Справа № 2-701/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2010 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Конопльовій О.В.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Димитров справу за позовом Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» м. Димитрова звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування вимог вказав, що відповідачка є власником квартири № 54 будинку № 9 на м-ні «Східний» в м. Димитров на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу, 03.04.1996 року. Оскільки відповідачка, в період з 01.11.2006р. до 01.10.2009р. не сплачувала плату з утримання будинку та прибудинкової території, заборгованість з якої за вказаний період становить 2056.01 грн., позивач просить суд стягнути з неї на його користь вказану заборгованість та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Крім того, позивач вважає, оскільки боржниця прострочила виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, вона зобовязана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому просить стягнути з відповідачки на його користь втрати від інфляційних процесів в сумі 473.97 грн., три відсотка річних в сумі 78.27 грн.

Представник позивача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідачка до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і не має необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не з'явилися.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу, 03.04.1996 року, який знаходиться на балансі комунального підприємства «Служба єдиного замовника», яке згідно статуту є юридичною особою і балансоутримувачем всіх жилих будинків (а.с. 4, 9).

Як вбачається з довідки КП «СЄЗ» та долученого до матеріалів справи письмового розрахунку, квартирна плата в період з 01.11.2006р. до 01.09.2009р. відповідачкою не сплачувалась, заборгованість з плати по утриманню будинку та прибудинкової території за вказаний період складає 2007.56 грн. (а.с. 7, 8).

Згідно ст.156 ЖК України власник квартири в багатоквартирному будинку зобовязаний брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та проведенні ремонту. Це ж положення визначено п.17 Правил користування жилими приміщеннями будинків i прибудинковими територіями, згідно якого власники квартир зобовязанi вносити плату на обслуговування i ремонт будинку щомісячно не пізніше 10-го числа наступного місяця.

Оскільки відповідачка в період з 01.11.2006р. до 01.10.2009р. не сплачувала зазначені витрати, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідачки на користь позивача зазначену в позові суму заборгованості у розмірі 2056.01 грн.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми в порядку статті 625 Цивільного кодексу України не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Тарифна політика у житлово-комунальному господарстві здійснюється на підставі чинного законодавства, основу правового регулювання якого складають Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких повноваження щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги надано органам місцевого самоврядування. Порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг визначає Кабінет Міністрів України.

Судом встановлено, що позовні вимоги ґрунтуються на договорі, предметом якого є надання комунальних послуг населенню. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також права та обовязки сторін визначаються спеціальним Законом від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», норми якого не містять санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязання. Не містить їх і Закон України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 20 лютого 2003 року № 554-IV. Статтею 5 цього Закону встановлено, що на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємством на їхню заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг.

Законом України від 13 листопада 1996 року «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги», чинного і на теперішній час, у звязку з невиконанням державою зобовязання по виплаті заробітної плати, пенсій, стипендій, інших грошових виплат населення тимчасово забороняється нараховувати по розрахунках з 1 жовтня 1996 року та стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги.

Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 10 січня 2002 року з наступними змінами та доповненнями регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, субєктами яких є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи підприємницької діяльності, тобто на сферу житлово-комунальних послуг, де платником є фізична особа, він не поширюється.

Таким чином, на думку суду, положення статті 625 Цивільного кодексу України на правовідносини, які виникають з прострочення виконання грошового зобовязання з оплатою населенням комунальних послуг, не поширюється. Тому вимоги позивача щодо нарахування та стягнення з відповідачки втрат від інфляційних процесів та 3% річних, які по суті є платою за користування чужими коштами, а не санкцією за невиконання чи неналежне виконання зобовязання, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Судом встановлено, що рішенням Димитровської міської Ради від 23.12.2009року (а.с. 10) позивач звільнений від сплати судового збору, що зараховується в місцевий бюджет, тому відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.61, 64, 66, 68 ЖК України, п.17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та при будинковими територіями, ст.ст.10, 60, 79, 81, 88, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Служба єдиного замовника» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Служба єдиного замовника» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2006р. до 01.10.2009р. в сумі 2056 (дві тисячі пятдесят шість) грн. 01 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) грн., перерахувавши ці суми на розрахунковий рахунок 3841 в Донбаській філії ВАТ «Кредитпромбанк» м. Донецька Димитровське відділення, МФО 335593, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя