Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
Справа № 2 - 837/2010
27 липня 2010 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Петушкова С. А.,
при секретарі - Безкоровайній А. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Південне» в особі голови ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі не дійсним та його скасування, -
Позивач просить визнати недійсним договір оренди землі загальною площею 4,29 га. № ділянки 592 від 18 березня 2006 року укладений між нею і головою ОСОБА_2, засвідчений Новопразькою селищною радою зареєстрований в Олександрійському районному відділі КРФ ЛП «ЦДЗК» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11.10.2006 року за № 317.
Свої вимоги мотивує наступним.
18 березня 2006 року між сторонами було укладено договір оренди землі в якому відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. В оренду передавалася земельна ділянка загальною площею 4,29 га, № 592, на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна відсутні. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: в цінах 1995 року 18 749 грн. проіндексована станом на 01.01.2006року 47 828 грн. Даний договір оренди землі був посвідчений Новопразькою селищною радою та зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ЛП «ЦДЗК» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11.10. 2006 року за № 317. Даний договір оренди землі укладено на десять років з моменту реєстрації договору. На даний час позивач бажає використовувати земельну ділянку, власником якої вона є на свій розсуд, проти чого виступає відповідач, при цьому нічого не пояснюючи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» та ПКМУ від 3 березня 2004 року № 220 затверджено типову форму договору оренди землі, яка є обов'язковою при укладанні договорів даного типу.
Під час складання договору відповідачем було самовільно виключено окремі пункти з типової форми договору оренди землі.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» передбачено вичерпний перелік істотних умов оренди землі що повинні бути зазначені у договорі оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.
Під час укладення зазначеного договору оренди землі відповідачем були самовільно виключені істотні умови договору оренди землі, а саме відсутня відповідальність за несплату оренди вищезазначеної земельної ділянки, також не визначено умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Також у договорі відсутні невід'ємні частини договору, перелік яких визначено ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а саме :
кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.
22 квітня 1992 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_3.
У відповідності до ч. З ст. 65 СК, та ст. 369 ЦК, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Згода на укладення договору оренди землі чоловіком не подавалась, будь - які відомості по даному факту у договору оренди землі відсутні.
Згідно зі ч. 1 ст. 203 ЦК, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
У відповідності до вимог ст. 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Сторони до суду не явилися.
Судом встановлено наступне.
18 березня 2006 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки (паю), згідно якого відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новопразької сільської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, загальною площею 4,29 га, № 592. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить на 01.01.2006року 47 828 грн. Договір оренди землі був посвідчений Новопразькою селищною радою та зареєстрований у Олександрійському районному відділі КРФ ЛП «ЦДЗК» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11.10. 2006 року за № 317. Даний договір оренди землі укладено строком на десять ' років з моменту реєстрації договору.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» та ПКМУ від 3 березня 2004 року № 220 затверджено типову форму договору оренди землі, яка є обов'язковою при укладанні договорів даного типу.
Згідно зі ч. 1 ст. 203 ЦК, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
У відповідності до вимог ст. 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» передбачено вичерпний перелік істотних умов* оренди землі що повинні бути зазначені у договорі оренди землі. Відсутність у договорі | оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для відмови і в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним.
В тексті укладеного сторонами у справі договору відсутні окремі пункти з типової форми договору оренди землі, що є істотними умовами договору оренди землі, а саме відсутня відповідальність за несплату орендної плати за оренду земельної ділянки, не визначено умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім цього, у договорі відсутні невід'ємні частини договору, перелік яких визначено ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а саме: кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.
Щодо доводів позивача про те, що даний договір укладений без згоди її чоловіка, то суд їх не приймає, оскільки це не вимагається жодним законодавчим актом.
Керуючись ст. ст. 14, 15 ЗУ «Про оренду землі», ПКМУ від 3 березня 2004 року № 220, ст.. 124 ЗК, ст. ст. 203, 215, 792 ЦК, ст. ст. 15, 208, 209, 213-215, 218 224-227 ЦПК, суд, -
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 592, загальною площею 4,29 га. від 13 березня 2006 року укладений між ОСОБА_1 і головою СФГ «Південне» ОСОБА_2, засвідчений Новопразькою селищною радою зареєстрований в Олександрійському районному відділі КРФ ЛП «ЦДЗК» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11.10.2006року за № 317.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідач може подати до Олександрійського міськрайонного суду протягом десяти діб з часу отримання його копії, позивач може його оскаржити в загальному порядку.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду, до Апеляційного суду Кіровоградської області позивач може подати протягом десяти днів з дня його проголошення, до Олександрійського міськрайонного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Олександрійський міськрайонний суд.
В разі відмови в перегляді заочного рішення, відповідач може його оскаржити в апеляційному порядку.