Справа №2-96/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді Ченцової С.М.

секретаря Биховець Н.М.

з участю : позивача- Рибцової Т.Я., представника позивачів - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_3, відповідачів : ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідачів - ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7 міської ради -ОСОБА_8, представника співвідповідача - ОСОБА_9, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_10 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 міської ради, Управління земельних ресурсів ОСОБА_7 міської ради ; треті особи: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про скасування рішення ОСОБА_7 міської ради від 29.12.2004 року , в частині , та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку ,

ВСТАНОВИВ :

20.10.2009 року , ОСОБА_2 та ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7 міської ради, в якому просили: скасувати рішення ОСОБА_7 міської ради (15 сесія 4 скликання) від 29.12.2004 року про передачу у власність ОСОБА_13 земельної ділянки площею 0,1000 га по вул. Висока, 53/1 в м. Чернігові; визнати недійсним державний акт серії ЯБ №632162 від 29.12.2004 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га по вул. Висока, 53/1 в м. Чернігові, виданого на ім»я ОСОБА_13 та стягнути понесені судові витрати.

Заявлені вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є власниками, в рівних частинах квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 79,7 кв.м.) та квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (загальна площа квартири 18,5 кв.м.). Рішенням сесії виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 130 від 12.09.2005 року їм було дозволено здійснити прибудову до будинку по проекту, погодженому архітектором району, АДРЕСА_3. Дане рішення було винесено на підставі заяви ОСОБА_2, яка містить погодження про здійснення прибудови з усіма співвласниками даного будинку, серед яких є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та підтверджене проектом. Після отримання дозволу ними розпочате будівництво прибудови до АДРЕСА_4 по вул. Однак, під час будівництва було встановлено, що відповідачі самовільно поставили огорожу, таким чином огородивши земельну ділянку, якою вони користуються. Зазначають, що земельна ділянка під будинком 53 є загального користування і призначена для обслуговування житлового будинку, дозволу на відокремлення землі співвласникам не надавався, порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку не встановлювався, а отже поставлена огорожа є незаконною.

Позивачам стало відомо, що ОСОБА_4 , який будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_14 оформив свідоцтво про право на спадщину за законом, рішенням ОСОБА_7 міської ради (15 сесія 4 скликання) від 29.12.2004 року була передана у власність земельна ділянка площею 0,1000 га АДРЕСА_5 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , ( присадибна ділянка) і 10.12.2004 року ОСОБА_14 отримав Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Позивачі вважають дане рішення незаконним, оскільки вони згоди на здійснення даної приватизації не давали, межі ділянки як з суміжними землекористувачами не узгоджувались.

У попередньому судовому засіданні , 19.11.2009 року , ОСОБА_2 та представник позивачів уточнили позовні вимоги , в частині скасування п. 287 та 287.249 рішення ОСОБА_7 міської ради. До участі у справі , в якості співвідповідачів залучено : ОСОБА_5 та Управління земельних ресурсів ОСОБА_7 міської ради.

15.01.2010 року позивачами надано до суду уточнену позовну заяву ( а.с. 103-106), в якій вони просять , крім вимог уточнених у попередньому засіданні , просять визнати поважними причини пропуску строків позовної давності . В обґрунтування позовних вимог додатково зазначають , що відповідно до схеми земельної ділянки, що міститься на Державному акті про право власності на земельну ділянку, ОСОБА_14 було приватизовано частину земель загального користування та загальний проїзд до будівель (сараю, погребу, вбиральні), який використовувався всіма власниками квартир будинку № 53 по вул. Висока та земельну ділянку, на якій фактично розташований коридор та вхід до квартири АДРЕСА_6, що належить позивачам. Тому , позивачі вважають , що площа земельної ділянки , переданої у власність ОСОБА_13 не відповідає частині власності домоволодіння, що припадає на квартиру № 1 , та без врахування належної відповідачам та іншим співвласникам житлових площ ( не враховано співвідношення) , та не враховано виділення певної площі для загального користування.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та представники позивачів уточнили позовні вимоги , просять : скасувати п. 287 та 287.249 рішення ОСОБА_7 міської ради, як незаконні , визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 632162 виданого ОСОБА_13 10.12.2005 року та стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги просять задовольнити, посилаючись на обставини , зазначені в уточненій позовній заяві ( а.с. 103-106) Крім того , пояснюють , що у акті погодження меж земельної ділянки допущені помилки щодо опису меж землекористувачів суміжних ділянок та з позивачами , як власниками квартир № 3 та № 4 не погоджувались межі , хоча відповідачам передана земельна ділянка , якою користуються позивачі та інші власники квартир.

Оскільки , при приватизації земельної ділянки , ОСОБА_4 не врахована площа для загального користування ( прохід до стовпа електричної мережі ) ; проїзд до будівель: сараю , погребу, вбиральні), то при приватизації земельних ділянок іншими співвласниками, в тому числі позивачам , їм може бути виділена земельна ділянка значно меншої площі , на яку вони мали б право згідно часток відповідно до власності та з урахуванням земель загального користування.

Позивачка ОСОБА_10 у судове засідання не з»явилась , надала до суду заяву , в якій просила розглядати справу у її відсутність , з участю її представника( а.с.81).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представник позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти задоволення позову , відповідачі та їхній представник зазначають , що акт погодження земельної ділянки складено 08.11.2004 року , на той час позивачі не були власниками квартири АДРЕСА_7, тому з ними межі не погоджувались . На момент приватизації було три квартири , а оскільки загальна площа земельної ділянки становить 0, 3024 га , то відповідачі мали право на приватизацію земельної ділянки площею - 0,1000 га . Крім того , позивачами пропущений строк позовної давності. Тому, відповідачі просять відмовити у задоволенні позиву , стягнути з позивачів витрати на правову допомогу.

Представник відповідача , ОСОБА_7 міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що на момент складання акту погодження меж земельних ділянок позивачі не були суміжними землекористувачами, тому з ними не погоджувались межі. Рішення ОСОБА_7 міської ради від 29.12.2004 року прийнято на підставі заяв власників квартири АДРЕСА_8 . Державний акт видано на підставі технічної документації та документів , доданих до неї. Тому, представник ОСОБА_7 міської ради вважає , що порушень земельного законодавства не було , позов задоволенню не підлягає.

Представник співвідповідача , Управління земельних ресурсів ОСОБА_7 міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив , що при приватизації земельної ділянки не були порушені норми земельного законодавства.

Треті особи в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачі , ОСОБА_2 та ОСОБА_10 є власниками , в рівних частинах , квартир № 3 та № 4 по вул. Високій , 53 у місті Чернігові, що підтверджується свідоцтвами про право власності на житло ( а.с. 13, 14, 16, 17). Власниками квартири АДРЕСА_9 є : ОСОБА_4 2/3 частини та ОСОБА_15 1/3 частини , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.34,36). Власниками квартири № 2 по вул.. Високій є : ОСОБА_11 та ОСОБА_12, про що у судовому засіданні підтвердили обидві сторони.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Земельного кодексу України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймаються у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Не встановивши особу заявника , який претендує на приватизацію земельної ділянки , зокрема : ОСОБА_15 , яка згідно ксерокопії свідоцтва про одруження ( а.с.159) , з 07.08.1998 року є ОСОБА_5, ОСОБА_7 міська рада, на підставі заяв від 08.11.2009 року

( а.с. 113-115) прийняла рішення від 29 грудня 2004 року ( пункт.287.249 ) , згідно якого ОСОБА_15, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку по вулиці Високій, площею 0,1 га, у рівних частках.

Відповідно до п 1.16. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 року ( далі Інструкція) технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного

користування земельною ділянкою включає:

- виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду.

Зі змісту п. п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.6 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 року, встановлення в натурі ( на місцевості ) меж земельної ділянки відбувається за наявними картографічними матеріалами. На кадастровий план земельної ділянки наносяться межі земельної ділянки з описом суміжних землекористувачів і землевласників.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів ( майдани, вулиці, проїзди тощо ).

Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації зі складання державного акту ( а.с.112), зовнішні межі земельної ділянки встановлені в натурі по фактичному їх положенню в присутності землекористувача і узгоджені з суміжними власниками

( співвласниками ) землі і землекористувачами , про що складено відповідний акт . При узгодженні зовнішніх меж земельної ділянки зацікавленими громадянами претензій не виявлено.

Згідно генерального плану земельної ділянки з будівлями № 53 по вулиці Високій у місті Чернігові (а.с. 29) загальна площа земельної ділянки має 0,3024 га, в тому числі : під двором 0,0668 га та під садом 0,2053 га. На цій земельній ділянці знаходяться : сарай, погріб та вбиральня.

При порівнянні плану на будівлю ( а.с. 30) та кадастрового плану ( а.с.126) встановлено, що у кадастровому плані при опису меж допущено помилки : квартира № 2 на плані знаходиться від « Б до В» та від «Є до А», фактично на відрізку від « Б до В» знаходиться квартира № 4, право власності на яку видано 07.12.2004 року ( а.с. 16,17) ; а квартира № 2 фактично знаходиться на відрізку від «Г до Д» , на якому вздовж квартири № 2 знаходиться квартира № 3 та на відрізку від «Є до А».

Згідно акту погодження меж земельної ділянки ( а.с.123) межі земельної ділянки погоджені тільки з суміжним землекористувачем , ОСОБА_11, яка є власницею, в частині АДРЕСА_10.

Як слідує із технічної документації зі складання державного акта ( а.с.110-130) технічна документація не містить рішення ОСОБА_7 міської ради від 29.12.2004 щодо передачі у приватну власність ОСОБА_15, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 земельну ділянку по вулиці Високій, площею 0,1 га, у рівних частках.

Таким чином , технічна документація проведена на підставі заяв громадян від 08.11.2004 року, в цей же день складений і акт погодження меж земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене , суд вважає , що ОСОБА_7 міська рада , приймаючи 29.12.2004 року рішення про передачу у власність ОСОБА_15, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 земельну ділянку по вулиці Високій, площею 0,1 га, у рівних частках, не встановила особи заявників, що послужило передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_15 , яка з 07.08.1998 року ОСОБА_5 ; не перевірила правовстановлюючі документи співвласників будинку ( на той час було видано свідоцтво про право власності на квартиру № 4 позивачам) , тому не погоджені межі суміжних ділянок з усіма співвласниками будинку; не встановлено , що відноситься до земель загального користування , хоча із генерального плану земельної ділянки вбачається , що існує прохід до надвірних будівель та інше .

За таких підстав , суд вважає, що рішення ОСОБА_7 міської ради , в частині передачі ОСОБА_15, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,1000 га АДРЕСА_5 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ,

( присадибна ділянка) слід визнати незаконним.

І хоча , ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2006 року , після смерті ОСОБА_13 отримав у спадщину 1/3 частину земельної ділянки , що знаходиться по вул.. Високій, 53 у місті Чернігові та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 632162 від 10.12.2005 року , суд , керуючись ст.. 11 ЦПК України , вважає що недійсним підлягає визнанню , тільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 632162 від 10.12.2005 року на ім»я ОСОБА_13

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України , перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності , порушене право підлягає захисту.

У судовому засіданні представник відповідачів просила застосувати строк позовної давності . Представник позивачів зазначила , що вони не вважають, що позивачі пропустили строк позовної давності , оскільки дізналася про те , що прийнято рішення про передачу земельної ділянки у власність та видано державний акт на право власності на земельну ділянку тільки при розгляді цивільного позову до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні будівництва прибудови тільки в 2009 році. За таких підстав , суд вважає , що позивачі не пропустили строк для звернення до суду з позовом .

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та представником ОСОБА_1 10.10.2009 року укладено договори про надання юридичних послуг ( а.с. 51-54).

Згідно журналів судових засідань представник ОСОБА_1 брала участь у справі як представник позивачів. Позивачами сплачено витрати на правову допомогу в сумі 2257, 00 гривень ( а.с.160) Оскільки , зміст уточненої позовної заяви, майже відповідає змісту первинної позовної заяви , суд вважає , що сума витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню , в сумі 2000, 00 гривень , що є адекватною затратам на виготовлення процесуальних документів та участю у судових засіданнях, підтверджується розрахунком компенсації та відповідає постанові Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року.

Позивачами понесені та документально підтверджені судові витрати : судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу ( а.с.1,2 ) в загальній сумі 45 грн.50 коп. , які підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 83, 116, 118, 126, 152 ЗК України , Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 року ст.ст. 10, 11, 57-60, 84, 88, 208-209, 212-215, 223, 261,267, 294,295 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_10 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 міської ради, Управління земельних ресурсів ОСОБА_7 міської ради ; треті особи: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про скасування рішення ОСОБА_7 міської ради від 29.12.2004 року , в частині , та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення ОСОБА_7 міської ради від 29.12.2004 року в частині передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , площею 0,1000 га по вул. Висока, 53 у м. Чернігові для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , ( присадибна ділянка).

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 632162 , виданий 10 грудня 2005 року ОСОБА_13 на земельну ділянку площею 0,1 га по вул.. Висока, 53 в місті Чернігові.

Стягнути з ОСОБА_13 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_10 судовий збір в сумі 37 гривень , витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі 8 гривень 50 копійок , з кожного по 22 гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_13 , ОСОБА_5, ОСОБА_7 міської ради , Управління земельних ресурсів ОСОБА_7 міської ради витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень, з кожного по 500 гривень .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення, протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк , встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Ново заводського районного суду С.М.Ченцова

міста Чернігова