Літинський районний суд Вінницької області
Справа №2-353/10 р.
Літинський районний суд, Вінницької області
в складі: головуючого судді: Кащука А.С.
при секретарі: Поляруш Г.А.
за участю прокурора: Нікітчин Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом Прокурора Літинського району в інтересах ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -
В провадженні Літинського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом Прокурора Літинського району в інтересах ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.
В позовній заяві вказано, що статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян в суді у випадках, визначених законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах громадян передбачено ст. 121 Конституції України, п.6 ч. 2 ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" та ст.45 ЦПК України.
Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.
Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.
Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження.
Пред'являючи позов в інтересах вказаних громадян прокурором переслідується мета відновлення порушених прав ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 в результаті незаконних дій ОСОБА_3. При цьому, прокурор виходить з наступних підстав для пред'явлення позову.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в 2001 році прибули на проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1 з с. Почапинці Жмеринського району разом з батьком ОСОБА_4 та оселились в будинку за адресою с. Садове вул. Галіча, що належав на праві власності бабусі ОСОБА_5.
12 листопада 2003 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом залишились син ОСОБА_4, ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_6.
На час смерті спадкодавця ОСОБА_5, за даною адресою також був зареєстрований її син ОСОБА_3, який фактично проживав на території Російської Федерації.
У 2006 році ОСОБА_3 звернувся до державної нотаріальної контори Літинського району та оформив усе спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_5, на своє ім'я, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.09.2006 року Серія ВЕВ №637238, хоча відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якшо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином ОСОБА_4 прийняв спадщину, фактично вступив у володіння спадковим майном, до 2008 року здійснював всі поточні виплати на утримання та ремонт житлового будинку, обробляв земельну ділянку. Але в державну нотаріальну контору із заявою про оформлення спадщини не звертався.
26 березня 2008 року ОСОБА_4 помер. Відповідно до ч.І ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття її обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тобто після смерті ОСОБА_4 право на успадкування його частки перейшло до його неповнолітнього сина ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_1.
У січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з позовом про виселення та зняття з реєстрації неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 з будинку, що належить йому на основі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Під час розгляду справи у суді ОСОБА_3 подав заяву про залишення справи без розгляду до червня 2010 року.
Ні неповнолітній ОСОБА_2, а ні ОСОБА_1 будинку чи іншого нерухомого майна, яке могло б належати їм не мають відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання, дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.
Оскільки неповнолітньому ОСОБА_2, 09.04.2009 року було надано статус дитини-сироти та постановлено на облік служби у справах дітей, стаття 3. Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених, батьківського піклування», встановлює засади державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, однією з яких є захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей.
Стаття 12. Закону Україну «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» встановлює захист прав та інтересів дітей при вчиненні правочинів щодо жилих приміщень, де держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомою майна.
Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно житлових приміщень.
Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.
Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке, або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.
Отже підставою для звернення прокурора із заявою до суду є те, що внаслідок незаконних дій відповідача порушені майнові та житлові права позивачів, які через свій матеріальний стан неспроможні самостійно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав .
В судовому засіданні прокурор Нікітчин Р.О. позов підтримав.
Начальник служби у справах дітей Літинської РДА ОСОБА_7 заявлені позовні вимоги підтримала.
Відповідач по справі ОСОБА_3 в зал судового засідання нез»явився по невідомій суду причині, та не надав заперечення проти заявленого позову.
3»ясувавши позицію, представника позивача, суд вважає, що справу слід розглянути, ухваливши заочне рішення на підставі ст..224 ЦПК України, відповідно до якої, у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Крім зазначених пояснень , позовні вимоги підтверджуються також: копія свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 6), копія технічного паспорта (а.с. 8-12), копія свідоцтва про народження дітей (а.с. 13,14), копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 (а.с. 17), копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а.с. 18), виписка з господарської книги (а.с. 20), довідкою Селищанської с/ради (а.с. 21).
На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 121 Конституції України, ст.ст.З, 45,118, 122 ЦПК України, ст. 1301 ЦК України, керуючись ст.ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру", -
Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом,
Видане 05.09.2006 року ОСОБА_3 державною нотаріальною
Нотаріальною конторою Літинського району, серія ВНВ №637218, - недійсним.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Літинського районного суду протягом 10 днів з дня його отримання.
Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя підпис