Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-712/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2010 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

при секретарі Плотнікової Т. Б.,

за участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 53,03 гривень, моральної шкоди 3000 гривень. В обґрунтування вимог вказала, що 03 липня 2008 року близько 18 години 30 хвилин, біля будинку відповідача по вул. Войкова у м. Кривому Розі її покусала собака, що належить ОСОБА_3 Позивач знаходилася на лікарняному з 04 липня по 12 липня 2008року, а потім продовжила лікування вдома. В результаті отриманого пошкодження витратила на лікування 53,03 грн., та перенесла душевне хвилювання, нервові потрясіння, пережила переляк з приводу того, що собака може розірвати усе тіло позивача. У звязку з чим наполягає на стягненні моральних збитків у розмірі 3000 гривень. Одночасно просить суд стягнути на її користь понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з вказаних вище обставин.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, вважає, що відсутня її вина у тому, що собака на кинулася на ОСОБА_2 так як остання сама її дратувала та викликала у собаки агресію. Дійсно їй, ОСОБА_3 належить собака породи стафорширский бульдог. 03 липня 2008 року собака була у вольєрі, але вийшла та вибігла на вулицю, у той час коли відповідач заводила коз у свій двір. Це сталося несподівано, та ОСОБА_2 почала дратувати собаку, кидати у неї гілки і тому собака зреагувала на поведінку позивача але її не кусала. Просить суд у позові відмовити, так як відсутня її вину у спричиненні матеріальних та моральних збитків.

Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши сторін, свідків, та враховуючи їх доводи та заперечення, суд приходить до переконання, що заявлений позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 належить собака породи стафорширський бульдог, тигрового окрасу знаходиться під ветеринарним наглядом відповідно до довідки Криворізької міської державної лікарні ветеринарної медицини від 13 липня 2008 року. Згідно до довідника собаковода собака породи стафорширский бульдог віднесено до порід бійцівських собак.

03 липня 2008 року близько 18-19 години на вулиці Войкова у м. Кривому Розі, собака, що належить ОСОБА_3 покусала ОСОБА_2 за обидві руку.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні вказали на те, що бачили як позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 сварилися з приводу земельної ділянки, а потім остання, відкрила вольєр та випустила собаку, яка побігла до ОСОБА_2 Далі вони чули голосні крики ОСОБА_2, та те, як ОСОБА_3 забирала собаку до свого двору. Свідок ОСОБА_5 чув, як ОСОБА_3 казала ОСОБА_2, що зараз відпустить на неї собаку, яку команду давала відповідач він не чув. ОСОБА_4 надавав першу допомогу ОСОБА_2, а ОСОБА_5 викликав карету швидкої допомоги.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 доньки відповідача та ОСОБА_8 суду доповіли, що 03 липня 2008 року вони були у домі ОСОБА_3 та знають що весь день собака була у вольєрі, але вибігла у той час коли відповідач заводила до двору коз, а ОСОБА_2 своєю

поведінкою: махала руками та гілками, та привернула увагу собаки. Свідки ОСОБА_6,

ОСОБА_7 чули як кричала ОСОБА_2, але не бачили щоб собака укусила її. Усі свідки вважають що собака не агресивна. Свідок ОСОБА_9 свідком подій 03 липня 2008 року не була.

З 04 по 12 липня 2008 року позивач перебувала на лікарняному у 16 міській лікарні м. Кривого Рогу у лікаря хірурга з діагнозом укушені рани обох кістей рук. Згідно акту судово-медичного дослідження №1992 від 14 липня 2008 року, ОСОБА_2 завдані ушкодження у вигляді вкушених ран обох кістей рук та нижньої третини передпліччя заподіяні від дії тупих твердих предметів, якими могли бути зуби тварини при стисканні та по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень. В звязку з отриманими ушкодженнями на лікування позивачем витрачено 53,03 грн., відповідно до наданих медичних документів про призначення лікування та придбання ліків.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що відсутня її вина у спричинення ушкодження ОСОБА_2, так як ці доводи спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме поясненнями свідків та письмовими матеріалами справи. Судом оглядався відмовний матеріал №4106 Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, по заяві ОСОБА_2 від 04 липня 2008 року, де мається постанова про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2, де вказано, що з останньою проведена бесіда щодо додержання правил тримання собак, та вона була попереджена про адміністративну відповідальність за ст. 154 КУпАП .

Стаття 1187 ЦК України вказує на те, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з утриманням собак бійцівських порід. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка створює підвищену небезпеку.

Вирішуючи спір суд встановив наявність обставин, що дають підстави для покладання на відповідача обовязку по відшкодуванню шкоди. До таких обставин належить протиправна поведінка відповідача, а саме порушення правил тримання собак; настання шкоди, а саме завдані ушкодження у вигляді вкушених ран обох кістей рук; та судом встановлено причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та настанням шкоди та сумою завданої шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на вказане, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму матеріальних шкоди у розмірі 53,03 грн. на користь позивача.

Суд вважає, що позивачу завдано моральну шкоди. Суму, заподіяної моральної шкоди, позивач оцінює в 3000 грн., у звязку з ушкодженням здоровя позивач зазнала фізичний біль та душевні страждання, пережила переляк та страх з того приводу, що собака може її розірвати. Отримані тілесні ушкодження позначилися на її фізичному та душевному стані, повсякденному житті, призвели до виникнення моральних та фізичних страждань; у позивача порушився сон, виникла стійка втома, стурбованість, негативні настрої, що гальмують її соціальну активність.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя.

На думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди, повинен бути розмірний до суми матеріальної шкоди та до тих переживань і страждань які пережила ОСОБА_2 під час та після укусу собаки. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума моральної шкоди у розмірі 1500 гривень.

На думку суду з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача треба стягнути судові витрати повязані з оплатою судового збору 51 грн., витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи 30 грн., та витрати на правову допомогу 200 грн., усього 281 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2: суму відшкодування матеріальної шкоди 53, 03 грн. (пятдесят три гривні 03 коп.), відшкодування моральної шкоди 1500 грн.( одна тисяча пятсот грн..), судові витрати 281 грн.(двісті вісімдесят одна гривня).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі заяви на апеляційне оскарження на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення, та апеляційної скарги на протязі 20 днів з моменту подачі заяви на апеляційне оскарження.