Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2010 року колегія суддів судової палати справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів: Косигіної Л.М., Котік Т.С.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в и.Житомирі цивільну справу за заявою першого заступника прокурора Житомирської області в інтересах територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання спадщини відумерлою за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20 листопада 2009 року,

встановила :

У вересні 2009 року перший заступник прокурора Житомирської області звернувся до суду із позовом в інтересах територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1. На час смерті ОСОБА_4 та по даний час у вказаній квартирі з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємці не з'явилися, фактично спадщину не приймали, з часу смерті спадкодавця сплинуло більше 9 років. Враховуючи наведене, просив визнати спадщину у вигляді житлової квартири АДРЕСА_2, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер 01.03.2000 року, відумерлою та передати її територіальній громаді м.Житомира.

Рішенням Богунського районного 20 листопада 2009 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 росять скасувати рішення суду та ухвалити нове - про відмову у здоволенні заяви. Апелянти посилаються на порушення судом норм роцесуального права. Зокрема, суд не притягнув їх до участі в праві, хоча вони є спадкоємцями померлого за заповітом і фактично рийняли спадщину.

Позивач, не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим та просить залишити його без змін.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2000 року помер ОСОБА_4. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, квартира №34 по вул.Кафедральній, б в м.Житомирі.

Визнавши дану спадщину відумерлою та передавши її територіальній громаді м.Житомира, суд 1 інстанції не з'ясував коло можливих спадкоємців ОСОБА_4, обмежившись запитом до Другої Житомирської державної нотаріальної контори. В той час, за даними Першої Житомирської державної нотаріальної контори наявний не змінений та не скасований заповіт, за яким ОСОБА_4 22.02.1994 року заповів апелянтам в рівних частинах належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_3 (а.с.29,30).

Суд 1 інстанції вказаних осіб до участі в справі не притягнув і таким чином вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі в справі.

Враховуючи наведене, рішення підлягає скасуванню в порядку п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20 листопада 200 9 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді