Слов'янський міськрайонний суд Донецької області
19 лютого 2010 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Лаптева М.В.,
при секретарі - Хміль О.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором сторони уклали договір застави 12.07.2007 року б/н. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме: газовий комплекс, пропан ( бочка У-Юкуб. м, електродвигун, потужність 5,6кВт, насос НСГ, манометр, лічильник С231-04, запорну арматуру № 6897, сторожку, яке належить ОСОБА_2 на підставі гарантійного листа від 12.07.2007 року.
Просить суд:
передати в заклад ЗАТ КБ «ПриватБанку» шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно, а саме газовий комплекс, пропан ( бочка У-10куб. м, електродвигун, потужність 5,6кВт, насос НСГ, манометр, лічильник С231-04, запорну арматуру № 6897, сторожку;
звернути стягнення на газовий комплекс, пропан (бочка У-10куб. м, електродвигун, потужність 5,6кВт, насос НСГ, манометр, лічильник С231-04, запорну арматуру № 6897, сторожку шляхом продажу вказаного предмету застави ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання Приватбанк у всіх повноважень необхідних для здійснення продажу;
- судові витрати стягнути з відповідача.
Представник позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідач будучи належним чином повідомлений, судовими повістками, без поважних причин у судове засідання не з'явилась і не повідомила суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у її відсутність, відповідач до суду не зверталася, у звязку з чим ухвалою суду від 19 лютого 2010 року суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних
12.07.2007р року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, укладено договір застави б/н відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме: газовий комплекс, пропан ( бочка У-10куб. м, електродвигун, потужність 5,6кВт, насос НСГ, манометр, лічильник С231-04, запорну арматуру № 6897, сторожку, яке належить ОСОБА_1 на підставі гарантійного листа від 12.07.2007 року (а.с. 9-11).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Згідно ч.ч.2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України сторони мають право, якщо аодання потрібних доказів є неможливим, або у них є складнощі в поданні цих доказів, заявити клопотання пре забезпечення цих доказів.
Згідно ст. 13 7 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.
Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі і всебічності зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В п.1 постанови «Про судове рішення» №11 від 29 грудня 1976р., Пленум Верховного Суду України вказав, що рішення є законним тоді коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що піддягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на платити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право нд одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця.
Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані .йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Добровільно умови договору відповідачі не виконують, але як боржники вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольняти свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Згідно ч. 1ст. 20, ч. б ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом, або договором застави.
Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору застави, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі.
Відповідно до ст. 590 ЦК Ураїни, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням
суду.
Відповідно до ч.1,2 ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню також застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.І ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню: передати в заклад ЗАТ КБ «ПриватБанку» шляхом вилучення у вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно, а саме газовий комплекс, пропан ( бочка V-ІОкуб. м, електродвигун, потужність 5,6кВт, насос НСГ, манометр, лічильник С23І-04, запорну арматуру № 6897, сторожку); звернути стягнення на майно ОСОБА_1 на праві власності, а саме газовий комплекс, пропан ( бочка V-ІОкуб. м, електродвигун, потужність 5,6кВт, насос НСГ, манометр, лічильник С231-04, запорну арматуру № 6897, сторожку, шляхом продажу вказаного предмету застави ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також надання Приватбанк у всіх повноважень необхідних для здійснення продажу.
Керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 16,509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 590 ЦК України, ст.ст. 19.20 Закону України «Про заставу»,-
Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, задовольнити.
Звернути стягнення на стягнення на майно ОСОБА_1 на праві власності, а саме газовий комплекс, пропан ( бочка V-ІОкуб. м, електродвигун, потужність 5,6кВт, насос НСГ, манометр, лічильник С231-04, запорну арматуру № 6897, сторожку, шляхом продажу вказаного предмету застави ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також надання Приватбанк у всіх повноважень необхідних для здійснення продажу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦІЖ України.

Рішення постановлено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

:аптєв

Суддя Словянського міськрайонного суду