Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого Багбая Є.Д.

при секретарі Чорній О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідач в судове засідання зявився, позов не визнав повністю.

Позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1988 року по 23 вересня 1997 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає. 1 вересня 2009 року ОСОБА_3 вступив на навчання до вищого навчального закладу на контрактній основі. Позивач сплатила за навчання сина 4500 гривень за перший курс навчання. Оскільки має незначний розмір доходів, син не працює навчається, їй одній важко сплачувати за навчання сина. Просить суд стягнути додаткові витрати на сина у вигляді половини суми оплати за його навчання.

Позивач в судове засідання зявилася, позов підтримала повністю, підтвердила обставини згідно викладених в позовній заяві, просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання зявився, позов не визнав повністю, заперечує проти його задоволення.

Судом досліджені докази по справі:

- досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні;

Вислухавши сторони, вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1988 року по 23 вересня 1997 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, працездатний, працює плавільником на ВАТ «ДМКД», стан здоровя відповідача задовільний, інших виплат по аліментам відповідач не здійснює. 1 вересня 2009 року їх син ОСОБА_3 вступив на навчання до вищого навчального закладу Дніпродзержинського державного технічного університету на контрактній основі. Позивач сплатила за навчання сина 4500 гривень за перший курс навчання. Оскільки має незначний розмір доходів, син не працює навчається, їй одній важко сплачувати за навчання сина.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається особа до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України.

Згідно даних суду пояснень сторін, вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину звязку з тим, що згідно положень ст. 185 СК України визначається участь батьків у додаткових витратах на дитину. Син на якого просить стягнути додаткові витрати позивач, досяг повноліття та згідно вимог Сімейного кодексу втратив правовий статус дитини. Тому положення ст. 185 СК України не розповсюджуються на правовідносини які виникли між учасниками спору. Крім того ст. 201 СК України містить вичерпний перелік статей та норм закону які розповсюджуються на порядок врегулювання відносин між батьками та повнолітнім сином щодо надання їм утримання, норма ст. 185 СК України до цього переліку не належить. Таким чином вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на дитину є безпідставними та такими що не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються:

- копією паспорту позивача /а.с. 2/, згідно якої підтверджується місце реєстрації позивача;

- копією паспорту та свідоцтва про народження третьої особи /а.с. 3/, згідно якої підтверджується що син досяг повноліття;

- свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с. 5/, згідно якого підтверджується, що сторони по справі розірвали шлюб;

- довідкою з місця навчання повнолітнього сина /а.с. 6/, згідно якого підтверджується навчання сина в навчальному закладі;

- договір на навчання /а.с. 7/, згідно якого підтверджується що ОСОБА_3 навчається на контрактній основі;

- квитанціями /а.с. 8/, згідно яких підтверджується сплата позивачем за навчання дитини;

На підставі ст. 6, 185, 201 СК України, керуючись ст. 8,10, 59, 60, 209, 213-215, ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції та безпосередньо до апеляційного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая