АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА Іменем України

Головуючий в 1-й інстанції

ОСОБА_1

Доповідач - Михайлів Л.В.

07 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів - Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: ЄвтодійК.С. , ,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 районної спілки споживчих товариств -

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення ОСОБА_3

районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2010 року по справі за

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної спілки споживчих

товариств про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до кооперативного підприємства «Коопунівермаг» (надалі - КП «Коопунівермаг») про поновлення на роботі, посилаючись на незаконність її звільнення відповідачем

29.12.2009 року з посади головного бухгалтера КП «Коопунівермаг» за п.1 ст. 40

КЗпП України, оскільки ним не дотримано порядку скорочення чисельності

працівників, який передбачено нормами КЗпП України.

Уточнивши позовні вимоги й заявивши їх до ОСОБА_3 районної спілки споживчих товариств (надалі - Широківеька РСС), позивач просила суд поновити їй строк звернення до суду з позовом, поновити її на посаді комерційного директора ОСОБА_3 РСС, стягнути з відповідача на ЇЇ користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 8256,84 грн., а також перерахувати ф Пенсійного фонду України внески на соціальні заходи: .

Ухвалою суду від 27.04.2010 року провадження у справі відносно КП «Коопунівермаг» закрито у зв'язку з ліквідацією та виключенням підприємства із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців

15.04.2010 року.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2010 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

Додатковим рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2010 року віднесено на рахунок держави витрати зі сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення заявлених нею позовних вимог, посилаючись на неврахування судом того, що в порушення ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України, відповідачем не запропоновано їй іншої роботи, не розглянуто питання про переважне право залишення її на роботі й скорочено за 4 місяці до повної ліквідації підприємства. Не надано оцінки судом першої інстанції й тій обставині, що скорочення чисельності або штату працівників це поетапна процедуру,

-

тоді як рішення про реорганізацію підприємства шляхом його-ліквідації та про

скорочення працівників були прийняті одним днем 29.10.2009 року.

Відповідач ОСОБА_3 РСС заперечує проти доводів апеляційної скарги.

вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 за наказом № 1 від 02.01.2001 року прийнята на посаду головного бухгалтера КП «Коопунівермаг» (а.с. 68)

29.12.2009 року згідно наказу № 33 позивач звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з реорганізацією підприємства (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених нею позовних вимог, оскільки звільнення позивача проведено у відповідності до вимог діючого трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст, 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін - в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В частині 2 вищевказаної статті зазначено, що таке звільнення допускається. якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» в п. 19, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. І ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Порядок та умови вивільнення працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці ст.ст. 42, 43, 49-2 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звільнення ОСОБА_2 стали зміни в організації виробництва і праці КП «Коопунівермаг». про реорганізацію якого шляхом приєднання його до правління райспоживспілки. а також скорочення посад директора, головного бухгалтера та бухгалтера-касира цього підприємства, ОСОБА_3 РСС 29.10.2009 року прийнято постанову. Зміст вказаної постанови доведений до відома ОСОБА_2 29.10.2009 року, про шо свідчить її підпис (а.с. 30).

29.10.2009 року ОСОБА_2 під підпис ознайомлена з наказом про скорочення посад № 33 від 29.10.2009 року (а.с. 67).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звільнено 29.12.2009 року (а.с. 11). то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання двомісячного строку її попередження про планове звільнення.

На виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України про планове вивільнення працівників КП «Коопунівермаг» було повідомлено ОСОБА_3 районний центр

зайнятості шляхом подання звітності форм №4-ПН (план) від 29,10.2009 року про заплановане та фактичне вивільнення працівників (а.с. 31,32).

11 грудня 2009 року профспілковим комітетом ОСОБА_3 райспоживспілки надано згоду на скорочення посад працівників. КП «Коопунівермаг», в тому числі й головного бухгалтера зазначеного підприємства (а.с. 26-29,60-62, 66).

Зі змісту ст. 49-2 КЗпП України вбачається, що при вивільненні працівникові повинна бути запропонована робота за відповідною професією (спеціальністю) і тільки при відсутності такої роботи - інша робота, що є на підприємстві, в установі,організації.

Оскільки у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці КП «Коопунівермаг», скорочено всі посади, й враховуючи те, що підприємство припинило свою діяльність шляхом приєднання до ОСОБА_3 РСС, про що внесено запис до ЄДРПОУ від 15.04.2010 року й на підприємстві скорочено всі посади, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив про неможливість запропонування позивачу при його вивільнення іншої роботи на цьому підприємстві.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_2, відповідно до яких вона прете дує на посаду комерційного директора ОСОБА_3 РСС, яка є посадою вищої кваліфікації, ніж та, що вона виконувала, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість переведення позивача на вказану посаду у зв'язку з невідповідністю її кваліфікаційним вимогам. Крім того, в матеріалах справи відсутня заява про прийняття її на роботу в ОСОБА_3 РСС, тоді як іншими працівниками ліквідованого підприємства такі заяви-подано у встановленому законом порядку (а.с. 199-202).

Отже, встановивши, що мала місце реорганізація КП «Коопунівермаг» шляхом приєднання до ОСОБА_3 РСС та його ліквідації, позивач за два місяці була попереджена про скорочення займаної нею посади головного бухгалтера, переведення позивача на іншу роботу не було можливим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що звільнення ОСОБА_2 з посади головного бухгалтера КП «Коопунівермаг» було проведено з дотриманням норм трудового законодавства.

Доводи ж апеляційної скарги позивача правильності висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: