АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 5 (II) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ЛяховськоїІ.Є.
суддів: Барильської А.П., Карнаух В.В.
при секретарі: Бондаренко І.В.
за участю: позивачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
представника Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради
м. Кривого Рогу - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на підсобне приміщення,-
У листопаді 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на підсобне приміщення 79,7 кв.м, що розташоване в підвалі нежилого приміщення А-2 по вул. Ватутіна, 50 у м. Кривому Розі.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2006 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2С, та ОСОБА_7 право власності на приміщення площею 79,7 кв.м, яке розташоване в підвалі нежилого приміщення А-2 н/ж за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 50.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про

скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи на

новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм

матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд, не залучивши до участі у справі ТОВ «Поллекс» та його, вирішив питання про їх права та обов'язки, оскільки вони є власниками суміжних приміщень.

Окрім того, в порушення норм ст.ст. 335, 344 ЦК України та п.8 Прикінцевих та перехідних положень безпідставно визнав за позивачами право власності на нерухоме майно за набувальною

давністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи за позивачами право власності на приміщення площею 79,7 кв. метрів, яке розташоване в підвалі нежитлового приміщення А-2 н/ж за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд.50, суд першої інстанції виходив із того, що спірне приміщення не має власника, і відповідно до положень ст.. 344 ЦК України, позивачі як особи, які добросовісно заволоділи чужим майном і продовжують відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набули право власності на це майно.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно із п. 8 Прикінцевих та перехідних положень правила ст.. 344 ЦКУ про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004

року п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми

ст.. 344 цього Кодексу поширюються на правовідносини, що

виникли з 01 січня 2001 року, а відтак визнання судом права власності за набувальною давністю не може мати місця раніше 01 січня 2011 року.

Суд в порушення вимог ст.ст. 214,215 ЦПК України на зазначені положення норм матеріального права уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що їх регулює, і задовольнив позов на підставі ст.. 344 ЦК України, не з,ясувавши наявності обставин та правових підстав для набуття позивачами права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Крім того, суд у достатньому обсязі не встановив та не зазначив у рішенні осіб, які є власниками нежилого приміщення, або володіють чи користуються ним, не з,ясував наявності і не перевірив доказів, що підтверджують претензії позивачів на приміщення та підтверджують володіння і користування таким приміщення саме позивачами, з огляду на те, що власником нежитлового приміщення з побудовами А1-1 та А2-1 по вул.. Ватутіна, 50, прим.1 у м. Кривому Розі є ТОВ «Поллекс», що підтверджується договорами купівлі-продажу, актами прийому-

передачі та витягу КП ДОР КБТІ про реєстрацію права власності на" нерухоме майно/а.с. 10,12,ІЗ,14-19/ і ця обставина встановлена даним рішенням суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачами права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Дане рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог відповідно до положень п.п.1,4 ч.1ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,4 ч.1 ст. 309 ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2006 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судці: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач: ОСОБА_3