Справа № 2-2097/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Коваль Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ЛКП Під Голоском 410" про зарахування суми переплати,-

встановив:

09.06.10р. позивачі звернулися з заявою, в якій просили суд постановити рішення, яким зобовязати відповідача зарахувати як переплату на майбутній період з утримання житла та прибудинкової території 2192 грн.. та витрати, сплочені позивачем на ІТЗ в розмірі 30 грн. 30.11.2010р. позовні вимоги були уточнені і позивачі просили суд постановити рішення, яким зобовязати відповідача зарахувати як переплату на майбутній період з утримання житла та прибудинкової території 1528 грн.50 коп. та витрати, сплочені позивачем на ІТЗ в розмірі 30 грн.

Заяву мотивують тим, що за період з жовтня 2005 року по 15 березня 2008 року відповідач проводив нарахування за утримання житла у розмірі 0,954 грн. за 1 кв.м, керуючись при цьому рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1032 від 30 вересня 2005 року «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для населення м. Львова», незважаючи на те, що таке було визнане незаконним постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2006 року. Так, комунальне підприємство повинно було б нараховувати плату за утримання житла з розрахунку 0,3022 грн. за 1 кв.м загальної площі, як встановлено рішенням виконкому Львівської міської ради № 484 від 06 червня 2003 року «Про плату за користування житлом (квартирну плату) та утримання житла для населення у м. Львові». Оскільки відповідач не провів перерахунку нарахувань по оплаті за утримання житла за період з жовтня 2005 року по березень 2008 року , позивач просить суд зарахувати вказану суму позову як переплату за вищезгадані послуги у рахунок майбутніх поточних платежів. Про порушене право позивач дізнався лише у лютому 2010 року , відтак строк на звернення до суду ним не пропущено.

У судовому засіданні позивачі підтримали позов, просять такий задовольнити, покликаючись на викладені в заяві мотиви.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних відстав.

Як вбачається з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11 грудня 2006 року, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 30 вересня 2005 року №1032 «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові» визнано незаконним та скасовано.

Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради своїм листом № 25/85 вих. від 29 січня 2007 року повідомив голів відповідних районних адміністрацій м. Львова про необхідність підготовки нового регуляторного документа розрахунків квартирної плати.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових , службових осіб та громадян підлягають виконанню на всій території України.

Всупереч вищезгаданій нормі, відповідач не привів нарахування за утримання житла позивача у відповідність з діючими тарифами, що вбачається з нарахування-внесення квартплати .

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру власниками квартири є позивачі. Загальна площа квартири становить 114,0 кв.м.

Оскільки постановою господарського суду було визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1032 від 30 вересня 2005 року «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків прибудинкової території для населення м. Львова», відповідач при нарахуванні оплати за утримання житла повинен був керуватись рішенням виконкому Львівської міської ради № 484 від 06 червня 2003 року «Ппо оплату за користування житлом (квартирну плату) та утримання житла для населення у м. Львові», яке передбачало плату за утримання житла з розрахунку 0,3022 грн. за 1 кв.м загальної площі.

За наведених обставин підставною є вимога позивача про зарахування 1528 грн. 50коп. зайво сплачених відповідачу за утримання житла за період з 01 жовтня 2005 року по 15 березня 2008 року в рахунок відповідних майбутніх платежів.

Згідно ч.І ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, сул присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Кошти, сплачені в рахунок ІТЗ, слід зарахувати у майбутні поточні платежі.

Керуючись ст.ст. 10, 11,14, 88, 209, 212, 214-215, .І 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 14, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд ,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Зобов"язати Львівське комунальне підприємство Під Голоском - 410 зарахувати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 переплату за послуги по утриманню житла та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2005 року по 15 березня 2008 року у сумі 1528 (одна тисяча п"ятсот двадцять вісім) грн. 50 коп. та 30 (тридцять) грн. витрат на ІТЗ в рахунок майбутніх поточних платежів за комунальні послуг по утриманню житла за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4