Справа № 2-890/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26.05.10 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді Омельченко К.О.
При секретарі: Забіякі Ю.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» в особі Харківської філії про стягнення штрафних санкцій та моральної шкоди, -
До такого договору були укладені наступні документи: додатковий договір від 20.02.2008 року; додатковий договір від 14.05.2008 року; додатковий договір 14.07.2008 року, додатковий договір від 14.07.2008 року; додатковий договір 28.07.2008 року; додатковий договір 18.08.2008 року; додатковий договір 28.07.2008 року, якими змінювався розмір суми банківського вкладу та розмір процентної ставки за вкладом.
Згідно п.1.1. розділу 1 «Предмет договору» договору дата внесення грошових коштів - 04.02.2008 року, дата повернення - 27.02.2009 року.
Згідно з п.п. 2.1.1.,п.п.2.1.4, п.п. 2.1.5 п.2.1. розділу 2 «Права та обов'язки сторін» Відповідач (банк за договором) зобов'язується прийняти грошові кошти Позивача (Вкладника за договором), нести повну відповідальність за збереження Вкладу та нарахованих по ньому процентів, повернути повністю Вклад у «дату повернення», тобто 27.02.2009 року.
16.02.2009 року Позивач звернувся до Відповідача з проханням про повернення банківського вкладу у зв'язку із закінченням строку дії вкладу.
16.02.2009 року Відповідач надав Позивачу лист за вих. № 02-1250 в якому повідомив, що згідно рішення Національного банку України з 21.01.2009 року по 21.01.2010 року в ТОВ «Український промисловий банк» призначена тимчасова адміністрація та був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців - з 21.01.2009 року до 21.07.2009 року.
Зобов'язання відповідача щодо повернення суми вкладу виникло 27.02.2009 року, тобто вже під час дії тимчасової адміністрації.
Таким чином, дія мораторію не поширюється на задоволення вимоги Позивача щодо повернення вкладу.
Тобто, відмова Відповідача від повернення Позивачу суми вкладу з посиланням на , дію мораторію на задоволення вимог кредиторів є нікчемною.
Крім цього, протиправна поведінка Відповідача змусила Позивача нести значні додаткові грошові витрати у розмірі 5000 (п'ять тисячі) грн. на оплату правової допомоги, яка надається Позивачеві фахівцем у галузі права, який здійснює правовий захист інтересів Позивача і на підставі відповідного договору про надання правової допомоги № 3/03-09 від 30.03.2009 року.
Крім цього, протиправні дії Відповідача, які незаконно та безпідставно обмежують права Позивача в користуванні належними їй грошовими коштами, завдають Позивачці значних душевних та моральних страждань, порушують її звичний уклад життя. Кошті, якими на цей час незаконно користується Відповідач, є для Позивачки дуже значною сумою, Позивачка є літньої людиною, яка накопичувала таку суму все своє життя з метою забезпечення безбідної старості. До того ж. через відсутність коштів. Позивачка вимушена позичати гроші у знайомих, що також негативно впливає на її душевний, та, як наслідок, фізичний стан.
У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення відповідно до викладених у позові.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причин неявки суду не сповістив.
За згодою представників позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представників позивачки , дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором, а згідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти.
Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 04.02.08 року був укладений договір банківського вкладу «Капітал», за яким банк прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 7500 грн. строком на 390 днів з 04.02.2008 року по 27.02.2009 року (п. 1.1 договору).
Відповідно до п. 2.1.5 банк зобовязався повернути повністю вклад у дату повернення, зазначену в п. 1.1 цього Договору, готівкою, або у безготівковій формі за вибором Вкладника.
16.02.09 року позивачка звернулася з листом до керівництва ТОВ «Укрпромбанк» щодо повернення депозитного вкладу на підставі вищезазначеного договору.
Згідно листа адміністрації Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк», у задоволенні заяви було відмовлено з посиланням на введення тимчасової адміністрації та тимчасовий мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Тобто, у строки, визначені в договорі, грошові кошти банком повернуті не були.
Разом з цим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.
Заявлені позивачкою вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки відшкодування моральної шкоди, у даному випадку, не передбачено ані договором, ані законом, крім того, причиновий звязок між станом здоровя та несвоєчасним поверненням депозитного вкладу не доведений.
Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати та витрати на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 526, 614, 625, 1058, 1060 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про національний банк України», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Український промисловий банк» в особі Харківської філії на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. (пять тисяч грн..), 102 грн. сплаченого державного мита та 37 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.
У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: