Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
23 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Городничої В.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка 30 вересня 2009 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 15 жовтня 1993 року. Від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей.
Шлюбно-сімейні відносини вони припинили з липня 2009 року внаслідок різних поглядів на життя, постійно виникають конфлікти з вини відповідача, він допускає психічне насилля по відношенню до позивачки.
В добровільному порядку відповідач не бажає розірвати шлюб, ухиляючись від явки в органи РАГС. В даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
Просила шлюб розірвати.
У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити. В обґрунтування своїх вимог посилалась на обставини зазначені в позовній заяві.
В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивачка вважала за можливе розглянути справу в відсутності відповідача та винести по справі заочне рішення. Згідно викладеного та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони свої відносини зареєстрували 15 жовтня 1993 року в Відділі ЗАГС Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська /а.с. 7/. Від шлюбу вони спільних неповнолітніх дітей не мають.
Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими, тому даний брак необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на поясненнях позивачки та матеріалах справи.
Згідно ст. 114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день вступу рішення суду до законної сили.
Керуючись ст. ст. 112, 114 СК України, ст. ст. 10, 60, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 15 жовтня 1993 року в Відділі ЗАГС Жовтневого райвиконкому м.Дніпропетровська, актовий запис №1314 - розірвати.
При отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь держави з ОСОБА_2 в розмірі - 17 грн., ОСОБА_1 від сплати державного мита - звільнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя: В.С. Городнича