справа № 2-о-53/10
провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2010 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши на попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Городище цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, за участю зацікавленої особи Городищенської міської ради м.Городище, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, за участю зацікавленої особи Городищенської міської ради, с. Мліїв Городищенського району.

Обґрунтовуючи свою заяву, заявниця посилається на те, що у серпні місяці 1970 року вона вступила у співжиття з ОСОБА_3. Однією сімєю, ведучи спільне господарство прожили 32 роки. Дітей не мали. Разом працювали на Городищенському цукрокомбінаті. Їй як працівниці, підприємство виділило квартиру, яка була приватизована ними спільно. Свідоцтво про право спільної власності на житло від 01.07.1993 року видане Городищенським цукрокомбінатом, посвідчує, що квартира №36 розташована у м. Городище, вул.Жовтнева №157 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3. У 1995 році вона вийшла на заслужений відпочинок і одержувала близько 50 гривень пенсії. Її чоловік продовжував працювати і його заробітки були основними та постійним джерелом її існування. ОСОБА_3 був на три роки молодшим, а тому основний тягар матеріального забезпечення родини лежав на ньому. 22 травня 2002 року він помер. Шлюб вони не реєстрували. Заповіту останній не залишив. На його частину квартири відкрилася спадщина. Вона продовжує жити у помешканні упродовж більш як тридцять років, однак успадкувати частину нерухомості ОСОБА_3 не може, хоч і зверталася із заявою до Городищенської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Факт перебування на утриманні її у ОСОБА_3 створив певні правові наслідки. Вона одержувала постійну матеріальну допомогу від небіжчика, яка являлася основним джерелом її існування. Факт перебування на утриманні тягне за собою одержання спадщини після смерті ОСОБА_3 на утриманні якого вона перебувала, а тому з цих підстав вона і звертається до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 заяву підтримала.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_4 заяву визнала, щодо її задоволення не заперечує.

Суд заслухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6В, які посвідчили факт перебування ОСОБА_2 на утриманні у ОСОБА_3, перевіривши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 22 травня 2002 помер ОСОБА_7, який проживав у громадянському шлюбі із ОСОБА_2. Дітей у них із заявницею не було. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому на праві власності частину квартири у м. Городище, по вул. Жовтневій №157 Черкаської області. Заповіт за життя померлим не оформлявся. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк подана лише заявницею до державного нотаріуса. Інших спадкоємців не має.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст.1265 ЦК України у п»яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім»ї.

Для встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець не менш як п»ять років одержував від спадкодавця матеріальну допомогу, що була для нього єдиним або основним джерелом засобів до існування. Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожний окремо, посвідчили, що заявниця дійсно тривалий час (більше п»яти років) проживала до смерті разом із ОСОБА_3, вели спільне господарство і основним джерелом їх існування була заробітна плата останнього, остільки заявниця була пенсіонеркою з 1995 року і постійно хворіє.

У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Судом також установлено, що перевірити розміри середньомісячних заробітних плат ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не представляється за можливе на момент розгляду справи в суді по причині припинення діяльності підприємства Городищенський цукрокомбінат.

Суд, у зв»язку з наведеним, вважає, що заявниця знаходилася на утриманні у померлого ОСОБА_3, матеріальна допомога якого була хоч і не єдиним, однак основним джерелом засобів до її існування, тому, що заявниця була не в змозі за станом здоров»я та пенсійним віком утримуватися самостійно.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту перебування її на утриманні у померлого ОСОБА_3, що передбачено ч.2 ст.256 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213, 215, п.1 ст.256, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, за участю зацікавленої особи Городищенської міської ради м.Городище - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не менш як п»ять років протягом 1995-2002 років на утриманні у ОСОБА_3, померлого 22 травня 2002 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд повністю або частково.

Апеляційну скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_8