АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2502/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2010 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Максюти Ж.І., Козлова С.П.

при секретарі - Панченко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2010 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

ВАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2010 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2005/980-к/447-А від 25 листопада 2005 року в розмірі 425 470, 22 грн., а також судові витрати 1820 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення суду, ставить питання про його скасування та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що 25 листопада 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 8/2005/980-к/447-А, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 135 000 грн. строком до 20 листопада 2011 року. Умовами договору передбачений мінімальний платіж в сумі 3 199, 11 грн., який повинен бути сплачений щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Також з договору вбачається що у разі несвоєчасного внесення або не в повному обсязі внесенні відповідачем мінімально необхідного платежу чи іншого платежу, позивач приймає виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по кредитному договору в наступному порядку: плата за управління кредитом; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитом; пеня, штраф та неустойка; прострочена сума кредиту, сума кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 25 листопада 2005 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 447/1 від 25 листопада 2005 року.

У зв'язку з систематичним невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору на адресу відповідачів були направлені претензії з вимогами усунути порушення умов кредитного договору. Однак заборгованість, відсотки за користування кредитними коштами та пеню відповідачі не погасили.

В рахунок заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 16 листопада 2006 року передав позивачу автомобіль «Форд Мондео», 2005 року випуску. Вартість реалізованого автомобіля склала 93 425 грн. Дана сума була направлена позивачем на погашення плати за управлінням кредитом та погашення відсотків і не погасила заборгованості по кредиту. ( а.с. 18,19)

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27 жовтня 2009 року, відповідачі мають заборгованість за кредитом 129892,87грн., за нарахованими відсотками 45949, 60 грн., по комісії - 21 609, 93 грн., по пені за порушення строку ануітетного платежу - 228 017,82 грн., а всього 425 470, 22 грн.

Розглядаючи спір по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергове, частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1054 ЦК України.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники за ст. 554 ЦК України.

Задовольняючи вимоги позивача про відшкодування судових витрат, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст. 88 ЦПК, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про те, що судом при стягненні заборгованості не був врахований платіж за графіком кредиту по квитанції від 28 квітня 2006 року в сумі 3200 грн., колегія суддів вважає безпідставними та такими які суперечать наданій позивачем розшифровці суми заборгованості (а.с. 18-19)

Інші доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не приймаються колегією суддів до уваги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді :