Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів Котік Т.С., Микитюк О.Ю.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, внаслідок порушення термінів виконання грошового зобовязання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2

на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2010 року, -

встановила:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача 5440 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення термінів виконання грошового зобовязання.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданої ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати дане рішення та задовольнити його позов. Зазначив, що суд безпідставно не взяв до уваги положення ст.ст. 11, 509, 625 ЦК України, оскільки відповідач своєчасно не виконав грошового зобовязання, покладеного на нього судом.

Розглянувши справу в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пункт 3 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення обовязків встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Встановлено, що постановою Дзержинського районного суду Житомирської області від 13.05.2004 року закрито кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 1 КК України. На підставі ст. 1 п. б Закону України Про амністію від 11.07.2003 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності /а.с. 10/.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 04 серпня 2005 року стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Дане рішення набрало законної сили 25.04.2007 року.

Обовязок відшкодувати шкоду зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобовязанням. Проте, колегія суддів приходить до висновку про неможливість покладення на ОСОБА_3 обовязку по відшкодуванню індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи та копій виконавчих проваджень №4640631 за 2007 рік /а.с. 66-83/, №15863 за 2007-2009 роки /а.с. 116-145/, №15814401 за 2009-2010 роки / а.с. 84-113/ вбачається, що 04.08.2007 року Любарським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист по цивільній справі № 2-29/07 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди /а.с. 2/.

29.08.2007року державним виконавцем ВДВС Любарського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження /а.с. 3, 68/. Заява про примусове виконання рішення суду подана позивачем 29.08.2007 року /а.с. 67/.

У звязку з відсутністю у ОСОБА_3 майна /грошових вкладів, цінних паперів, нерухомого майна, транспортних засобів тощо/, яке могло би бути реалізовано у звязку з виконанням рішення суду /а.с. 69-81/, постановою державного виконавця ВДВС Любарського РУЮ від 12.09.2007 року виконавче провадження закінчено /а.с. 82 /, а виконавчий документ направлено до Богунського ВДВС Житомирського МУЮ для виконання по місцю роботи боржника (а.с. 83/.

02.10.2007року державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вищевказа ним листом /а.с. 119/ та 14.11.2007 року надіслано вимогу в ЖОД ОСОБА_4 Аваль щодо виконання виконавчого листа /а.с. 120-122, 123, 126, 127/.

Оскільки із заробітної плати ОСОБА_3 проводилось відрахування аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1 /2 частини заробітку до 19.09.2018 року, тому, відповідно до ст. 44, п. 4 ст. 70, Закону України Про виконавче провадження, проводити відрахування із заробітку відповідача, більше ніж 50%, заборонено /а.с. 128, 129/. За таких обставин, виконавчий лист про стягнення 10000 грн. моральної шкоди не виконувався протягом 2007 - 2009 років /а.с. 132, 133, 134, 136-139, 140, 142, 142/.

Постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 06.11.2009 року виконавче провадження було закрито, виконавчий лист направлено до Любарського ВДВС для виконання по місцю проживання ОСОБА_3 /а.с. 144/.

З листа виконавчої служби від 06.04.2010 року № 2893/3 та виконавчого провадження №15814401 вбачається, що 12.11.2009 року на виконання до ВДВС Любарського РУЮ повторно надійшов виконавчий лист про стягнення 10000 грн. В цей же день відкрито виконавче провадження /а.с. 5, 86/. 16.11.2009 року боржник надав три квитанції про сплату боргу в сутні 1500 грн. /№ 272 від 18.06.2008 року, № 1105 від 17.08.2008 року, № 4/177 від 08.12.2008 року/. В подальшому, у добровільному порядку відповідачем сплачено: 2264 грн. 57 коп. - платіжне доручення № 1352 від 20.11.2009 року, 2727 грн., 27 коп. платіжне доручення № 20 від 19.01.2010 року, 3507 грн. 16 коп. платіжне доручення № 198 від 05.03.2010 року /а.с. 91, 93, 94 100, 101, 105, 107/. У звязку зі сплатою всієї суми заборгованості, постановою від 05.03.2010 року виконавче провадження було закрито /а.с 109/.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Крім того, слід зазначити, що на час звернення ОСОБА_1 до суду, тобто на червень 2010 року зобовязання з боку ОСОБА_3, що виключає можливість застосування до даних правовідносин норм ст. 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді