Справа №22-ц-601/10 Суддя-доповідач - Смирнова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І. ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2009 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням суду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 43.492 грн. 77 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення , посилаючись на те, що в судове засідання відповідачка та він не з»явились з поважних причин.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області заяву адвоката ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Відповідачка ОСОБА_1 оскаржила зазначене заочне рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ « Приватбанк ».

Апелянт зазначає, що рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, при неповному дослідженні обставин, що мають суттєве значення для справи.

Зокрема, на її думку, суд безпідставно задовольнив позов Банку, не врахувавши, що договором кредиту передбачено право на стягнення суми боргу лише за умови розірвання даного договору.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши заперечення позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню , а рішення суду зменшенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи суму боргу в солідарному порядку , суд першої інстанції виходив з норми закону зобовязального права, умов кредитного договору та договору поруки .

Колегія суддів вважає, що зазначені висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики , він зобов»язаний платити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.554 ЦК України , у разі порушення боржником обов»язання забезпеченого порукою , боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні божники.

Як вірно встановлено місцевим судом і сторонами не оспорюється, відповідно до умов кредитного договору , п.2.2.3., позичальник зобов»язаний проводити погашення кредиту в порядку та строки згідно Графіка погашення кредиту і процентів наведеного в додатку 1 ( а.с.4,7).

З розрахунку заборгованості за кредитом ( а.с.3), вбачається, що у відповідачки ОСОБА_1 почала виникати заборгованість за кредитом з листопада 2008 року .

У строк до 25.05.2009 р., зазначений у Графіку погашення кредиту (а.с.7) , кредит та проценти не були повернуті відповідачкою , тому на час пре»явлення позову залишилась непогашеною сума заборгованості за кредитом 4.511,25 доларів США та сума заборгованості за процентами 658,07 доларів США. Відповідно до умов договору також були нараховані штрафи за непогашення кредиту в строку за Графіком.

Розмір заборгованості по кредитному договору апелянтом не оспорювався.

При укладенні договору, відповідач була ознайомлена з його умовами, не заперечувала проти них та їй наданий кредит в обумовленій договором сумі. Їй було відомо , що кінцевим терміном виплати кредиту зазначено 25.05.2009 року. Цих умов договору вона не оспорювала в установленому порядку, позивач звернувся до суду 19.10.2009 року , тобто після закінчення терміну повернення кредиту.

Виходячи з положень ст.ст.554,625, ч.ч.1,2 ст.1050 ЦК України суд обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відповідач має право стягувати суму боргу за кредитом лише за умови розірвання даного договору колегія суддів вважає безпідставними , оскільки розірвання договору є правом Банку , а не обов»язком ( п.2.3. п/п «б» договору, а.с.4).

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 1 ст.307,ст.ст.308,313- 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2009 року в даній справі - залишити без змін .

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий-

Судді-