Справа №22-ц-453/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Смирнової Т.В.

суддів: Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунального підприємства «Промислово-виробниче об'єднання «Енергія», Відкритого акціонерного товариства Акціонерної компанії «Свема», треті особи: Комунальне підприємство «Шосткинське міське бюро технічної інвентаризації», орган опіки та піклування Шосткинської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю колективного підприємства «Укржилкомфорт», про визнання ордера на житлове приміщення та свідоцтво про право власності на житло недійсними, скасування реєстрації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно,

встановила:

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

При цьому зазначають, що судом не було надано належної оцінки тому факту, що видачею ордеру ОСОБА_3 на заселення житлової кімнати у спірній квартирі АДРЕСА_1 площею 10,7 кв.м. було порушено їх права на отримання житла, оскільки з 1982 року по даний час їх сім'я перебуває на обліку, так як потребує поліпшення житлових умов, та що відповідачка без правових підстав користується кімнатою і їй незаконно було видано свідоцтво про право власносіт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 на законних підставах займає житлове приміщення №3 кв.№5 по вул.Горького, 20 в м.Шостка, а

тому відсутні підстави позбавляти її права власності на житлове приміщення площею 10,7 кв.м.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки як вбачається матеріалів справи, згідно з рішенням адміністрації та президії профспілкового комітету АПВО «Свема» №4-4-4 від 21 лютого 2001 року, ОСОБА_3 поселено гуртожиток №1 з наданням кімнати 3 площею 10,7 кв.м і на підставі вказаного рішення видано ордер на зазначену житлову площу видано ордер (а.с.82, 84-85).

Судом також встановлено, що 04 квітня 2001 року ОСОБА_3 була зареєстрована за вищевказаною адресою, а згідно з листом КП «Укржитлкомфорт», будинок № 20 по вул.Горького у м.Шостка, згідно договору від 30 квітня 2001 року, був взятий на обслуговування в ОПВО «Свема», у тому числі і особовий рахунок на житлову кімнату на ОСОБА_3 площею 10,7 кв.м. (а.с.88). В 2006 році ОСОБА_3 разом з членами сім'ї приватизувала зазначене житлове приміщення і отримала свідоцтво на право власності на нього (а.с.26-28, 58). Доказів про те, що ОСОБА_3, крім спірної кімнати за адресою АДРЕСА_2, має інше житло, позивачі не надали. За таких обставин вимоги про позбавлення відповідачки власності є безпідставними.

Разом з тим, встановлено, що позивачам належить на праві спільної сумісної власності у квартирі АДРЕСА_3 три кімнати площею: 17,5 кв.м., 7,8 кв.м., 9,3 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 08 січня 2003 року (а.с.6, 15, 35).

Крім того, в суді апеляційної інстанції встановлено, що позивачі з 2001 року знали, що спірне житлове приміщення, кімната площею 10,7 кв.м, було виділено відповідачці, вона проживала в ньому, але позивачі на той час не ставили питання, що вони мають переважне право на зазначене приміщення.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий суд врахував зазначені обставини і дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивачі ґрунтуються на законі, оскільки вони не довели факт недійсності ордеру та свідоцтва і право власності на спірне житлове приміщення, виданих на ім'я відповідачки.

На даний час доводи апелянтів про те, що відповідачка на підставі фіктивних документів приватизувала кімнату і отримала свідоцтво про право власності, наявними у справі доказами не підтверджуються, оскільки це є тільки припущенням позивачів.

Та обставина, що сім'я ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку, не є підставою для позбавлення ОСОБА_3 права власності на житлове приміщення, яким користується на законних підставах.

За таких умов колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, вірно встановив юридичну природу спірних правовідносин й застосував відповідні їм норми матеріального права, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.І ст.314, ст.ст.31 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20січня 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: