Справа № 22ц 5423/2010 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Категорія: 27 Доповідач апел. інст.: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Зубарєвої К.П.,

суддів: Монастирецького Д.І., Бакуса В.Я.,

секретаря Гуняк О.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», третя особа філія відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», про зобов»язання до вчинення дій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 в лютому 2009 року звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому просить зобов»язати відповідача здійснити переказ коштів відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 05.01.2009 року, стягнути з відповідача пеню у розмірі 1215,99 грн. за прострочення платежу, понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та 10000 (десять тисяч) грн. у відшкодування завданої йому моральної шкоди. Також просить покласти судові витрати на відповідача. Під час розгляду справи позивач, відповідно ст. 31 ЦПК України, збільшив свої вимоги в частині стягнення в його користь пені за прострочення платежу з 1215,99 до 2583,35 грн., при цьому зазначивши відповідачем філію ВАТ КБ «Надра» ОСОБА_4

Заочним рішенням Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2009 року позов задоволено частково. Зобов»язано філію відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_4 регіонального управління здійснити переказ коштів відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 05 січня 2009 року. Стягнуто з філії відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Львівське РУ на користь ОСОБА_2 2583 грн. 35 коп. пені за прострочення платежу, 2000 грн. витрат на правову допомогу та 6000 грн. моральної шкоди.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ВАТ КБ «Надра» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення від 18 вересня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, витрат на правову допомогу та пені.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ВАТ КБ «Надра» не виконує свої зобов»язання зважаючи на запровадження Національним банком України мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідно до діючого на даний час законодавства. Районним судом не враховано, що моральна шкода не відшкодовується у договірних правовідносинах, та що граничний розмір витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - з таких підстав.

Судом встановлено, що між відповідачем ВАТ КБ «Надра» в особі начальника Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» ЛРУ ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, та позивачем ОСОБА_2 (вкладником) 04 січня 2008 року укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє», строк вкладу 12 місяців, що підтверджено копією Договору, наявного в матеріалах справи (а.с. 5-6).

05.01.2009 року строк депозитного договору закінчився і позивачем було ініційовано переказ його коштів на інший рахунок, про що свідчить документ про переказ платіжне доручення в іноземній валюті від 05.01.2009 року та квитанція про сплату комісії за перерахунок коштів від 05.01.2009 року (а.с. 7-10).

Однак, 10 лютого 2009 року, у зв»язку зі значним відтоком пасивів ВАТ КБ «Надра» (депозитів) та одночасним зменшенням поступлень від активів (погашення кредитів), що спричинило вплив на ліквідність Банку, з метою захисту інтересів вкладників та інших кредиторів, Правлінням Національного банку України відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» було прийнято постанову № 59 про призначення тимчасової адміністрації у ВАТ КБ «Надра» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців з 10.02.2009 року до 10.08.2009 року, після чого Правління своїм рішенням продовжило мораторій з 11.08.2009 р. до 10.02.2010 р.. Дане рішення НБУ прийняв на підставі п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей проведення заходів з фінансового оздоровлення банків» від 24 липня 2009 року № 1617-VI, де передбачено що Національний банк України має право продовжити на термін до шести місяців мораторій на задоволення вимог кредиторів банку, в якому на момент прийняття цього Закону введено мораторій (а.с. 42-44, 60).

Відповідно до ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», в редакції Закону № 1617-VI, протягом дії мораторію: 1) забороняється здійснювати стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення, та вжиття заходів, спрямованих на забезпечення такого стягнення відповідно до законодавства України; 2) не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань перед кредиторами та зобов»язань щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів).

Оскаржуване рішення ухвалено 18 вересня 2009 року, тобто під час дії мораторію.

За таких обставин у вимозі ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення платежу слід було відмовити.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції лише прийняв до уваги покликання позивача на те, що він залишився без засобів для існування маючи на рахунку в банку кошти, неодноразово і безрезультатно звертався до банку, що потягнуло за собою нервові потрясіння, стреси, внаслідок чого погіршились його відносини з родичами, сон.

При цьому суд, встановивши між сторонами наявність договірних відносин, помилково керувався ст. 1167 ЦК України, яка регулює позадоговірні (деліктні) відносини, не взявши до уваги те, що згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров»я людей товарами, у випадках, передбачених законодавством.

На порушення зазначених вище вимог закону суд безпідставно стягнув шкоду за послуги, які не визнані такими, що є небезпечними для життя і здоров»я людей.

Тому задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди також не ґрунтується на законі, а тому судове рішення і в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Що стосується судового рішення у частинах зобов»язання філії відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_4 регіонального управління здійснити переказ коштів відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 05 січня 2009 року та стягнення з філії ВАТ КБ «Надра» ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2000 грн. витрат на правову допомогу, то такі підлягають до задоволення з підстав, зазначених судом першої інстанції та у відповідності до ст. ст. 526, 527 ч. 1, 530 ч. 1 ЦК України, однак відповідачем по цих вимогах є відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», а не, в порушення вимог ст. ст. 28, 29 ЦПК України, філія відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_4 регіонального управління, яка не є юридичною особою, а відокремленим підрозділом юридичної особи, що не має власних рахунків для стягнення з неї коштів та по її зобов»язаннях несе відповідальність Банк. Крім того, як вбачається з позовної заяви від 23.02.2009 року, відповідачем у справі зазначено ВАТ КБ «Надра» (а.с. 2-4, 40-41).

Також районним судом не вирішено питання стягнення судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду, у відповідності до вимог ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, ч. 1 п. 4 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» задовольнити частково.

Заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов»язати відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» здійснити переказ коштів відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 05 січня 2009 року (а.с. 10).

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) гривень витрат, понесених ним на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в дохід держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Монастирецький Д.І.

ОСОБА_6