АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5128/10* Головуючий у 1-й інстанції Литвин М.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі

головуючого судді Лобова О.А.

суддів Петренка В.М., Акопян В.І.

при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про перерахунок щорічної разової допомоги на оздоровлення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради здійснити перерахунок та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захисте громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - «Закон № 796»); зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2004 - 2008 роки.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що у період з 2004 по 2008 рік відповідач, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, всупереч вимогам Закону №796 виплачував позивачу допомогу на оздоровлення у розмірах, визначених постановами Уряду України.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 грудня 2009р. позов задоволено:

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради здійснити перерахунок щорічної разової допомоги на оздоровлення позивачу за період з 2004 по 2008 роки в загальній сумі 8 262 грн. 60 коп., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законами про Державний бюджет на відповідний рік.

Стягнуто з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на користь позивача щорічну разову допомогу на оздоровлення за період з 2004 по 2008 роки в сумі 8 262 грн. 60 коп.

Судові витрати віднесені на рахунок держави.

Постанову оскаржили Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, які в апеляційних скаргах просять скасувати рішення місцевого суду, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимогу приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове в разі порушення судом норм матеріального чи <- процесуального права. *

Як вбачається матеріалів справи, ОСОБА_2 має статус постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії та інваліда другої групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, і користується правами та пільгами, передбаченими Законом №796, в тому числі відповідно до ст.48, - правом на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти

» мінімальних заробітних плат. У порушення наведеної норми Закону

№796 відповідачем виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення відповідно до постанов Кабінету Міністрів України у твердій грошовій сумі а саме: 2004-2005роки - по 26,70грн., 2006-2008 р.р. - в розмірі по 120 грн.

Суд першої інстанції правильно виходив із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору та застосовував для вирішення спору норми ст.48 Закону №796.

Разом з тим, повністю задовольнивши позовні вимоги в частинні зобовязання нарахування та виплати спірних сум за 2004-2008 роки, суд ** не звернув увагу на те, що у 2006 р. на час виплати спірної суми

позивачу діяли обмеження ст.48 Закону №796, встановлені ЗУ Про Державний бюджет України на 2006 р..

Таким чином, при нарахуванні і виплаті допомоги на оздоровлення за 2006 р. відповідач правомірно застосував норми ЗУ Про Державний бюджет України на 2006р. щодо обмеження реалізації ст.48 Закону №796, які не були визнані неконституційними, отже розрахунок і виплата допомоги на оздоровлення мала здійснюватися на підставі постанови КМУ № 562 від 12 липня 2005 року.

Аналогічно пунктом 28 розділу II ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 р. передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Виплати позивачу проведені в квітні 2008р., а зазначена норма закону визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України 22 травня 2008р.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо недоотриманих сум на оздоровлення підлягають задоволенню частково, а саме за 2004р.(205 х 5 - 26,70 = 998,30 грн.), за 2005 рік (262 х 5 - 26,70 = 1 283,30 грн.), за 2007рік (400 х 5 - 120 = 1 880 грн.), а всього 4 161 грн. 60 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Посилання відповідача на те, що позивач не дотримався встановленого ч.2 ст.99 КАС України річного строку на звернення до суду не може бути прийнято до уваги, так як вимоги позивача згідно ч.І п.4 ст.268 ЦК України відносяться до вимог, на які позовна давність не поширюється.

Враховуючи те, що виплати, передбачені Законом №796 є особливою формою відшкодування державою шкоди, завданої здоров'ю громадян внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, не ^вбачається підстав для застосування правових норм, передбачених ст.99, ст.100 КАС України.

Підлягає також скасуванню рішення суду в частині стягнення присуджених сум на користь позивача з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, так як обовязок щодо виплати спірних сум покладено саме на органи управління праці та соціального захисту населення і стягнення заборгованості з виплат допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинні здійснюватись саме з рахунків цих управлінь.

Керуючись ст.ЗОЗ, ст.307, п.4 ч.І ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 грудня 2009 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково: зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради здійснити перерахунок щорічної разової допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2004, 2005 і 2007 роки, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законами про Державний бюджет на відповідний рік, і виплатити недоплачені суми щорічної разової допомоги на оздоровлення за вказані роки у розмірі 4 161 грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Рішення набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

Головуючий суддя: О.А. Лобов

Судді: В.І. Акопян

ОСОБА_3