Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-282/2010 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі : головуючого - судді - Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, пені,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення боргу, пені , в якому зазначила , що з 10 червня 2008 року на її користь за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.06.2008 року і до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.06.2008 року по 08.08.2010 року.

28 квітня 2009 року ОСОБА_2 погасив борг по аліментам в повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 96 СК України нараховується пеня за несплачений борг у розмірі 1% від суми за кожен день затримки.

Позивачка вважає, що відповідач порушує право її та дитини на достатній життєвий рівень і довів їх до стану жебраків. Вони мешкають і знаходяться на утриманні у матері позивачки ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, внаслідок бездіяльності ОСОБА_2 по відношенню до своєї родини , відмова у спілкуванні з дитиною і позивачкою, у останньої стався нервовий зрив, наслідком чого було закінчення лактаційного періоду і дитина переведена на штучне вигодовування. Позивачка зверталась до жіночої консультації і до лікувального центру «Атлант-плюс» за допомогою. На лікуванні ОСОБА_1 знаходиться з 03.07.2008 року, яке є платним.

Емоційні негаразди , які вплили на самопочуття ОСОБА_1, відсутність грошових коштів , призвели до неможливості забезпечення належного життя і розвитку доньки ОСОБА_3 купувати розвиваючі іграшки, книжки. Всі ігри, книги та дитяче приладдя купували родичі та друзі позивачки.

Єдиним доходом позивачки є виплати грошових коштів по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 144 гривен.

На основі викладеного, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню згідно заборгованості по виконавчим листам в сумі 4253,71 гривен в повному обсязі до 31.07.2009 року та витрати пов»язані з оплатою послуг адвокату і судовий збір.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить суд задовольнити позов.

Відповідач заперечував проти позову, мотивуючи тим, що він повністю сплатив заборгованість до подачі позову до суду, при цьому заборгованість виникла не з його вини, тому що виконавчий лист направлявся до Хортицького відділу ДВС та проводились усі відповідні дії державним виконавцем. Крім того, на даний момент він сплачує аліменти і заборгованість по виконавчим листам відсутня.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана.

Шлюб між сторонами зареєстровано 03.03.2007 року (а.с. 5).

Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (а.с. 4).

07 липня 2008 року винесено рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя за яким з ОСОБА_2 В»ячеславовича стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.06.2008 року і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.06.2008 року по 08.08.2010 року. (а.с. 52).

Згідно листа Хортицького відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції за № 2664 від 11.03.2009 року встановлено, що 29.08.2008 року до відділу надійшов виконавчий лист № 2-3393, виданий 07.07.2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

29.08.2008 року державним виконавцем Демянко О.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

В період з 29.08.2008 року по 16.09.2008 року державним виконавцем проводились всі необхідно виконавчі дії відповідно до чинного законодавства (запити в ДАЇ , ЗМБТІ тощо ) (а.с. 53).

16.09.2008 року державним виконавцем Хортицького відділа ДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 були винесені постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання. (а.с. 31, 32) і виконавчі листи направлено до Ленінського відділу ДВС Запорізького міського управляння юстиції для виконання. (а.с. 33).

06.10.2008 року державним виконавцем Дерій Є.О. Ленінського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і направлення виконавчих листів в бухгалтерію за місцем роботи відповідача - ТОВ «Елемент-Перетворювач» (а.с. 9).

Згідно відповіді ТОВ «Елемент-Перетворювач» за № 126/2-131 від 10.12.2008 року встановлено, що 13.10.2008 року ними прийнято до виконання розпорядження Ленінського ВДВС № 17059 і 17060 від 07.10.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів та коштів на утримання ОСОБА_1 (а.с. 11).

Крім того, копіями квитанцій «Укрпошти» від 20.09.2008 року на суму 560 гривен та від 02.10.2008 року на суму 372 гривні підтверджено, що ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_1, поки виконавчий лист не було направлено до бухгалтерії ТОВ «Елемент-Перетворювач» (а.с. 24) .

Таким чином , дослідивши всі докази по справі суд вважає , що вина ОСОБА_2 у виникненні заборгованості по аліментам відсутня, так як не він мав можливості контролювати рух виконавчих листів і виконавчі дії державних виконавців, а отже не уклонявся від сплати аліментів.

Крім того, відповідач міг подати до бухгалтерії ТОВ «Елемент-Перетворювач» заяву про відрахування аліментів, але не зобов»язаний був це робити , згідно ст.187 СК України , так як сплачував аліменти добровільно , про що свідчать квитанції від 20.09.2008 року на суму 560 гривен, від 02.10.2008 року на суму 372 гривні на а.с.24 .

При цьому, на момент подачі даної позовної заяви до суду заборгованість по аліментам ОСОБА_2 була повністю погашена, про що свідчить довідка ТОВ «Елемент-Перетворювач» на а.с. , тому суд вважає, за доцільне відмовити у стягненні з останнього неустойки (пені) на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212, 213 ЦПК України та ст. ст. 187, 196 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 В»ячеславовича про стягнення боргу, пені - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України

Суддя