АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10 » лютого 2010 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Ружило О.А.

суддів: Височанської Н.К., Савчук М.В.

секретар: Турман Н.О.

за участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку Промінвестбанку України в особі філії «Відділення Промінвестбанку у м.Чернівці», третя особа ОСОБА_4 про поновлення на роботі, оплату часу вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 листопада 2009 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2008 року позивачка звернулася в суд з позовом до Українського акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку Промінвестбанку України в особі філії «Відділення Промінвестбанку у м.Чернівці» про поновлення на роботі, оплаті вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Посилалася на те, що працювала у відповідача на посаді начальника відділу «кредитування юридичних осіб та роботи з цінними паперами».

Наказами в.о.керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м.Чернівці» від 17.08.2007 року та від 19.09.2007 року її було незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догани.

Наказом в.о.керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м.Чернівці» від 20.02.2008 року її було незаконно звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України у зв»язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов»язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Просила поновити на роботі на посаді начальника відділу кредитування юридичних осіб та роботи з цінними паперами Філії «Відділення Промінвестбанку у м.Чернівці», стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 20 лютого 2008 р по день поновлення на роботі, стягнути моральну шкоду в розмірі 40 тис. грн., покласти матеріальну відповідальність за незаконне звільнення на в.о. керуючого ОСОБА_4

Рішенням Першотравневого районного суду від 12 листопада 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Зокрема, посилається, що суд не мотивував в рішенні чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника, поважність причин невиконання обов»язків за трудовим договором.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв»язку із систематичним невиконанням позивачкою без поважних причин обов»язків, покладених на неї трудовим договором, до неї наказом від 19 вересня 2007 року застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, після чого вона знову вчинила проступок, а тому наказ про звільнення позивачки з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України винесений з дотриманням вимог закону і підстав для поновлення на роботі позивачки немає.

Такий висновок суду є вірним і обгрунтованим, зроблений на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджений тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Частиною 2 ст.147 КЗпП установлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами стягнення є догана і звільнення (ч.1 ст.147 КЗпП).

Відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.22 Постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з»ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ч.1 ст.40 КЗпП.

Зокрема, у справі про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП суд повинен з»ясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв»язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 зазначеної постанови, за передбаченими п.3 ч.1 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст..151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше ніж один рік.

Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого та такого, що не втратив юридичної сили за давністю, або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

Як убачається з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді начальника відділу кредитування юридичних осіб і роботи з цінними паперами.

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу кредитування юридичних осіб і роботи з цінними паперами начальник відділу:

- підтримує єдиний жорсткий порядок по контролю щодо проведення кредитних операцій та операцій з цінними паперами, по контролю здійснення працівниками відділу ефективного супроводу таких операцій;

- контролює кредитні операції та операції з цінними паперами. У разі виявлення порушень при здійсненні контролю терміново інформує відповідальну особу за здійснення заходів щодо ідентифікації клієнтів та дотримання порядку фінансового моніторингу;

- контролює здійснення заходів працівниками відділу щодо дотримання позичальниками умов кредитування, умов здійснення операцій з цінними паперами.

Наказом в.о.керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м.Чернівці» від 17 серпня 2007 року ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани у зв»язку з відсутністю контролю за кредитними операціями, а саме у зв»язку з не переоформленням договору застави майнових прав на урожай ріпака на договір застави товарів в обороті по агрофірмі «Басса», та допущенням безконтрольної реалізації вищевказаного урожаю.

Суд першої інстанції встановив, що даний наказ був винесений з порушенням вимог ст..149 КЗпП, оскільки перед застосуванням дисциплінарного стягнення у ОСОБА_1 не було відібрано письмових пояснень. Проте даний наказ позивачкою не оскаржений, він не скасований, не втратив юридичної сили за давністю, не знятий достроково та не визнаний незаконним.

Наказом в.о.керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м.Чернівці» від 19 вересня 2007 року ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани у зв»язку з відсутністю належного контролю за здійсненням кредитних операцій.

Підставою видання цього наказу стала перевірка головним аудитором Західно-Українського відділу внутрішнього аудиту кредитних справ по 7 позичальниках, яка проведена 10 вересня 2007 року. Даною перевіркою було встановлено ряд зауважень по кредитних справах, зокрема: відсутність описів справ, відсутність актів перевірки товарів в обороті, які в заставі у банку, прийняті документи від клієнтів без підписів та печаток, запізнення при реєстрації обтяження на користь банку (застави до 49 днів), не переукладення договорів страхування заставленого майна, суттєві порушення положення про кредитування щодо достатності забезпечення по кредитам.

Вказаний наказ позивачкою не оскаржений, він не скасований, не втратив юридичної сили за давністю, не знятий достроково та не визнаний незаконним.

За таких обставин, при наявності неоскаржених наказів про оголошення позивачці догани, доводи апеляційної скарги про те, що вказані дисциплінарні стягнення застосовані до позивачки за відсутності її вини, є безпідставними.

Наказом в.о.керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м.Чернівці» від 20 лютого 2008 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи за систематичне невиконання нею без поважних причин посадових обов»язків за п.3 ст.40 КЗпП України.

Підставою притягнення до дисциплінарного стягнення в даному разі була аудиторська перевірка, яка проводилася Департаментом внутрішнього аудиту Промінвестбанку в грудні 2007 року та перевірка головного аудитора Західно-Українського відділу внутрішнього аудиту від 11.01.2008 року.

Зазначеними перевірками було перевірено 51 кредитна справа та встановлено 486 порушень порядку кредитування, зокрема кредити видавалися із підвищеним ризиком, оскільки відбувалися суттєві порушення положення про кредитування щодо достатності забезпечення по кредитам, не здійснювалося страхування заставленого майна, були неналежно сформовані кредитні справи.

Доводи апелянта про те, що в наказі про звільнення в порушення вимог закону не зазначені конкретні порушення, які призвели до звільнення є безпідставними, оскільки як вбачається з довідки перевірки та аудиторського висновку, що виявлених порушень була велика кількість, всі вони відображені в довідці та у висновку , а тому зазначати їх ще раз в наказі про звільнення немає потреби.

З наведеного убачається, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що мало місце систематичне невиконання позивачкою без поважних причин обов»язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03