Справа №22-ц-12/10 Суддя-доповідач - Смирнова
УХВАЛА

11 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Смирнової Т.В.,

суддів Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,-

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 жовтня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільради Ковпаківського району м.Суми, ОСОБА_1

про визнання незаконним рішення сільради про передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 сільради Ковпаківського району м.Суми

про визнання незаконним рішення сільради про передачу земельної ділянки у приватну власність , визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 жовтня 2009 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільради Ковпаківського району м.Суми , ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сільради про передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним державного акту право власності на земельну ділянку задоволено.

Визнано незаконним рішення ОСОБА_3 сільради №26 від 22.06.1995 р. про виділ у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1 га за адресою : м.Суми с.Веретенівка, пров. Кленовий,37.

Визнано недійсним державний акт 11-СМ №0011739 виданий 14.05.1996 р. ОСОБА_1 ОСОБА_3 сільрадою про право власності на земельну ділянку площею 0,1 га за адресою : м.Суми с.Веретенівка, пров.Кленовий, 37.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільради Ковпаківського району м.Суми про визнання незаконним рішення сільради про передачу земельної ділянки у приватну власність , визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення , яким задовольнити його позовні вимоги, відмовивши у задоволенні позову ОСОБА_2

Апелянт вважає, що судом не повно з»ясовано обставини, що мають значення для справи , неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Судом не враховано позиція ОСОБА_3 сільської ради , не враховано , що позивачкою пропущено строк позовної давності без поважних причин , не перевірено наявність у державному архіві рішення ОСОБА_3 сільради від 12.02.1994 р. про надання земельної ділянки ОСОБА_2

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд виходив з того, що з часу одержання державного акту на право власності на земельну ділянку вона стала її власником . В установленому порядку земельна ділянка у неї не вилучалась , а тому сільська рада не мала права передавати своїм рішенням від 22.06.1995 року цю-ж саму ділянку ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників апелянта , підтримавших скаргу , думку представника ОСОБА_3 сільської ради вважавшого за необхідне скасувати рішення суду та закрити провадження по справі , заперечення представника позивача ОСОБА_2 проти доводів скарги , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на спірну земельну ділянку за адресою : м.Суми, пров.Кленовий, 37 видано 2 державних акта на право власності , а саме:

- ОСОБА_2 видано державний акт 15 лютого 1995 року (а.с.13, копія акту) на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради №6 від 24.02.1994 року . Державний акт зареєстровано у Книзі державних актів на право власності на землю №266 ( а.с.14 , лист сільського голови);

- ОСОБА_1 видано державний акт 14.05.1996 року ( а.с.59, копія акту) на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради №29 від 22.06.1995 року .

В державних актах зазначено , що ділянка надавалась для будівництва жилого будинку та його обслуговування . До цього часу будинок на ділянці не будується , а використовується ОСОБА_1 не за призначенням , тобто для вирощування садово-городніх культур.

Згідно з довідкою виданою ОСОБА_3 сільською радою ( а.с.11) від 17.09.2008 року спірна земельна ділянка за рішенням цієї Ради №6 24.02.1994 року виділена саме ОСОБА_2, а іншій особі державний акт на право власності на цю-ж земельну ділянку було видано помилково.

Відповідно до ст.6 ЗК України ( 1991 р.) громадяни мають право на одержання земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування будинку . За ст.9 Кодексу сільські ради мали право передавати земельні ділянки у власність у порядку , встановленому ст.17 Кодексу . Згідно зі ст.23 Кодексу право власності на землю посвідчується державним актом , який видається та реєструється сільською радою.

За таких обставин передача зазначеної ділянки за рішенням сільської ради у власність ОСОБА_1 є незаконною , оскільки власником ділянки є ОСОБА_2 і лише їй належить право розпорядження землею.

Оспорюючи право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_2 не обробляла землю, а тому сільська рада мала право передати ділянку іншій особі, тобто йому і він тривалий час землею користувався.

Проте, з такими доводами не можливо погодитись, оскільки земельна ділянка не вилучена у ОСОБА_2 в установленому порядку і лише їй належить право володіння, користування та розпорядження , а не ОСОБА_3 сільській раді , яка фактично визнала , що помилково прийняла рішення про передачу землі ОСОБА_1

Не можна погодитись з доводами скарги про пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності на захист свого права .

Як правильно зазначив суд першої інстанції позивачка ОСОБА_2 лише у квітні 2007 року одержала відмову ОСОБА_3 сільської ради щодо виправлення допущеної помилки шляхом надання їй іншої ділянки . До цього часу з 2006 р. сільська рада запевняла її , що вирішить це питання. Крім того, тривалий час їй не надавались відомості про особу ( в даному випадку ОСОБА_1П.) , якій видано державний акт на спірну земельну ділянку.

З інших підстав позову щодо визнання недійсним державного акту виданого ОСОБА_2 на право власності на землю ,- ОСОБА_1 не заявляв, крім того, він взагалі не зазначив у своєму позові , які вимоги закону було порушено при передачі землі у власність ОСОБА_2

При розгляді справи апеляційним судом було встановлено, що на зберігання до установи державного архіву були передані рішення ОСОБА_3 сільської ради, якими надавались земельні ділянки громадянам для будівництва житлового будинку. Проте, в додатках до рішення сільради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не значаться.

В засіданні апеляційного суду голова сільради пояснив , що при передачі документів до архіву, внаслідок недбалості посадової особи виконкому сільської ради , були передані не всі додатки до рішень ради.

Колегія суддів вважає, що незбереження зазначених списків не є підставою для визнання недійсним рішення сільської ради про передачу у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки , оскільки саме рішення від 24.02.1994 р. №6 на підставі якого видано державний акт зберігається у архіві ( а.с.163,164).

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 сільської ради просив скасувати рішення суду першої інстанції , а провадження у справі закрити , так як вважав , що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що дана справа підлягає розгляду за правилами цивільного процесуального кодексу України , оскільки йдеться про спір між фізичними особами щодо права власності на земельну ділянку та оспорюється правовстановлюючі документи одержані на підставі рішень сільської ради.

Інші доводи скарги не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.1 ст.307,ст.ст.308,313-315, 317,319 ЦПК України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 02 жовтня 2009 року в даній справі залишити без зміни .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців .

Головуючий

Судді