Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області -

під головуванням судді Незнамової І.М.

при секретарі Нафєєвій Н.В.

з участю позивача по первісному позову, відповідача по зустрічному позову

ОСОБА_1

відповідачки по первісному позову, позивачки по зустрічному позову ОСОБА_2

представника позивача по первісному позову, відповідача по зустрічному позову ОСОБА_3

та представника служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської Ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини і зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувсь в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.12.2008 року Октябрським відділом РАЦСу Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 208, стягнення аліментів з відповідачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 4/5 частини від заробітку доходу відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначення місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її проживання.

В судовому засіданні позивач відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що 02.12.2008 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 у Октябрському відділі РАЦСу Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 208. Від спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповаги один до одного, порушувала подружню вірність. 17.03.2010 року він з ОСОБА_2 та малолітніми дітьми переїхали жити до квартири № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. 20.03.2010 року відповідачка залишила з ним дочку ОСОБА_6, яка на той час годувалася груддю та свою дочку від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Через шість днів ОСОБА_2 повернулася в м. Кузнецовськ, для того щоб забрати дітей, однак він віддав їй лише ОСОБА_7, а їх спільну дочку ОСОБА_6 відмовився передати ОСОБА_2, через непередбачливу поведінку останньої, оскільки під час сумісного проживання вона декілька разів намагалася вчинити самогубство, а саме намагалася отруїтися ліками та вистрибнути з вікна. З того часу дитина перебуває на його вихованні та повному утриманні, дитина звикла до нього. ОСОБА_2 не цікавиться дитиною, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоч до липня 2010 року вона отримувала допомогу в звязку з народженням дитини. Під час приїзду на перше судове засідання з невідомими особами намагалася викрасти дитину і крадіжка н вдалася лише із-за втручання працівників міліції, які наздогнали автомобіль, в якому знаходилася дитина, вже за межами м.Кузнецовська. ОСОБА_1 звернув увагу на те, що він є працевлаштований та має постійний дохід, також у власності має ? частину двохкімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, визначити місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним в квартирі № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області та стягнути з ОСОБА_2 на його користь на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 4/50 частини заробітку (доходу) матері до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні відповідачка позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково та пояснила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 Від спільного проживання у шлюбі у них народилася 02 січня 2009 року дочка ОСОБА_6. Також вказала, що їх життя з ОСОБА_1 не склалося, у них немає порозуміння. Спочатку вони проживали в м.Полтава, а в березні 2009 року приїхали до батьків відповідача погостювати. Однак 20.03.2010 року, після чергової сварки з ОСОБА_1, вона вимушена була поїхати до місця її проживання в м. Полтаву, оскільки ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою. Через шість днів вона повернулася в м. Кузнецовськ, для того щоб забрати дітей, однак ОСОБА_1 віддав їй лише її дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною та відмовлявся залишити дочку ОСОБА_6 на її виховання. Також вказала, що житлом воно забезпечена та має самостійний дохід. ОСОБА_2 вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1, а в іншій частині позову ОСОБА_1 просить відмовити.

ОСОБА_2 позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі і просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею в АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської Ради ОСОБА_4 пояснила, що комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кузнецовської міської ради розглядалося питання про надання висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, 02.01.2009 року. При цьому встановлено, що 20.03.2010 року ОСОБА_2 після сварки з ОСОБА_1 поїхала з м. Кузнецовськ до м. Полтави та залишила своїх двох малолітніх дітей : ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з чоловіком ОСОБА_1, незважаючи на те, що малолітня дитина ОСОБА_1 перебувала на грудному годуванні. Після чого малолітня дитина ОСОБА_2, 02.01.2009 року проживала разом з ОСОБА_1 в квартирі № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кузнецовської міської ради складено протокол, на підставі якого виконавчий комітет Кузнецовської міської ради дійшов висновку визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання її батька ОСОБА_1. Також вказала, що є всі підстави для задоволення первісного позову ОСОБА_1

Під час розгляду справи свідок ОСОБА_9 вказала, що вона являється матірю ОСОБА_1 Також показала, що 02.12.2008 року сторони уклали шлюб. 02.01.2009 року в них народилася дочка ОСОБА_2. Після народження дитини вона їздила до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у м. Полтаву до місця їх проживання. Під час перебування у гостях вона бачила, що малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_7 недоглянуті, ОСОБА_2 не підтримувала елементарних правил особистої гігієни дітей. 17.03.2010 року, сторони переїхали жити до квартири № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. 20.03.2010 року ОСОБА_2, після сварки з ОСОБА_1, пішла з дому та залишила малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з ОСОБА_1 Також звернула увагу на те, що ОСОБА_2 лишила малолітню дитину, яка на той час була на грудному годуванні. ОСОБА_1 не чинив перешкод ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною. Через тиждень ОСОБА_2 повернулася та хотіла забрати дітей. ОСОБА_2 забрала ОСОБА_7, а ОСОБА_1 не віддав їй дочку ОСОБА_6.

В судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що він є братом ОСОБА_1 Також показав, що він лише знає проте, що в березні 2010 року ОСОБА_2 поїхала з м. Кузнецовська до м. Полтави, залишивши своїх дітей на вихованні ОСОБА_1, при цьому малолітня дочка ОСОБА_6, в той час перебувала на грудному годуванні. Після того ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували на повному утриманні та вихованні брата. Через тиждень ОСОБА_2 повернулася та хотіла забрати дітей. ОСОБА_2 забрала ОСОБА_7 та ОСОБА_1 не віддав їй дочку ОСОБА_6.

Заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, думку представника служби у справах неповнолітніх, покази свідків, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що необхідно задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Підставами для такого висновку суду є наступне:

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КЕ № 051083 від 02 грудня 2008 року.

Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дочка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 080514 від 08 січня 2009 року.

Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони просять позов в частині розірвання шлюбу задовольнити, вказують, що не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сторони категорично наполягають на розлученні, сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина,

спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають

істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

В ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що ОСОБА_1, батько малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, належним чином виконував і на теперішній час виконує свої батьківські обов'язки. З моменту народження дитини до теперішнього часу він піклується про здоров'я дочки, її фізичний і моральний розвиток, турботливо, з любов'ю ставиться до її бажань і потреб, з своєї сторони, в межах свого матеріального забезпечення, утримує малолітню дитину. Наведені обставини, окрім пояснень ОСОБА_1, повністю підтверджуються показаннями представника служби у справах дітей та показаннями свідків, які в судовому засіданні позитивно охарактеризували ОСОБА_1

Показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 свідчать, що ОСОБА_2 протягом усього часу перебування дитини з батьком не цікавилася дитиною, жодного разу не приїздила провідати дитину і не надавала матеріальної допомоги на її утримання. Вказаний факт не спростувала і сама ОСОБА_2, яка в судовому засіданні вказала, що гроші, які вона отримувала в зв'язку із народженням дитини, витрачала на потреби своє сім'ї, а не приїздила до дочки в зв'язку із тим, що поїздки потребували значних матеріальних витрат, а також із-за погроз чоловіка. На думку суду така поведінка пояснення ОСОБА_2 свідчать про нещирі її почуття поваги і любові до дитини, адже не дивлячись на її неприязне відношення до ОСОБА_1, з яким нині проживає дитина вона повинна була піклуватися про дитину, забезпечувати дочку всім необхідним та розділяти з дитиною приємні події.

Про більшу прихильність малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до батька свідчать показання представника служби у справах дітей та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які суд прийняв до уваги. При цьому суд також врахував вік дитини, яка з 20.03.2010 року проживає разом із батьком і матері майже не бачила.

Із висновку виконавчого комітету Кузнецовської міської ради від 19.04.2010 року № 05/47-33/449 слідує, що при дослідженні питання щодо визначення місця проживання дитини встановлено, що виконавчий комітет Кузнецовської міської ради дійшов висновку : визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання її батька ОСОБА_1 в квартирі № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області. Вказаний висновок в судовому засіданні повністю підтримала і представник виконавчого комітету Кузнецовської міської Ради.

Договором дарування частки квартири від 09.04.2010 року підтверджується, що у приватній власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходиться ? частина квартири № 45 будинок № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області.

Із договору від 01.10.2010 року слідує, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, працює на посаді вантажника у приватного підприємця ОСОБА_11

З медичної картки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що вона перебуває на обліку в СМСЧ №3 м.Кузнецовська Рівненської області і її місцем проживання є квартира № 45 будинку № 4/2 по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області.

Судом прийнято до уваги, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах СМСЧ-3 м.Кузнецовська.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про аморальність поведінки ОСОБА_1, а отже заборон передачі малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, для проживання разом із її батьком ОСОБА_1 не має.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог суд прийняв до уваги наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 в березні 2010 року залишила своїх двох малолітніх дітей, одна із яких годувалася груддю по місцю проживання ОСОБА_1 і виїхала в м.Полтава, де і проживає по даний час у квартирі своєї матері.

Характеристикою з останнього місця роботи ОСОБА_2 підтверджується, що ОСОБА_2 з 26.01.2010 року по 01.03.2010 року, працювала в столярному цеху шліфувальницею столярних виробів та перебувала на випробувальному терміні 2 місяці. У звязку з тим, що ОСОБА_2 відпрошувалася з роботи раніше, щоб забрати дитину з дитячого садка, було прийнято рішення не продовжувати випробувальний термін та звільнити її з роботи.

Трудовою угодою від 31.05.2010 року, між ТОВ «Нік ОСОБА_10» в особі директора ОСОБА_12 та ОСОБА_2 підтверджується, що ОСОБА_2 тимчасово працевлаштована, терміном до 31.12.2010 року.

В судовому засіданні також було досліджено акт обстеження житлово побутових умов від 08.04.2010 року, з якого слідує, що в квартирі АДРЕСА_3, загальною площею 47.7 м2, проживають ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

Статтею З ЦК України передбачено, що однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

У відповідності з рішенням Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року справедливість - одна із основник засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, також врахувавши ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, а саме те, що мати - ОСОБА_2 безпідставно залишила малолітню дитину без особистого догляду та виховання, в той час, як дитина перебувала на грудному годуванні, окрім цього, ОСОБА_1 сам займався вихованням та матеріальним утриманням дитини, має самостійний дохід та має у приватній власності житлову площу. Інших обставин, передбачених ст. 161 СК України, через які батько -ОСОБА_1 не міг би створити дитині належних умов для виховання та розвитку, під час розгляду справи не встановлено, тому суд вбачає за необхідність визначення місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання її батька ОСОБА_1.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з ОСОБА_1, малолітня дитина потребує матеріальної допомоги, ОСОБА_2 зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів і стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4/50 частини заробітку матері.

Керуючись ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112, ч.ч. 1,2 ст. 161, ст.ст. 180-183 СК України, ст.. 4, ч. 1 ст. 11, ст.. 60, ч.1 ст. 61, ч.ч. 1,4 ст. 174, ч. 3 ст. 208, ч.ч. 1-3 ст. 209, ст.ст. 212-215, ч. 1 ст. 218, ч.ч. 1,2 ст. 222, ч. 1 ст. 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

ОСОБА_13 ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_5, який зареєстрований 02 грудня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Октябрського району Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 208 розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на виховання її батька ОСОБА_1 до досягнення нею повноліття.

Передати малолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 її батькові ОСОБА_1 для спільного проживання за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення нею чотирнадцятирічного віку.

Стягнути із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 4/5 частини заробітку (доходу) матері до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягувати із 23 квітня 2010 року, з дня звернення до суду.

Стягнути ОСОБА_5 в дохід держави державне мито в розмірі 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету, банк одержувач: ГУДКУ у Рівненській області МФО: 833017, ЗКПО: 23304211, р/р 0004, призначення платежу: код платежу 22050001, - ІТЗ для Кузнецовського міського суду Рівненської області в розмірі 120 грн.

В зустрічному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів із дня його проголошення.

Головуючий