Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-5982/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

попередньо розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Сторони одружені з 06.07.1996 р., шлюб зареєстрований відділом РАЦС Ленінської райадміністрації м .Запоріжжя, актовий запис №392.

У шлюбі сторони перебувають вперше.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, 02.08.1998 р., яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася в січні 2010 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на відповідача.

Крім того, в позові позивачка вказує, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

На сьогоднішній день вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснив, що вони дійсно не проживають разом з січня 2010 р., спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо.

Крім того, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки, однак не в твердій грошовій сумі 1500 грн., а в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку. Ніяких інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, інших утриманців він не має.

Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась в січні 2010 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують.

Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин.

Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі.

Відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, 02.08.1998 р., що підтверджується свідоцтвом про народження.

Однак з пояснень сторін видно, що вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.

Дитина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів про розмір доходу відповідача та про можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця, у звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дитини в частці від його доходу.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дочки, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України враховує матеріальне становище дитини, відсутність у неї інших доходів, а також матеріальне становище платника, відсутність у нього інших утриманців і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню відповідачем витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 37 грн.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню в доход держави витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн. та інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 130 ч.4, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 111, 112, 115, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.07.1996 р. відділом РАЦС Ленінської райадміністрації м. Запоріжжя, актовий запис №392.

ОСОБА_1 надалі іменується прізвищем ОСОБА_1, яке отримала при укладанні шлюбу 06.07.1996 р. відділом РАЦС Ленінської райадміністрації м. Запоріжжя.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Відповідно до ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, не працює, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2010 р. і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів піддати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 держмито в розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп., а також витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 37 (тридцять сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави держмито в розмірі 51 (пятдесят одна) грн., а також витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя