Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О. С., Котік Т. С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи КП Житомирводоканал про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення паркану, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2010 року, -

встановила:

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого уточнювала та остаточно просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0395 га по вул. Домбровського, 74 в м. Житомирі, зобовязавши відповідача демонтувати самовільно прокладену водогінну мережу та знести деревяний паркан. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 1995 року вона користується земельною ділянкою по вул. Домбровського 74, яка була надана їй під городництво. 09.12.2005 року на підставі рішення Житомирської міської ради земельна ділянка площею 0,395 га була передана їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 10.02.2006 року укладено договір оренди вказаної ділянки строком на 25 років. У 2000 році ОСОБА_2 самовільно влаштував на її землі водогінну мережу та каналізацію, чим створив їй незручності та перешкоди у будівництві гаража. Оскільки спір не може бути вирішено в добровільному порядку, просила позов задовольнити.

15.10.2007 року в справу вступив прокурор Богунського району для захисту інтересів ОСОБА_1 /а.с. 50/.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.03.2010 року притягнуто до участі у справі в якості третьої особи КП Житомирводоканал Житомирської міської ради /а.с. 155/.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,395 га по вул. Домбровського 74, в м. Житомирі, шляхом демонтажу, прокладеної ним з відхиленням від робочого проекту, мережі водогону та каналізації із земельної ділянки ОСОБА_1 Зобовязано ОСОБА_2 знести паркан. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що під час отримання погоджень на проведення водогінної мережі та каналізації, позивачка не була ні власником ні користувачем земельної ділянки по вул. Домбровського, 74 в м. Житомирі, а тому її згода на

проведення комунікацій не була потрібна. Земля на той час належала міськвиконкому, із земельним відділом якого він узгодив проведення необхідних робіт.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з 1996 року є користувачем земельної ділянки по вул. Домбровського, 74 в м. Житомирі, договір оренди не розривався та постійно поновлювався, а тому вона має право вимагати усунення будь-яких порушень її прав на землю. Проведення відповідачем у 2000 році водогінної мережі та системи каналізації без згоди позивачки є порушенням її прав.

Проте погодитися з цим не можна з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку № 5-6 по провулку Будівельному у м. Житомирі /а.с. 22-25/. Земельна ділянка, на якій розміщений будинок, межує із земельною ділянкою по вул. Домбровського, 74 у м. Житомирі /а.с. 21, 144/.

ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка по вул. Домбровського, 74 в м. Житомирі, відповідно до ст. ст. 19, 22 ЗК України /в редакції Закону 1991 р./ виділялась ОСОБА_1 у тимчасове короткострокове користування для городництва, на підставі рішень Житомирської міської ради:

№ 360 від 27.06.1996 року. Між ОСОБА_1 та міськрадою укладено договір N° 29 від 18.09.1996 року на право тимчасового користування землею площею 0,0500 га строком на 1 рік /а.с. 4-5, 111-112, 164-165/. Рішенням міськради № 34 від 30.01.1997 року у позивачки було вилучено 0,0146 га для влаштування проїзду загального користування /а.с. 166/. Строк дії договору N° 29 закінчився 18.09.1997 року;

№ 694 від 25.12.1997 року. Між ОСОБА_1 та міськрадою укладено договір N° 187 від 27.01.1998 року строком на 1 рік на ділянку площею 0,0300 га /а.с. 109-110, 167-168/. Дія даного договору було продовжено ще на один рік, на підставі рішення № 46 від 28.01.1999 року /а.с. 169-170/. Строк дії договору N° 187 закінчився 28.01.2000 року.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 27 ЗК України /в редакції Закону 1991 року/, право користування земельною ділянкою припиняється у разі закінчення строку, на який було надано земельну ділянку.

Отже, починаючи з 29 січня 2000 року право користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по вул. Домбровського, 74 у м. Житомирі було припинено в звязку із закінченням строку дії договору N° 187. Розірвання даного договору оренди, у такому випадку, чинним на той час законодавством не було передбачено.

Згідно проектної документації по водопостачанню та каналізації житлових будинків № 76 АДРЕСА_1 та будинку № 5-6 по провулку Будівельному у м. Житомирі /власники ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Н.В./, вказані комунікації підведені до трьох будинків та проходять через земельну ділянку по вул. Домбровського, 74 /а.с. 10, 237-243/.

Власниками даних будинків були надані дозволи /а.с. 21, 242/ для проведення системи водопостачання та каналізації:

- 05.05.2000 року Житомирським міським відділом земельних ресурсів;

14.04.2000 року Виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства у м. Житомирі.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно у 2000 році з дозволу відповідних органів відповідач провів водогінну мережу та каналізацію, яка підведена не тільки до його будинку, але і до будинків № 76 кв. 4 та № 76-а по вул. Домбровського. їй було про це достовірно відомо, але до суду вона не зверталася з приводу порушення, на її думку, прав на користування земельною ділянкою.

Є безпідставним посилання ОСОБА_1 на те, що комунікації проведені відповідачем самовільно з відхиленням від проекту, оскільки вказане відхилення зафіксовано у плані /а.с. 242 /. Жодних зауважень з боку КП Житомирводоканал та відділу земельних ресурсів Житомирської міськради з цього приводу висловлено не було.

Отже, висновок суду про те, що водогінна мережа та каналізація були проведені виключно ОСОБА_2 та без відповідних дозволів суперечать матеріалам справи.

При цьому слід зазначити, що Житомирська міська рада не заперечувала право відповідача та власників будинків № 76 АДРЕСА_1, на проведення відповідних комунікацій. Так, з листа виконкому Житомирської міської ради № 25/0-4 від 12.05.2003 року вбачається, що на засіданні міської комісії по вирішенню земельних спорів була розглянута заява ОСОБА_2 щодо можливості користування земельною ділянкою, через яку проходять комунікації до його будинку. Комісія дійшла висновку про необхідність вилучення у ОСОБА_1 частини земельної ділянки, на якій розташована водогінна мережа і каналізація, та яка прилягає до проїзду, а решту залишити у користуванні позивачки /а.с. 20 /.

З матеріалів справи вбачається, що право позивачки на оренду спірної земельної ділянки було поновлено тільки на підставі рішення Житомирської міської ради № 320 від 25.05.2000 року. їй було надано для городництва, в тимчасове користування строком на 3 роки, земельну ділянку площею 0,0300 га /а.с. 171-172/.

В подальшому, рішенням Житомирської міської ради № 585 від 09.12.2005 року ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку по вул. Домбровського, 74 площею 0,0395 га строком на 25 років /а.с. 9, 44-45 /. При цьому, було змінено цільове призначення вказаної ділянки, яка була надана позивачці вже для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку. 10.02.2006 року між Житомирською міськрадою та позивачкою укладено договір оренди /а.с. 7- 8,9/.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснила, що вона не повідомила Житомирську міську раду про наявність на її ділянці спірної водогінної мережі та каналізації. Її пояснення з цього приводу підтверджуються матеріалами справи, зокрема, висновками відповідних органів про можливість зміни цільового призначення вказаної ділянки та розбивочним планом, на якому не зазначені спірні комунікації /а.с. 136-139, 140-142, 143-150, 151 /.

Вказані обставини могли би вплинути на прийняття рішення міською радою про зміну цільового призначення земельної ділянки по вул. Домбровського, 74, можливого зменшення її площі або встановлення земельного сервітуту.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявленого ОСОБА_1 позову, оскільки на час влаштування відповідачем спірних комунікацій позивачка не була ні користувачем, ні власником земельної ділянки по вул. Домбровського, 74.

Слід зазначити також, що судом не було притягнуто до участі у справі власників будинків № 76 АДРЕСА_2 /а.с. 237 - 243 /. Оскільки до вказаних домоволодінь також була проведена водогінна мережа та каналізація, тому рішення суду впливає на права та обовязки власників вказаних будинків.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення спору про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди ніким не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2010 року скасувати частково. Ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді