Бережанський районний суд Тернопільської області
12 серпня 2010 року Бережанський районний суд Тернопільської області в особі:
судді Німко Н.П.
при секретарі: ОлексівО.Б.
представника позивачки ОСОБА_1
відповідачки ОСОБА_2
представників відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Бережанського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації, приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування половини житлового будинку та визнання недійсним і скасування реєстраційного посвідчення на ім"я ОСОБА_2 про право власності на половину житлового будинку, котрий знаходиться в м.Бережани, вул. Зарічна, 6"а", -
Позивачка ОСОБА_5 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, Бережанського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації, приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_7 із вимогами визнати недійним договір дарування половини житлового будинку, що знаходиться в м.Бережани по вул. Зарічна, 6"а", Тернопільської області, укладеного23 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2; визнання недійним та скасування реєстраційного посвідчення на ім"я ОСОБА_2 про право власності на половину житлового будинку, котрий знаходиться в м.Бережани, вул. Зарічна, 6"а" та стягнення судових витрат, пов"язаних із розглядом даної справи, понесених стороною позивача.
В судовому засіданні позивачка, як і її представник, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви.
В судовому засіданні відповідачка, як і її представники позову не визнала, просить його не задовольняти за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог. Пояснила, що дійсно ОСОБА_8, в силу свого похилого віку часто хворіла, скаржилася на болі в серці, підвищений тиск, головокружіння. У зв"язку з цим, сама відповідачка, а також і інші особи допомагали ОСОБА_8 по домашньому господарстві - готували їжу, обробляли земельну ділянку біля будинку. Попередньо, ОСОБА_8 неодноразово казала, що хоче подарувати їй половину будинку і просила виготовити всі необхідні.документи. В день укладення договору, а саме 23 квітня 2008 року ОСОБА_8 дійсно почувала себе погано, в неї була застуда та підвищений тиск, також казала, що не хоче одягатися, а тому попросила привести для посвідчення договору дарування нотаріуса додому. Нотаріус запитувала ОСОБА_8 чи бажає вона дарувати майно, на що та відповідала ствердно. Також, ОСОБА_8 просила не повідомляти свої доньці (позивачці) ОСОБА_5 про цей договір, оскільки боялася, що та буде цим не задоволена. Як вважає відповідачка, під час підписання договору дарування, ОСОБА_8 повністю усвідомлювала значення всіх своїх дій, бажала подарувати майно і зробила це свідомо.
Відповідач приватний нотаріус Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_7 в судовому засіданні позову не визнала, щодо його задоволення заперечила. Пояснила, що дійсно, 23 квітня 2008 року відповідачка ОСОБА_2 привезла її в будинок по вул. Зарічна, 6 в м.Бережани, оскільки ОСОБА_8 через поганий стан здоров"я не могла прийти в нотаріальну контору. Де, вона ( ОСОБА_6С.) запитала чи дійсно та хоче подарувати частину будинку ОСОБА_2, на що та відповіла ствердно. Попередньо нею ( ОСОБА_6С.) було підготовлено проект договору із заповненими реквізитами. Потім договір було зачитало вголос і
ОСОБА_8 його підписала особисто. Також, відповідач подала в суд письмову заяву про те, що позову не визнає, стосовно рішення суду посилається на думку суду.
Представник відповідача Бережанського ОК МБТІ в судовому засіданні при попередньому розгляді справи позову не визнав, щодо його задоволення заперечив. Пояснив, що працівником Бережанського ОК МБТІ ОСОБА_9 в період з лютого по квітень 2008 року було проведено роботи по обстеженню та оцінці будинковолодіння по вул. Зарічна, 6 в м.Бережани Тернопільської області. Замовником робіт * була ОСОБА_8, а від її імені по дорученню діяла ОСОБА_3, яка і отримала всі технічні документи. Особисто з ОСОБА_8 він не спілкувався і не бачив її. Поряд з цим заперечив посилання сторони позивача щодо недієздатної ОСОБА_8 В судове засіданні по розгляду згаданої справи представник відповідача Бережанського ОК МБТІ не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового розгляду. За згодою учасників судового розгляду, справу вирішено розглядати за відсутності згаданого представника відповідача.
Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_1В, відповідачки ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_4 і ОСОБА_3, відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_6С, враховуючи пояснення представника відповідача Бережанського ОК МБТІ ОСОБА_10, дані ним на попередньому судовому засіданні, допитавши свідків та судового експерта, суд прийшов до висновку, що посилання позивачки є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно із ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню...
У відповідності до ст. 225 ЦК України, лравочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті -за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
Судом встановлено, що ОСОБА_8, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за №-18555743 від 17 квітня 2008 року, серії ССІ №-454875, була власницею цілого житлового будинку №-6"а" по вул. Зарічна (вул. Конєва) м.Бережани Тернопільської області.
Позивачка ОСОБА_5 є рідною донькою ОСОБА_8, яка померла 07 червня 2009 року, залишивши заповіт в користь позивачки на вищезгаданий цілий житловий будинок
Зазначені факти в судовому засіданні сторонами та їх представниками визнано та не заперечено.
Згідно нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_7 договору дарування від 23 квітня 2008 року (реєстраційний номер 2156), ОСОБА_8 1/2 згаданого житлового будинку подарувала відповідачці ОСОБА_2.
Суд, дослідивши здобуті в судових засіданнях докази, прийшов до висновку, що згаданий договір дарування слід визнати недійсним, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що під час укладення згаданого договору дарування частини належного їй житлового будинку, ОСОБА_8 не розуміла значення своїх дій і не могла ними керувати.
Цей факт підтверджується :
- поясненнями допитаної в судовому засіданні позивачки ОСОБА_5, з яких вбачається, що її мати ОСОБА_8 тривалий час періодично хворіла на різні захворювання, в тому числі і на атеросклероз судин головного мозку, різні неврологічні та психічні хвороби, у зв"язку з чим неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в Бережанській ЦРКЛ та лікувалася амбулаторно в цьому ж лікувальному закладі. В силу такого хворобливого стану, на момент укладення оскаржуваного договору дарування, її мати ОСОБА_8 в повній мірі не усвідомлювала значення своїх дій і не могла ними свідомо керувати.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він був дільничним терапевтом ОСОБА_8 Під час відвідування хворої особисто бачив, як вона вставною щелепою заварювала собі чай, лежала на бетонному покритті, як нормальна людина себе не контролювала, була заторможеною. Зважаючи на це, зрозумів, що хворій потрібна консультація психіатра. Попередньо у ОСОБА_8 * Л.Г. були діагностовано невроз та атеросклероз, ішемічна хвороба серця, гіпертонія. Всі 'записи, зроблені ним в амбулаторній картці ОСОБА_8 є правдивими і відповідають дійсності.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар-психіатр ОСОБА_12 пояснила, що в період 2006-2007 року нею була надана консультації психіатра на дому ОСОБА_8 за призначенням лікарня невропатолога. Нею, як лікарем психіатром було виявлено порушення психіки та пам"яті ОСОБА_8 Впродовж наступних років спостерігала прогресуючі зміни у хворої, атеросклероз судин мозку, звуження судин і виставила діагноз енцелофопатії, деменції (слабоумства), яке постійно прогресувало. Відповідні записи нею робилися в амбулаторній картці хворої ОСОБА_8
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що вона по фаху є медсестрою і з 2004 року постійно проживала по сусідству із ОСОБА_8 по день її смерті. В період 2005 року, за призначенням лікарів Гриньківа та ОСОБА_12, виконувала різні маніпуляції ОСОБА_8, яка хворіла на аритмію, склероз судин і її стан погіршувався. Поведінку ОСОБА_8 не може назвати нормальною. Так, вона мала нав'язливу ідею телефонувати до лікарів; ходила з телефоном в якому було обірвано дріт і казала, що не може подзвонити, оскільки телефон не працює; могла вийти на вулицю в білизні; якщо бачила сторонніх на вулиці то казала, що це злодії; залишала ввімкненим газ; могла йти невідомо куди по вулиці, поки сусіди її не зупиняли. З 2005 року ОСОБА_8 вже мала доглядальників. В період весни 2008 року ОСОБА_8 стала забувати, не впізнавала людей, називала її (свідка) просто медсестрою, без імені. Стосунки ОСОБА_8 та її доньки ОСОБА_5 характеризує, як добрі. .
Допитана в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що за фахом є медсестрою, за проханням ОСОБА_5 надавала її матері Висоцькій.Л.Г. медичну допомогу - робила їй ін'єкції ліків. Пояснила, що у ОСОБА_8 були порушення пам"яті, вона часто забувала певні події.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що з 2007 року спілкувалася із ОСОБА_5 і ходила до неї в гості. Бачила її мати ОСОБА_8, яка була неохайною, неодягненою, справляла природні потреби в квартирі, ховала під подушку цукор, без міри і потреби годувала домашню птицю, залишала відкритим газ, ходила з телефоном, в якому було обірвано дріт і казала, що телефон чомусь не працює. ОСОБА_8 потребувала догляду і мала доглядальників, оскільки саме не могла приготувати собі їсти чи придбати продукти, щоб не заподіяти собі шкоди.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що з 1992 року проживає по сусідству із будинком ОСОБА_8 В травні 2008 року на городі побачив ОСОБА_8. яка його не впізнала і питала хто він такий. В червні 2008 року ходила по вулиці із зіпсованим телефоном, в нижній білизні. В її поведінці було щось ненормальне. ОСОБА_8 часто викликала швидку, а коли та приїжджала, та забувала, що зробила виклик. В цей період 2008 року він (свідок) казав позивачці ОСОБА_5, як доньці ОСОБА_8, що з її матір"ю не все гаразд.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 пояснила, що за проханням ОСОБА_2 та ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_8. з лютого 2008 року. Бачила, що ОСОБА_8 втрачала пам'ять, вмикала і не запалювала газ, сама не могла приготувати собі їжу, ні прибрати чи попрати, потребувала постійного догляду; не впізнавала свого портрету в молодості. Свідок не чула, щоб ОСОБА_8 щось говорила про договір дарування, нотаріуса у них вдома свідок також не бачила.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_8 в 1999 році показала їй заповіт на весь будинок в користь ОСОБА_5 і попросила тримати в себе. На запитання чи залишить вона щось своїй внучці ОСОБА_2, ОСОБА_8 різко відповідала, що та вже має квартиру, а будинок є і буде ОСОБА_5 Останні три роки перед смертю ОСОБА_8 ставало все гірше, могла ходити по вулиці в білизні, з зіпсованим телефоном, постійно сама викликала по 3-4 рази на день "швидку".
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 (донька ОСОБА_5 та онука ОСОБА_8Г.) пояснила, що ОСОБА_8 склала заповіт на будинок в цілому в користь ОСОБА_5 Навесні 2004 року стан ОСОБА_8 погіршився, вона не могла приготувати собі їсти . Проходила лікування в стаціонарі. Однак були змушені достроково забрати її з лікарні, оскільки вона блудила по лікарні, лякала людей, це вже були психіатричні розлади В подальшому її стан погіршувався, потребувала догляду як мала дитина, були безпідставні істерики, плачі, безпідставні скарги на зуби, блудила та блукала, не впізнавала її (свідка) та її дітей, забувала про те, що їла і знову просила їсти . Коли дізналися про оскаржуваний договір, в баби ( ОСОБА_8Г.) вже нічого не можна було довідатися, бо вона лежала без свідомості
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 пояснила, що була сусідкою ОСОБА_8 з травня 2006 року, від сусідів чула, що з нею не все було гаразд, бачила, що поведінка ОСОБА_8 в побуті дійсно була не такою, як треба, - та висипала сміття їй під ворота, годувала без міри птицю, постійно безпідставно хотіла, щоб їй надавалася медична допомога, відкривала і залишала включеними газові крани, забувала закрити кран з водою.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 пояснила, що з 2008 року постійно відвідувала ОСОБА_8, яку знає з дитинства. Зазначила, що ОСОБА_8 постійно казала : я її боюсь", не називаючи при цьому прізвищ. Про те, що ОСОБА_8 боялася саме ОСОБА_5, своєї доньки, свідок дізналася від ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_22В 3 2008 року ОСОБА_5 найняла для ОСОБА_8 хатню робітницю, оскільки та скаржилася на здоров"я і потребувала сторонньої допомоги. Також, свідкові відомо, що в період 2006- 2007 років ОСОБА_8 викликала до себе лікарів, які казали, що вона здорова і не потрібно викликати їх кожен день та відривати від роботи.
Що стосується пояснень відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_7, яка пояснила, що дієздатність ОСОБА_8 під час укладення оскаржуваного договору у неї сумніву не викликала, суд вважає, що в даному випадку нотаріус не є спеціалістом в галузі психіатрії, медичні документи з приводу захворювань дарувальниці під час укладення договору не вивчала, дієздатність особи нотаріус встановила виходячи із власної, суб'єктивної точки зору, що не виключає помилки.
Пояснення відповідачки ОСОБА_2 суд оцінює критично, оскільки вона є зацікавленої у вирішення даного спору на її користь; окрім цього, її покази щодо стану дієздатності ОСОБА_8 в сукупності спростовуються показами вищезгаданих свідків, письмовими доказами по справі, які всебічно перевірені в судовому засіданні.
Покази свідка ОСОБА_23 суд також оцінює критично, оскільки свідок доглядала за ОСОБА_8 впродовж 3 місяців в період 2006 року і її покази, що в цей період часу ОСОБА_8 була здоровою, не можуть прийматися судом як належний доказ того, що ОСОБА_8 в період укладення оскаржуваного договору 23 квітня 2008 року була дієздатною особою і спростовуються показами вищезгаданих свідків, письмовими доказами по справі, які всебічно перевірені в судовому засіданні.
Також, суд не приймає як належні та допустимі докази дієздатної ОСОБА_8 і покази свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 Так, свідок ОСОБА_24 в будинку ОСОБА_8 не перебувала з 2004 року по день її смерті, вона спілкувалася з ОСОБА_8 по телефону 2 рази на рік з 2006 по 2007 років і'бачила її один раз'весною 2008 року на прогулянці із ОСОБА_2. Покази зазначених свідків, не можуть вважати достатніми доказами щодо дієздатності ОСОБА_8 під час укладення оскаржуваного договору і спростовуються показами інших свідків, письмовими доказами по справі, які всебічно перевірені в судовому засіданні ft 7
Відповідно до записів в медичних документах на ім"я ОСОБА_8 - карт стаціонарного хворого Бережанської ЦРЛ №-2507 та №- 3221, амбулаторної карти №- ОСОБА_8 з 1970 року по 07 червня 2009 року хворіла коронарокардіосклерозом, верікозною хворобою, атеросклеротичним кардіосклерозом, ІХС з гіпертонією, астеноневротичним синдромом. З 14 лютого 2006 року виставлено діагноз дисциркуляторною еннцефалопатією II ст. з мнестичними порушеннями на ґрунті церебрального атеросклерозу, зниженням пам"яті, головокружіннями.
Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи №-34 від 27 січня 2010 року, проведеної за ухвалою Бережанського районного суду від 27 листопада 2009 року, підекспертна ОСОБА_8 в період, який відноситься до 23 квітня 2008 року виявляла ознаки судинної деменції, що досягає рівня вираженого недоумства, тому вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Допитаний в судовому засіданні експерт - голова амбулаторної судово психіатричної комісії, доповідач по експертизі ОСОБА_26М,, підтвердив, що ОСОБА_8 на час укладення оскаржуваного договору страждала на деменцію, що є недоумством, а.тому не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними. Висновок експертизи було складено судово-психіатричною комісією, на підставі спеціальної медичної літератури, враховуючи об"єктивні відомості щодо захворювань підекспертної, зафіксовані в її медичних документах та виходячи, із професійного досвіду членів комісії, як судових експертів. Такий висновок експертизи не може ґрунтуватися на показах свідків, оскільки ці покази є суб'єктивними в залежності від того, на чиїй стороні у справі ці свідки.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні доведено факт вчинення правочину - договору дарування ОСОБА_8 в користь відповідачки ОСОБА_27 у момент, коли дарувальниця ОСОБА_8. не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати.
Таким чином, на підставі здобутих в судовому засіданні доказів в їх сукупності, , суд прийшов до висновку, що договір дарування, згідно якого ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку за адресою вул. Зарічна. 6"а" в м.Бережани, Тернопільської області, слід визнати недійсним.
Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України №-14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", вирішуючи за позовами про визнання питання про наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобов'язаний у необхідних випадках зазначити в резолютивній частині рішення і про ті правові наслідки, які тягне за собою таке визнання ( наприклад, про анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу у разі визнання його недійсним, анулювання свідоцтва про право власності в разі задоволення позову про витребування майна від добросовісного набувача тощо).
Отже, у зв"язку із визнанням судом підставними вимог щодо визнання недійсним договору дарування на згадане нерухоме майно, підлягає ануляції і свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на 1/2 частини житлового будинку №-6"а" по вул. Зарічній (вул. Конєва) в м.Бережани Тернопільської області.
Відповідно до cm. 84 ЦПК України, витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката чи іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Згідно до cm. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.;... Якщо позивача, на користь якого б ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Як вважає суд, в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження посилання позивача на понесені нею судові витрати, пов"язані із даною цивільною справою, а саме витрати на надання їй правової'допомоги її представником ОСОБА_1 в розмірі 2 000,00 грн.
Як вважає суд, стороною позивача не подано суду належних.та допустимих доказів на підтвердження понесення нею фактичних витрат на оплату правової допомоги ОСОБА_1.
оскільки не представлено відповідних платіжних чи інших фінансових документів, які свідчать про отримання ОСОБА_1 від позивачки 2 000,00 грн. на оплату наданої правової допомоги.
Подана стороною позивачки квитанція №-2 від 02 липня 2010 року не містить всіх необхідних банківських реквізитів та відомостей, які б підтвердили той факт, що кошти, зазначені у ній були сплачені позивачкою її представнику за надання ним правової допомоги, пов"язаної із розглядом даної справи в суді, а тому суд не приймає такий документ як належний і допустимий доказ в обгрунтування вимог щодо понесених позивачкою в цій частині судових витрат .
Щодо решти понесених позивачкою судових витрат по справі - 51,00 грн. на оплату держмита суду та 37,50 грн на оплату за ІТЗ Бережанському районному суду та витрати позивачки на оплату за проведення судово-психіатричної експертизи в розмірі 856, 71 гривня, суд визнає підставними і такими що підлягають до стягнення із відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки, оскільки підтверджені належними-та допустимими доказами по справі. .
З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 3-4, 6, 8,10-11, 60, 212-213, 215 ЦПК України, ст. 225 ЦК України, суд , -
Позовні вимоги ОСОБА_5 ВалерРі'вни задовольнити частково.
Договір дарування від 23 квітня 2008 року, укладений ОСОБА_8 в користь ОСОБА_2 на 1/2 частини житлового будинку №-6"а" ( шість а) по вул.. Зарічна в м.Бережани Тернопільської області, зареєстрований 23 квітня 2008 року приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу ( реєстраційний номер) №-2156), визнати недійсним (нікчемним).
Анулювати свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на 1/2 частини житлового будинку №-6"а" по вул. Зарічній (вул. Конєва) в м.Бережани Тернопільської області.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 понесені нею судові витрат в розмірі 51 ( п"ятдесять одна) гривня сплаченого судового збору, 37 ( тридцять сім) гривень 50 коп. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 856 ( вісімсот п"ятдесять шість ) гривень 71 коп. витрат на оплату судово-психіатричної експертизи.
В решті позовних вимог відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_28