Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної А.М.

суддів: Жигановської О.С., КотікТ.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради, Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою Управління ПФУ в Малинському районі Житомирської області

на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2010 року, -

встановила:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідачів неправомірними та зобовязати їх нарахувати і виплатити за період з 01.12.2008 року по 30.11.2009 року кошти, передбачені ст. ст. 37, 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В обґрунтування позову зазначив, що є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Всупереч вимогам Закону, який пов'язує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати у вказаний період отримував в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року за № 836.

Постановою Малинського районного суду від 19 квітня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Малинському районі та дії УПСЗН виконкому Малинської міської ради щодо нарахування та проведення виплат ОСОБА_1, передбачених ст.ст. 37, 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 03.12. по 31.12.2008 року у меншому розмірі, ніж визначено Законом. Зобовязано УПСЗН виконкому Малинської міської ради донарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 03.12. по 31.12.2008 року в сумі 168 грн. ЗО коп. Зобовязано Управління ПФУ в Малинському районі донарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії, відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 03.12. по 31.12.2008 року в сумі 561 грн. 11 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ в Малинському районі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову скасувати. Зокрема, відповідач зазначив, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Крім того, суд безпідставно визначив розмір доплати, оскільки функціями щодо призначення виплат наділений виключно Пенсійний Фонд та його територіальні управління.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 23.06.2010 року, скарга Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради визнана неподаною та повернута скаржнику /а.с. 4б/.

ОСОБА_1 постанову суду не оскаржував.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, віднесений до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає у зоні посиленого радіологічного контролю /а.с. З, 6, 8/. Позивач отримує виплати згідно зі ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року за № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /а.с. 5, 19/.

Статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата, зокрема, тим, які проживають в зоні посиленого радіологічного контролю, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Дія вказаної норми була зупинена Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01.01.2008 року.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. При цьому, колегія суддів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справа Кечко проти України, Бурдов проти Росії, №59498/00, пар. 35, ECHR. 2002-Ш (mutatis mutandis), справа YVONNE Van Duyn V. Home Office (Case 41/74 van Duyn V. Home Office ); справа про принцип юридичної визначеності.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 року № 8-2 /з відповідними змінами /, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає /здійснює перерахунок/ і виплачує пенсії та інші виплати згідно чинного законодавства. Тому, відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій за відповідними позовами є управління Пенсійного фонду України.

Разом з тим, правильно вирішивши спір, суд помилково зобовязав Управління ПФУ в Малинському районі провести донарахування та виплатити позивачу доплату до пенсії в певному розмірі, тобто в сумі 561 грн. 11 коп.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності таких дій - зобовязати провести нарахування /донарахування/ та виплату належних сум відповідно до закону, не ухвалюючи при цьому рішення про визначення конкретного розміру виплат.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2010 року змінити, виключивши з резолютивної частини висновок суду щодо розміру доплати до пенсії в сумі 561 грн. 11 коп.

В решті постанову залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді