АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 57 (1) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Барильської А.П.

при секретарі : Євтодій К.С.

Розгляд справи здійснювався згідно вимог ч.2 ст. 197, ст. 304-1 ЦПК України без фіксації судового засідання технічним засобом і виклику осіб, які беруть участь у справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку щомісячної соціальної допомоги незаконною та стягнення заборгованості по виплаті надбавки до пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона відноситься до категорії «діти війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати їй не проводяться у розмірі, встановленому вказаною статтею, просила визнати незаконною бездіяльність УПФУ в Софіївському районі щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007р. та за період з 22.05.2008р. по 31 березня 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та за період з 22.05.2008р. по 31.03.2010р. згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2010 року позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007р. та за період з 22.05.2008р. по 31 березня 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та за період з 22.05.2008р. по 31.03.2010р. згідно зі ст.. 6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд не врахував, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не визначено величини мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення дітям війни, а таке визначення терміну надано лише в ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; судом не взято до уваги, що розмір надбавки учасникам війни визначено ст.. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Софіївському районі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» призупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.»

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими, крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року спірні відносини регулюються відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції закону, яка діяла до 01 січня 2007 року.

За таких підстав судом першої інстанцій зроблено обґрунтований висновок про те, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно підвищувати пенсію з по 09.07.2007р. по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року по 31.03.2010р. є обґрунтованими.

Також судоми правильно не були взято до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 неконституційними положень п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» застосуванню підлягає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. за № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Таким чином, колегія суддів вважає, що всі наведені обставини були правильно враховані судом першої інстанції, який прийняв вірне рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення, яке прийнято судом першої інстанції є законними і обґрунтованими, а тому підстав для його їх скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст. 197, ст.ст. 303, 304-1, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення, а рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2010 року - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: