Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-597/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «страхова компанія «Еталон», треті особи державне підприємство «Інтурист-Дніпро», товариство з обмеженою відповідальністю «Тез Тур» про стягнення страхової виплати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в січні 2009 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення позовної заяви, просила стягнути з відповідача витрати щодо компенсації вартості лікування та інші витрати на свого неповнолітнього сина в звязку з отриманою травмою в період перебування у Туреччині. В обґрунтування своїх вимог вона посилалась на те, що вона 01 серпня 2008 року придбала в Державному підприємстві «Інтурист-Дніпро» туристичні путівки до м.Кемер в Туреччині терміном з 13.08.08р. по 27.08.08р. для себе та своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

12 серпня 2008 року між нею та ЗАТ «СК «Еталон» на період перебування за кордоном було укладено Договір комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання № 01437-13685270, застрахованою особою згідно даного Договору страхування був син ОСОБА_3. Відповідно договору, обєктом страхування є майнові інтереси, повязані з життям, здоровям та працездатністю Застрахованої особи, а саме з непередбаченими витратами,що виникають у звязку з необхідністю надання медичної допомоги внаслідок настання страхового випадку, ризиком виникнення збитків, понесення додаткових витрат застрахованою особою внаслідок настання страхового випадку.

З готелю син був направлений до лікарні у відділення невідкладної допомоги, тому що ця лікарня на той момент була єдиною, в якій працював хірург-ортопед та було обладнання для ортопедичної хірургії, син потребував негайного надання медичної допомоги, яка йому була надана.

Позивачка не могла з відповідачем погодити можливості надання допомоги в іншій медичній установі і тим паче узгодження вартості послуг, оскільки ніхто не міг передбачити розмір витрат на надання медичної допомоги за цих обставин.

Вона, як страхувальник, завчасно цим договором була поставлена в невигідні умови, а відповідач не проінформував її, при укладенні договору, що в цьому госпіталі немає належних умов надання медичної допомоги. Лікар готелю як фахівець приймав рішення про госпіталізацію сина саме до тієї медичної установи, де синові була надана допомога. Ні вона, ні страховик і його представник в Туреччині не могли вплинути на зменшення вартості наданих сину медичних послуг.

Дитина в післяопераційному періоді спостерігалася за місцем проживання і зверталася за медичною допомогою і консультацією. Та обставина, що синові надавалася потім медична допомога в Україні за місцем проживання свідчить про характер травми і складність операції. Крім того, лікар госпіталю не дав дозволу на виліт.

З нею на відпочинку знаходився ще один малолітній син ОСОБА_2, який не міг самостійно покинути країну, тому вона змушена була подовжити перебування в готелі, замовити квітки, розмістити в іншому готелі другого сина.

Про нещасний випадок були повідомлені ДП «Інтурист-Дніпро», ТОВ «Тез Тур».

28 серпня 2008року отримала рахунок на, та змушена була самостійно сплатити 13084 турецьких лір, що складає 68 036 грн. 80 коп.

В звязку з хворобою сина та знаходженням його в лікарні вона вимушена була подовжити термін перебування в готелі з 27 серпня 2008року по 2 вересня 2008року. В результаті продовження терміну проживання в готелі доплатила 4068 турецьких лір, що за курсом складає 21153 грн. 60 коп., додатково було затрачено кошти на придбання авіаквитків в розмірі 2180 грн. 58 коп.

Синові була надана екстрена медична допомога 26 серпня 2008 і на момент отримання відповідачем повідомлення про госпіталізацію сина він ще перебував у лікарні. Відповідач на момент надання дитині екстреної медичної допомоги та знаходженні його в лікарні знав про це. Позивачкою були дотримані умови договору, вона повідомила відповідача про надання медичної допомоги, вона намагалася звязатися із страховою компанією і з представником, це можуть підтвердити представники ДП «Інтурист Дніпро», ТОВ «Тез Тур».

Після звернення до відповідача представника ДП «Інтурист Дніпро» Відповідач звязався зі нею. Відповідач повідомив, що вона оплачує самостійно медичні послуги, проживання в готелі та авіа переліт і дав згоду на компенсацію цих витрат. Таким чином, позивачкою у відповідності з п.8.1.10 Умов страхування, з Відповідачем була узгоджена оплата вартості наданих медичних та інших послуг.

Відповідач був повідомлений представниками компаній ДП «Інтурист Дніпро», ТОВ «Тез Тур» 27 серпня 2008р. за її дорученням в телефонному режимі, представник Відповідача дзвонив позивачці 28 серпня 2008року в Туреччину для встановлення обставин травмування, стану здоров'я дитини і дав згоду на оплату вартості медичних послуг і відшкодування витрат. Проте представник відповідача - Спеціалізованої служби Страхувальника не зв'язався незважаючи на те, що відповідач вже знав про страховий випадок, зв'язок був відсутній і тому безпосередньо Відповідач отримав повідомлення про нещасний випадок.

Згідно договору страхування необов'язково було звертатися до Асістансу, так як договором передбачено право звернутися безпосередньо до відповідача з повідомленням про надання екстреної медичної допомоги, що вона зробила.

Відповідач за наявності підстав для виплати страхового відшкодування ухиляється від виплати.

В неї була поважна причина, за якої вона особисто не змогла повідомити про нещасний випадок, який стався в 23-00 26.08.2008 р., медична допомога почала надаватися в ніч на 27.08.2008 р., вона була присутня в лікарні з сином вночі 27.08.2008 р., вдень 27.08.2008 р., потім вирішувала питання пов'язані з подовженням терміну перебування, оформлення готелю, замовленням квитків на іншу дату, розміщенням другого сина. Ці обставини підтверджені. За твердженням Відповідача, він був повідомлений про нещасний випадок 28.08.2008 р., тобто протягом доби з моменту надання медичної допомоги сину.

У звязку з цим, позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути із відповідача на її користь заборгованість по оплати медичних послуг 68036 грн. 80 коп., доплату продовження терміну проживання в готелі 21 153 грн. 60 коп., кошти на придбання авіаквитків в розмірі 2180 грн. 58 коп., пеня складає 64324 грн. 90 коп., 3% річних 5286 грн. 97 коп., інфляції збільшення суми 20101 грн. 53коп., компенсація моральної шкоди в сумі 40 тис.грн., витрати на надання правової допомоги 2000 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача предявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що їх підприємство при врегулюванні даного страхового випадку, дотримуючись вимог чинного законодавства та умов страхування, виконало обовязок по договору № 01437-13685270 та сплатило страхове відшкодування в повному обсязі, а тому дані позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Треті особи в судове засідання своїх представників не направили, про день та час їх проведення, повідомлялися належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

Позивачка 01 серпня 2008 року придбала в Державному підприємстві «Інтурист-Дніпро» туристичні путівки до м.Кемер в Туреччині терміном з 13.08.2008 р. по 27.08.2008 р. для себе та своїх малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

12 серпня 2008року між позивачкою та відповідачем на період перебування за кордоном було укладено Договір комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання № 01437-13685270, застрахованою особою згідно даного Договору страхування був син позивачки ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, під час відпочинку, близько 23-00, 26 серпня 2008 року син - ОСОБА_3 , на території готелю зламав руку, він був доставлений в лікарню і негайно прооперований. Вартість медичних послуг було оплачено позивачкою відповідно наданого рахунку медичної установи.

В звязку з нещасним випадком, позивачка вимушена була подовжити проживання в готелі, сплативши вартість цих послуг, придбати квітки на іншу дату, що підтверджується рахунками на оплату.

Судом встановлено, що про нещасний випадок 27 серпня 2008р. були повідомлені ДП «Інтурист-Дніпро», ТОВ «Тез Тур», до яких звернулася позивачка повідомила відповідача.

Також судом встановлено, що дитина позивачки після повернення на Україну знаходилась на лікуванні медичних установах м. Дніпропетровська, що свідчить про тяжку травму і складність медичного лікування. При таких обставинах у суду немає підстав сумніватися в обємі наданої медичної помочі дитині і вартості оплачених за це послуг за кордоном.

Судом встановлено, що позивачка 03 вересня 2008 р. звернулась до ЗАТ «СК»Еталон» із заявою про страхове відшкодування. Відповідач не заперечує, що Їм був складений та підписаний страховий акт, та частково було перераховано страхове відшкодування в сумі гривневого еквіваленту 150 дол.США.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» страхові виплати здійснюються згідно з договором або законодавством.

Відповідно до ст.988 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування» відповідач зобовязаний здійснити страхову виплату у передбачений договором страхування строк, в даному випадку в 10-денний, але не пізніше 26 вересня 2008 року.

Згідно ст.989 п.5 ЦК України на позивачку покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку в термін, встановлений законом.

Однак, п.5 ст.991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку.

Таким чином, невиконання позивачкою - страхувальником обов'язку своєчасно повідомити про страховий випадок не є безумовною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Суд вважає, що у позивачки була поважна причина, за якої вона особисто не змогла повідомити про нещасний випадок.

Відповідно до п.7.7.3 Умов страхування Страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у передбачений договором строк. Відповідач підтверджує, що термін виплати страхового відшкодування настав за договором 26 вересня 2008 року. Згідно умов договору при несвоєчасній виплаті страховик сплачує страхувальнику пеню в розмірі 0,1% простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п.8.1.10 Умов страхування « Якщо Застрахована особа за узгодженням зі Страховиком сама сплатила вартість надання медичних та інших послуг, їй повертається витрачена сума на підставі наданих документів».

Згідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобовязання сторона сплачує неустойку та відшкодовує збитки та моральну шкоду.

Згідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

На підставі ст.625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

З урахуванням добутих доказів, суд вважає можливим стягнути на користь позивачки з відповідача заборгованість по оплаті медичних послуг 68036 грн. 80 коп., доплату продовження терміну проживання в готелі 21 153 грн. 60 коп., кошти на придбання авіаквитків в розмірі 2180 грн. 58 коп., пеня складає 64324 грн. 90 коп., 3% річних 5286 грн. 97коп., інфляції збільшення суми 20101 грн. 53 коп., витрати на надання правової допомоги 2000 грн.

Суд вважає, що вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково. При вказаних обставинах позивачка дійсно зазнала моральних страждань за провиною відповідача, оскільки, змушена була за короткий період часу, знаходячись за кордоном, хвилюватися про сплату вартості медичних послуг за надання негайної медичної допомоги малолітній дитині. Надалі за провиною відповідача довгий час змушена була звертатися до нього з питання оплати компенсації за сплачені нею медичні послуги по договору страхування, після чого змушена була звертатися до суду з даним позовом. Однак, суд визнає, що вимагаєма позивачкою сума в рахунок відшкодування моральної шкоди завищена і тому зменшує її до 15 тис.грн.

Крім того, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу та в дохід держави судовий збір у розмірі 1700 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 158, 169, 212 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 заборгованість по оплаті медичних послуг 68 036 грн. 80коп., доплату продовження терміну проживання в готелі 21 153 грн. 60 коп., кошти на придбання авіаквитків в розмірі 2180 грн. 58 коп., пеня складає 64324 грн. 90 коп., 3% річних 5286 грн. 97 коп., інфляції збільшення суми 20101 грн. 53 коп., компенсація моральної шкоди в сумі 15000 грн., витрати на надання правової допомоги 2000 грн.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «страхова компанія «Еталон» в дохід держави судовий збір у розмірі 1700 грн.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: