перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 Під час шлюбу на ім'я ОСОБА_7 був придбаний будинок №54-а по вул.Куйбишева в хМ.Тостянець. 26 січня 2008 року ОСОБА_7 помер (а.с.25). Спадкоємцями за законом після його смерті є його мати - ОСОБА_2 та його сини - ОСОБА_9 і ОСОБА_1 Останні подали заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на користь їхньої матері - ОСОБА_6

У зв'язку з тим, що відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право від прийняття спадщини лише не користь будь-кого із спадкоємців за законом, а ОСОБА_6 такою не є, ОСОБА_2 25 листопада 2008 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння №54-а по вул.Куйбишева в м.Тостянець (а.с.21).

Рішенням суду від 22 травня 2009 року зазначене свідоцтво визнано частково недійсним і за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння - на половину майна, набутого за час шлюбу з ОСОБА_7 (а.с.6-13).

02 жовтня 2009 року до суду звернувся з позовом ОСОБА_3 про визнання правочину про відмову від позову недійсним, так як він вчинив ці дії внаслідок помилки, довірившись роз'ясненням матері, що його перша заява від 10 липня 2008 року про прийняття спадщини не може бути прийнята нотаріусом. Суд вважав, що з боку ОСОБА_3 мала місце помилка, тому задовольнив його позов, а в позові ОСОБА_1 відмовив за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників ОСОБА_2, які просили задовольнити її апеляційну скаргу, заперечення представника ОСОБА_9, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи та визначився у спірних правовідносинах і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_10

Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2008 року ОСОБА_3 складено заяву про прийняття спадщини після смерті батька та довіреність на ім'я ОСОБА_6 про доручення останній оформлення його права на спадщину. Зазначені документи були завірені начальником Сумської виправної колонії №116 (а.с.15, 16).

Відповідно до п. 207 Наказу Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Не допускається прийняття заяв про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяв про їх відкликання, складених від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

В суді апеляційної інстанції було встановлено, що мати - ОСОБА_6, подавала заяву ОСОБА_9 від 10 липня 2008 року до Тростянецької державної нотаріальної контори, однак заява не була нотаріусом зареєстрована, а було запропоновано звернутись до приватного нотаріуса в м.Суми, і ці обставини не спростовані представниками апелянтів.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам та діям приватного нотаріуса м.Суми ОСОБА_4, яка склала заяву іншого змісту 22 липня 2008 року, де ОСОБА_3 відмовився від своєї частки спадщини на користь матері, хоча вона не була спадкоємцем після смерті батька позивача (а.с.17). Враховуючи всі обставини та той факт, що позивач видав довіреність на ім'я матері - ОСОБА_6, з метою оформлення його частки у спадщині (а.с.16, 18), суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення його позову.

Доводи ОСОБА_2 про те, що безпосередньо ОСОБА_3 до суду не звертався, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що йому своєчасно вручались судові повістки, копії позовних заяв, судових ухвал та інших документів (а.с.129, 130, 154, 162, 184, 191, 192) і жодних заперечень щодо розгляду справи від нього не надходило. Крім того, у справі на а.с.51 є його особиста заява, завірена начальником колонії, в якій він підтверджує свій позов.

За викладених умов апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо скасування рішення суду в цій частині задоволених вимог є безпідставною.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що подаючи заяву про відмову від спадщини, він діяв проти своєї волі, були предметом судового розгляду і суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення його позову.

Як вбачається з матеріалів справи №2-138/09, зазначену заяву ним подано 23 липня 2008 року (а.с.93), в самій заяві не вказано, що він відмовився від спадщини на користь матері - ОСОБА_6

Крім того, з позовом про визнання цієї заяви недійсною він звернувся 12 лютого 2010 року (а.с.134-135). Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції він не надав доказів про те, що заява від 23 липня 2008 року подана ним під впливом тяжкої обставини та що він мав намір відкликати цю заяву протягом строку, встановленого ч.б ст.1273 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308 , 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 02 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцята днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -