overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-1589/2010р.
01 червня 2010р. Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді Адамович Б.М.
при секретарі Козак І.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом КП Червонограджитлокомунсервіс до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані послуги,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за за надані послуги по утриманні будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки відповідачка користується послугами, які надає позивач і їх не оплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1048,95 грн.
Відповідачка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , користується комунальними послугами, однак квартирну плату не вносить. На попередження про сплату боргу не реагує і до цього часу не розрахувалася за надані послуги.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено що відповідачка протягом тривалого часу не оплачує житлово-комунальні послуги за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Згідно ст.526 ЦК України, яка зазначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Довідкою адміністрації позивача стверджується, що заборгованість відповідачки станом на 20.05.2010 р.становить 1048,95 грн.
Відповідачка попереджувалася позивачем про сплату боргу, що стверджується копією попередження.
Сума боргу ніким не оспорюється.
Тому, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10,60,212,224-226 ЦПК України,ст.ст.526,530,610,625 ЦК України, ст.ст.64,67,68, ЖК України, п.п. 7,13 Правил користування приміщеннями житлових будинків,затверджених КМ України від 24.01.2006 р. № 45 суд-
Позов задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 в користь КП Червонограджитлокомунсервіс 1048,95 грн. заборгованості та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Стягнути з ОСОБА_1 51 грн. держмита в дохід держави.
Рішення набирає чинності через десять днів з часу його оголошення, якщо не подано заяву про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів.поданою протягом десятжднів з дня отримання його копії.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

С у д д я
Справа № 2-2665/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„23 вересня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І. при секретарі Шутяк З.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

11 серпня 2010 року Прокофёва К.О. предявила в суд позов до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований з відповідачем 24 червня 2006 року в Галицькому відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції.

В обгрунтування своїх вимог зазначала, що від даного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери. Між ними часто виникали непорозуміння, які призвели до того, що у березні 2010 року вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства і стали проживати окремо. Оскільки шлюб носить формальний характер, вона вирішила звернутись в суд.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що спору про поділ майна між ними немає та збереження шлюбу вважає неможливим.

Відповідач ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні позов визнав та пояснив, що вони з дружиною дійсно тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та подальше їх спільне життя є неможливим.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. З березня 2010 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Враховуючи матеріальне становище сторін, долю вини кожного в розпаді сімї, суд приходить до висновку, що витрати при реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС слід покласти на відповідача.?

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 24 червня 2006 року в Галицькому відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Белова), актовий запис №128, - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС стягнути з ОСОБА_2 державне мито в доход держави в розмірі 17 (сімнадцять) грн., звільнивши від цих витрат ОСОБА_1

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4
Справа № 2-3479/10
РІШЕННЯ

„22 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І. при секретарі Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований з відповідачем 12 листопада 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.ч

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що 01 жовтня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. У 1999 році у них народилась дитина ОСОБА_3 та у 2003 році народилась дитина ОСОБА_4. Спочатку подружнє життя склалось чудово, однак з часом подружні відносини погіршились, між ними почали виникати сварки, які переростали у більш серйозні конфлікти. Такі ча'сті непорозуміння непорозуміння стали причиною їхнього розлучення, яке відбулось 01 листопада 2004 року. Однак розпад сім»ї негативно вплинув на дітей. Вони почали хворіти, стали дратівливими, замкнулись у собі та перестали спілкуватись з однолітками. Заради блага дітей вона вирішила зробити ще одну спробу дати шанс чоловіку виправитись та змінити своє ставлення до сім»ї. 12 листопада 2004 року вони з відповідачем уклали шлюб вдруге. Нажаль це не дало жодного позитивного результату. Навпаки стосунки між ними значно погіршились. Відповідач повністю перестав цікавитись життям родини, став байдужим до них із дітьми. За таких обставин просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що сторони з весни 2008 року проживають окремо, не ведуспілдьного господарства, не підтримують подружніх стосунків.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд?

приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення ОСКІЛЬКИ МІЖ сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. З весни 2008 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 листопада 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1), актовий запис № 3130, - розірвати.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_6
Справа № 2-2433/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„08 вересня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

14 липня 2010 року ОСОБА_2 1.3. предявила в суд позов до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 30 жовтня 1999 року у відділі РАГС Львівського міськвиконкому.

В обгрунтування своїх вимог зазначала, що від даного шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Все це призвело до того, що рік тому вони стали проживати окремо один від одного, з того часу вони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, перестали вести спільне господарство. Оскільки шлюб носить формальний характер, вона вирішила звернутись в суд.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 1.3. позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився та передав письмову заяву, з якої вбачається, що він позов визнає та не заперечує проти розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Більше року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Враховуючи матеріальне становище сторін, долю вини кожного в розпаді сімї, суд приходить до висновку, що витрати при реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований ЗО жовтня 1999 року у відділі РАГС Львівського міськвиконкому між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Костюк), актовий запис № 2270, - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС стягнути з ОСОБА_2 державне мито в доход держави в розмірі 17 (сімнадцять) ,грн., звільнивши відз цих витрат ОСОБА_2 1.3.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня йоге проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4
Справа № 2-2609/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк З.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

4 серпня 2010 року ОСОБА_1 предявив в суд позов до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований з відповідачем 30 серпня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що від даного шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери. Впродовж останнього часу між ними часто виникали сварки, суперечки і непорозуміння, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства. З квітня 2010 року вони проживають окремо. За цей час ніхто з них не намагався поновити сімейні відносини, кожен живе своїм життям. На утримання дитини він добровільно надає матеріальну допомогу. Оскільки шлюб носить формальний характер, він вирішив звернутись в суд.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують подружніх відносин з квітня 2010 року, спору про поділ майна між ними немає та збереження шлюбу вважає неможливим.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що вони дійсно з квітня 2010 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та подальше спільне життя з позивачем ОСОБА_1 вона вважає неможливим.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. З квітня 2010 року вони проживають окремо, не?

підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 20 серпня 2003 року міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4), актовий запис № 2171, - розірвати.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4
Справа № 2-1935/10
У Х В А Л А

08 листопада 2010 року

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С. розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Першотравенським міським судом, було отримано заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Як вбачаться з заяви, позивачка просить стягнути моральну шкоду з відповідачки ОСОБА_2, дана категорія справ розглядається в порядку позовного провадження, а не окремого, тому повинна бути позовна заява а не заява.

Згідно ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Заява ОСОБА_1 викладена в формі листа, а тому не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, так як подана в одному екземплярі, відсутній другий екземпляр заяви та доданих до неї документів для відповідача.

Крім того позивачка ОСОБА_1 при подачі заяви не сплатила судового збору, згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року «Про державне мито» з змінами та доповненнями, розмір якого становить 1% від ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, повязаного з розглядом справи в розмірі 120 грн..

07 жовтня 2010 року заява ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням терміну для усунення недоліків 5 днів з моменту отримання ухвали про залишення заяви без руху. У встановлений строк заявниця ОСОБА_1 недоліки не усунула.

В звязку з вищевикладеними обставинами вважаю за необхідне визнати заяву ОСОБА_1 не поданою та повернути її заявниці.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, - суддя

У Х В А Л И Л А :

Вважати заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди не поданою та повернути її заявниці.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: /ОСОБА_3/
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
26 липня 2010 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Сенькова О.Г.
при секретарі Повзун С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з 21 червня 1991 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Із-за різних характерів між ними часто виникали суперечки та скандали. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх вона не має наміру, а тому просить задовольнити її вимоги.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 1991 року. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що сторонни мають різні характери. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та скандали. Це призвело до того, що сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Не дав позитивних наслідків наданий сторонам строк для примирення.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати і судові витрати покласти на позивача.
На підставі ст.110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214- 215,224-225 ЦПК України, суд
Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 21 червня 1991 року у відділі РАЦСу Старокостянтинівського районного управління юстиції, актовий запис N 114, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (до шлюбу Каленюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.
При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 на користь держави мито в сумі 17 грн. ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський райсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя
Дубровицький районний суд Рівненської області
Справа №2-242/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2010 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Сидоренко З.С.,
за участю секретаря Пінчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчить розписка.
У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.526, 611 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 225, 226, 232 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача поданою до Дубровицького районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_3