Справа № 2-285/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2010 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

ОСОБА_1; ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6;

судді з участю:

секретаря

позивача

представника позивача відповідача

представника відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,

УСТАНОВИВ:

04 лютого 2010 року ОСОБА_3 предявила позов до ОСОБА_5 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

В позовній заяві і в судовому засіданні, підтримуючи позов, позивач повідомила, що з 24 серпня 2002 р. вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_5, в липні 2010 р. шлюб було розірвано рішенням Арбузинського районного суду. Власного житла подружжя не мало, проживали в будинку батьків відповідача. Потім органами внутрішніх справ позивача і відповідача було взято під варту, приблизно через місяць після звільнення з під варти, а саме з 20 грудня 2009 р. позивач і відповідач стали проживати окремо, майно, придбане ними під час шлюбу, залишилось в будинку батьків відповідача. Коли позивач пішла від відповідача, батьки останнього їй сказали, що вона не має права ні на яке майно, оскільки нічого не заробила. Тому позивач змогла забрати з собою лише пилосос, вартість якого оцінює в 500 грн., та цифровий фотоапарат марки Касіо, вартістю 1998 гри. Позивач вважає, що пилосос не підлягає поділу між подружжям, оскільки цей пилосос їй подарував відповідач. Цифровий фотоапарат Касіо на думку позивача також не підлягає поділу, оскільки вона і так залишила у відповідача багато речей. До того ж, позивач уже продала цей фотоапарат. Придбала його позивач на власні кошти влітку 2009 р. Іншого майна, крім суто індивідуальних речей, позивач з собою не взяла. Таким чином, у відповідача залишилось наступне майно, придбане подружжям за час спільного життя, і яке таким чином підлягає поділу між позивачем і відповідачем:

1.Компютер, який позивачу подарували її батьки з нагоди 18-ти річчя, вартістю на момент придбання - 4000 грн.;

2.Телевізор, придбаний в 2004 р., вартістю на момент придбання - 2100 гри.;

3.Мікрохвильова піч марки Ш, придбана 29.08.2008 р. на кошти батьків позивача, вартістю на час придбання 465 грн.;

4.Акустика для автомобіля, вартістю 1000 грн., автомобільний магнітофон «ОХХ556МР», вартістю 700 грн., підсилювач «Віаиріипеї СТА-270», вартістю 2300 грн. які були встановлені в автомобіль, зареєстрований на матір відповідача - ОСОБА_7;

5.ЭУЭ програвач, вартістю 1300 грн.

6.Кондиціонер Ш, вартістю 1100 грн.;

7.Електрична плита «Оогеще», складена з частин електричної плити, яка зіпсувалась, та придбаних окремо частин, вартістю 1300 грн. При цьому позивач пояснила, що вказана сума - це вартість тієї електроплити, яка зламалась;

8.Холодильник «Оаі/?о», придбаний приблизно в 2004 р., вартістю на час придбання 1900 грн.;

9.Пральна машина «/УР 10390 N0», придбана в 2007 р., вартістю 1900 грн.;

10.Монітор «ММ 19», вартістю 1000 грн.;

11.Цифровий супутниковий приймач «ПЗВ-БЗООУЛЗЗВ-ЗЗООЕ», вартістю 1000

грн.

13.Телевізор «Бантик», вартістю 1300 грн.;

14.Набір кухонних меблів, подарований на весілля батьками позивача, вартіст: 1200 грн.;

15.Мопед марки Хонда, вартістю 3000 грн.

Позивач наполягає на тому, що крім вказаного нею майна, у відповідача залишилось ініг. майно ( килими, посуд ), на поділі якого вона не наполягає. Також позивач пояснила, ш відповідач під час проживання в шлюбі брав кредит в банку в сумі 10000 грн., і вон. давала на це згоду, але позивач наполягає на тому, що вона не знала про те, що відповіла - оформляв заставу на цей кредит і в якості застави виступала побутова техніка, що була : спільною власністю. Позивач вважає, що оскільки кредит брав відповідач, саме він повинен був сплачувати цей кредит. Кошти, отримані в кредит, було витрачено погашення боргів відповідача. Рік, коли сторони ще жили разом, вони разом сплачуват кредит, потім, під час перебування під вартою, вони не могли платити. Позивачу відомі що в цей час по кредиту платили батьки відповідача зі своїх власних коштів. Тако - позивач наполягає на тому, що у неї також був кредит, оформлений на її сестру. Оскільк добровільно поділити вказане майно відповідач відмовився, позивач змушена звернутись позовом до суду. Позивач посилається на ст. 60 Сімейного кодексу України, відповіли якій майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісн- власності, ст. 69 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що дружина та чолов:- мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, та на с 70 Сімейного кодексу України, згідно якій в разі поділу майна, що є обєктом спільні сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо іноіє . встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі вказан; положень Сімейного кодексу України позивач наполягає на тому, що вона має право на . частину вказаного майна, тому пропонує розділити його, передавши їй компюте кондиціонер, холодильник, пральну машину, кухонні меблі, телевізор «Samsung» електричну плиту. Загальна вартість цього майна складає 12700 грн. Інше вказане нс майно, загальною вартістю 12900 грн., позивач пропонує залишити відповідачу. Позив.: наполягає на тому, що відповідач не мав права продавати вказане майно.

На підтвердження вимог позивач надала суду:

1.Копію свідоцтва про шлюб, з якої видно, що позивач і відповідач зареєструва: шлюб 24 серпня 2002 р. ( аркуш 7 );

2.Копію гарантійного талону № 130 від 07 серпня 2004 р. на системний блок ( а . 8);

3.Копію гарантійного талону на телевізор, в якому вказано дату продажу - жовтня 2004 р. та оплачену вартість - 2300 грн. ( а. с. 9 );

4.Копію лицьового аркуша інструкції з експлуатації мікрохвильової печі ( а. с.

);

5.Копії гарантійного талону акустики, № 3814, в якому вказано дату продажу

10.03.2006р., та в якому в графі «підпис покупця» є підпис відповідача, і коп: гарантійного талону на ЭУЭ, в якому вказано дату покупки - 29 липня 2006 р. а. с. 1 1 );

6.Копії гарантійного талону на кондиціонер, в якому вказано дату покупки

25.05.2007р. та вартість - 1200 грн., та копію гарантійного талону електричн плити, в якому вказано дату покупки - 08.11.2006 р., та вартість - 1595 грн. с. 12);

7.Копію гарантійного талону холодильника «Баі/?00», в якому вказано да: покупки - 08.11.2006 р., та вартість - 2075 грн. ( а. с. 13);

8.Копію товарного чека на підсилювач, в якому вказано вартість - 2540 грн.. дату покупки - 30 травня 2006 р. ( а. с. 14 );

9.Копію гарантійного талону пральної машини, в якому вказано дату покупк;

09.10.2007р. та вартість - 2100 грн. ( а. с. 15);

10.Копію гарантійного талону телевізора «Заглэш^», в якому вказано д.: покупки - 08.11.06 р. та вартість -1999 грн.( а. с. 19 );

Крім того, обставини повідомлені позивачем підтверджено свідками ОСОБА_8. ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідач в судовому засіданні заявив, що позов не визнає, пояснив, що компютер дійсно позивачу подарували її батьки приблизно в 2002-2003 р. р. ОСОБА_9 потім подружжя продало системний блок цього компютера в майстерню на запасні частини, натомість вони придбали новий системний блок, вартість якого на момент придбання складала 1715 грн. В січні - березні 2010 р. відповідач продав компютер з новим системним блоком за 500 грн. Позивач про продаж не знала. Телевізор було придбано навесні 2009 р. за 800 грн. Мікрохвильову піч подарували подружжю батьки ОСОБА_3, на даний час відповідач оцінює її в 250 грн. Акустику для автомобіля, як і підсилювач було придбано на кошти мами відповідача - ОСОБА_7 в її автомобіль, тому відповідач вважає, що це майно не потрібно ділити між позивачем і відповідачем. Вартість нової акустики та підсилювача складала 1000 грн., на момент розгляду справи відповідач оцінює їх вартість в 400 грн. БУВ програвач було продано ще за час спільного життя за 100 грн. Кондиціонер Ьв було придбано на кошти батьків відповідача для встановлення в їх будинок, тому він не відноситься до власності подружжя позивача і відповідача. Вартість кондиціонера на даний час відповідач оцінює в 600 грн., хоч новий він коштував 1100 грн. Електричну плиту «Оогеп|е», складену з частин, відповідач оцінює в 200 грн., хоч на запасні частини було витрачено 350 грн. Стосовно холодильника відповідач пояснив, що у них не було холодильника марки «Баілю», був холодильник марки «Норд», придбаний приблизно в 2002-2003 р., на даний час відповідач оцінює холодильник в 1000 грн. Пральну машину «/УР 10390 ЫБ», придбали батьки відповідача, тому поділу вона не підлягає. Монітор «ММ 19» було придбано за спільні кошти позивача і відповідача для встановлення в автомобілі, який було зареєстровано на маму відповідача - ОСОБА_7 Придбали за 700 грн., зараз відповідач оцінює його в 400 грн. Автомобільний магнітофон «БХ2556МР» був в автомобілі мами відповідача ще при придбанні автомобіля, тому вартість його відповідачу невідома. Цифровий супутниковий приймач «БЗВ-БЗООУ/БЗВ-БЗООЕ» дійсно було придбано подружжям за 1000 грн., зараз відповідач оцінює його в 250 грн. Телевізор «8ашзип§» також було придбано подружжям, за скільки, відповідач не памятає, зараз він оцінює його в 600 грн. ОСОБА_6 кухонних меблів, дійсно було подаровано на весілля батьками позивача, на даний час відповідач оцінює ці меблі в 600 грн. Стосовно мопеда, відповідач пояснив, що його батько придбав цей мопед для себе, тому поділу він не підлягає. Також відповідач пояснив, що на даний час у нього залишився лише набір кухонних меблів, все інше майно продано, в тому числі автомобільна акустика, яку продали разом з автомобілем мами відповідача. Про необхідність продажу цього майна вони з позивачем домовились одразу після звільнення з під варти. Позивач тоді й забрала собі пилосос та фотоапарат. Крім того, відповідач пояснив, що за час спільного життя ними було придбано золоті прикраси, які забрала собі позивач. Нобхідність продажу побутової техніки відповідач пояснив тим, що було необхідно погашати кредит, взятий в розмірі 10000 грн. ще під час шлюбу. При оформленні кредиту позивач давала свою згоду на передачу побутової техніки в заставу. Оскільки він розпорядився спільним майном зі згоди позивача, відповідач вважає позов безпідставним.

На підтвердження заперечень відповідач надав суду:

1.Копію товарного чека від 01.06.2009 р. на фотоапарат «Саэю», чохол для фотоапарата і карту памяті, загальною вартістю 1998 грн. ( а. с. 30 );

2.Копію гарантійного талону № 12, від 26 травня 2008 р„ на комплектуючі частини компютерної техніки, загальною вартістю 1715 грн. ( аркуш 31 );

3.Довідку № 97 від 18 березня 2010 р. ощадного банку України про погашення кредиту, та довідку № 514 від 19 липня 2010 р., про отримання ОСОБА_5 кредиту 21.01.2009 р. в сумі 10000 грн., наявність в кредитній справі письмової згоди ОСОБА_3 на передачу побутової техніки в заставу, та про дострокове погашення кредиту ( а. с. 32, 33 );

Копію розписки ОСОБА_3 про згоду на передачу побутової техніки заставу в зв язку з отриманням кредиту п чоловіком ( а. с. »4 ); )ІІСШІІ0

Крім того, заперечення відповідача підтвердили свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12М . »у ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_7

Суд, вислухавши сторони та дослідивши надані докази, вважає встановленим, ш за час шлюбу позивач і відповідач придбати компютер вартістю 500 грн., телевізор вартістю 800 грн., мікрохвильову піч вартістю 250 грн., 0/Ю програвач вартістю 100 грн

іе одерж;

електричну плиту «Оогегуе», вартістю 200 грн., холодильник «Норд», вартістю 1000 грн.. ^ Монітор «ММ 19» вартістю 400 грн., цифровий супутниковий приймач «ОЗВ-БЗООУ/ВЗВ-і^и^а БЗООР» вартістю 250 грн., телевізор «8атзип§», вартістю 600 грн., набір кухонних меблів.' іио~ вартістю 600 грн., тому це майно є спільною сумісною власністю подружжя позивача іі» переди відповідача відповідно вимог ч.І ст. 60 СК України. При цьому вартість вказаного майн_ суд встановлює на підставі пояснень відповідача, оскільки позивачем не надано доказів

щодо вартості майна на час розгляду справи. Для суду ж є очевидним той факт, що : процесі експлуатації побутова техніка та меолі втрачають вартість внаслідок зношення. Іикан

¦ (дчуюли

Також суд вважає встановленим, що інше майно, вказане позивачем, було придбано не подружжям, а іншими особами, тому поділу не підлягає. Крім того, відповідно наданим відповідачем доказам - довідкам ощадного банку та копії розписки, суд вважа-:| встановленим, що відповідач розпорядився спільним майном за домовленістю позивачем, що передбачено ст. 65 Сімейного кодексу України.

Відповідно встановленим обставинам та правовідносинам позов підлягав задоволенню лише в тій частині, в якій його визнано відповідачем. А саме, оскільк;. відповідач погодився передати позивачу набір кухонних меблів вартістю 600 грн., позо' необхідно задовольнити саме в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 59, 209, 212, 213, 214, 215 ЦП України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Розділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності, передави ОСОБА_3 комплект кухонних меблів вартістю 600 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської облас через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особ які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошені судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дн отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Пісоцький