Справа № 2-1317/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Нанєвій A.B.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Блакитна Нива 2005»

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного

прогулу,

ВСТАНОВИВ

18.06.2009року позивач звернувся до Кілійського районного суду з позовом до відповідача - ТОВ «Блакитна Нива-2005» про поновлення на роботі на посаді охоронця риборозплідника та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Підчас розгляду справи позивач двічі уточнив позов шляхом подання уточнених позовних заяв, в яких відмовився від позовної вимоги про поновлення на роботі, відмова прийнята судом, а також доповнив позов новими вимогами і остаточно просить стягнути з відповідача:

- відпускні в сумі 500,15 грн.,

- заборгованість по заробітній платі в сумі 337,33 грн.

- середній заробіток за час невидачі трудової книжки та не здійснення повного розрахунку при звільненні 12.03.2009 року по день повного розрахунку (500,15 грн. х 21 місяць = 10.503,15 грн.), з урахуванням індексу інфляції 15,7 % в сумі 13.121,10 грн.

( 11.340,63 х 15,7%= 13.121,10 грн.)

- 500 грн. витрат на правову допомогу ;

Підтримуючи позов, позивач та представник пояснюють, що з серпня 2008 року він працював в ТОВ «Блакитна Нива-2005» на посаді охоронця риборозплідника. 13.03.2009 року йому усно повідомили про звільнення з роботи в звязку з нестачею риби, але потім йому сказали, що його звільнено в звязку із знаходженням на робочому місці у стані спяніння. Звільнення вважає протиправним, оскільки останню зміну він здав о 8 годині

12.03.2009року та до нього ніяких зауважень не було, пройти медичний огляд з питання його стану йому не пропонували. Також пояснює, що 12.03.2010 року він звернувся до керівництва товариства з питанням про виплату заборгованості по заробітній платі, в касі підприємства йому надали відомість, в якій він розписався про отримання заробітній платні, але грошей йому не видали, а після повідомили, що його звільнено. Після цього він звертався для отримання розрахунку та трудової книжки, але йому було відмовлено і він надіслав заяву про перерахування грошей на його рахунок у відділенні банку. Трудову книжку він отримав поштовим відправленням 18.06.2009 року. Для отримання розрахунку до адміністрації більше не звертався, в тому числі і під час розгляду справи в суді. Наказ про звільнення в звязку з находженням на робочому місці у стані алкогольного спяніння вважає протиправним, оскільки 12.03.2009 року він у стані спяніння не знаходився, пройти медичний огляд з цього питання йому не пропонували, з наказом про звільнення його не ознайомили. Не погоджуючись із звільненням, позивач звертався до різних інстанцій і тільки 19.06.2009 року звернувся до суду. Поважних причин пропуску строку звернення до суду не має.

Представник відповідача позов не визнає та пояснює, що 12.03.2009 року було встановлено, що позивач знаходився на робочому місці у стані спяніння, в звязку з чим було видано наказ про звільнення позивача за п.7 ст. 40 КЗпП України. Від ознайомлення з наказом позивач відмовився. Від отримання трудової книжки позивач також відмовився, в звязку з чим трудову книжку було надіслано поштою. Для отримання остаточного розрахунку позивач не зявився не зважаючи на те, що його кілька разів запрошували для цього шляхом надсилання поштових відправлень. Станом на день звільнення заборгованості підприємства перед позивачем по заробітній платі не було. Відпустку позивач використав в лютому 2019 року, відпускні йому було виплачено. Після перевірки підприємства, інспекцією праці у Кілійському районі було внесено припис , відповідно до якого позивачу була перехована заробітна плата,- донарахована оплата за роботу в святкові та неробочі дні та індексація в звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати на загальну суму 337,33 грн. Ця заборгованість позивачу не виплачена через те що після звільнення він не приходив для отримання донарахованої заробітної плати та трудової книжки навіть після кількох запрошень, які йому надсилалися поштою. В звязку з цим трудову книжку йому було надіслано поштою.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Встановлено , що сторони знаходилися в трудових правовідносинах, в яких позивач працював на умовах безстрокового трудового договору на посаді рибалки-охоронця риборозплідника ТОВ «Блакитна Нива-2005».

Трудовий договір між сторонами розірвано за ініціативою власника наказом № 16 від 12 березня 2009 року , яким позивача звільнено з роботи за п.7 ст. 40 КЗпП Україна у звязку з появою на роботі у стані спяніння.

Листами від 30.03.2009 року, 19.05.2009 року відповідач звертався до позивача із запрошенням для отримання розрахунку та трудової книжки.

Згідно листа Територіальної державної інспекції праці у Одеській області від

25.04.2009року, за зверненням позивача про незаконне звільнення інспекцією праці проведена перевірка, під час якої встановлено, що відповідачем не в повному обсязі оплачувалась робота у святкові та не робочі дні у подвійному розмірі, що є порушенням ст.107 КЗпП України, а також не нараховувалась індексація грошових доходів громадян , що є порушенням ст. 33 Закону України «Про індексацію». Встановлено також, що для виплати розрахунку та видачі трудової книжки відповідач надіслав запрошення позивачу.

Згідно наказу № 7, записів особової картки форми П-2 відпустка за період з

15.03.2008 року по 14.03.2009 року надана позивачу та використана ним з 04.02.2009 року по

28.02.2009 року.

Згідно розрахункового листа за лютий 2009 р. позивачу нараховані відпускні в сумі 406,62 грн., та разом із заробітною платою йому належало до сплати 922,36 грн.,

Згідно платіжних відомостей № ВЗП-000005 за січень 2009 р., позивачу виплачено 05.02.2009 року 523,78 грн., № ВЗП-000012 за лютий 2009 року позивачу виплачено 398,37 грн., а всього 922,36 грн.

Згідно журналу-ордеру і Відомості по рахунку 661 Розрахунки за заробітною платою за 01.01.2008 - 31.12.2010 р., станом на день звільнення 12.03.2009 року заборгованість позивачу за нарахованою заробітною платою відсутня.

Згідно розрахункових листків за березень та квітень 2009 року, після звільнення позивача, відповідно до припису інспекції праці позивачу донарахована заробітна плата та індексація в сумі 217,80 грн. та 194,15 грн., а всього 337,33 грн. Зазначена сума позивачу невиплачена та є заборгованістю.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки , зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 ч.І КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок провадиться в день звільнення . В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань суму.

Відповідно до ст. 117 ч.І КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено , що позивачу виплачені відпускні, на день звільнення позивача заборгованість перед ним була відсутня. Заборгованість по сплаті заробітної плати в сумі 337,33 грн. виникла в наслідок донарахування оплати за роботу в святкові та неробочі дня а також індексації, що було проведено після припинення трудового договору. Позивача було повідомлено про можливість отримання донарахованої суми, але він відмовився від 'її отримання як до звернення до суду так і під час розгляду справи судом. Також позивач не звернувся до роботодавця для отримання трудової книжки. В звязку з зазначеним, суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача відпускних , середнього заробітку за час неотримання позивачем розрахунку та трудової книжки відсутні. Вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 337,33 грн. доведена та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК У країни, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Блакитна Нива-2005» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в сумі 337,33 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5