Справа №22-ц-4617/10 Суддя-доповідач - Шевченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року м.Суми

04 листопада 2010 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів - Ільченко О.Ю.. ОСОБА_1,

при секретарі - Назаровій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТІП Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним та внесення до нього змін,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 вересня 2010 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, за кредитним договором № МL-С00/377/2007 від 28 листопада 2007 року Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», яке у подальшому стало іменуватися як Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», на визначених сторонами умовах надало ОСОБА_2 28300 доларів США.

Відповідно до пунктів 4.1.1 - 4.1.3 частини другої цього договору за порушення

прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредиту, сплати процентів за

користування кредитом у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити

банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що

підлягають сплаті згідно цього договору.

За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п. 4.1.1 цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25 грн.

За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу передбачених пунктами 4.1.1, 4.1.2 цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн.

Доводи позивачки щодо визнання зазначених пунктів недійсними та внесення змін до

договору на підставі Законів «Про захист прав споживачів» та «Про відповідальність за

несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», викладені нею в заяві про зміну позовних

вимог від 16 вересня 2010 року (а. с. 54), на що вона посилається і в апеляційній скарзі обґрунтовано відхилив, навівши з цього приводу згідно з вимогами ст. 215 ЦПК відповідні мотиви, у тому числі й відносно несправедливості перелічених умов договору.

При цьому суд вірно врахував і те, що Закон «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» на спірні правовідносини не розповсюджується суб'єктами зазначених у ньому правовідносин є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності.

У даному ж випадку позивачка виступає як фізична особа, тому до кредитних відносин, які виникли між нею і відповідачем, застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування, що виключає застосування аналогії закону, на що теж безпідставно посилається заявниця у скарзі.

Посилання її на те, що суд повинен був застосувати ч. 2 ст. 550 ЦК України недоречними, так як спірні пункти кредитного договору, про які йде мова, умов щодо нарахування процентів на неустойку (штраф, пеню) не містять.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія визнає, що окаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 вересня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд) кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -