Комінтернівський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2010 року Комінтернівський районний суд г. Харкова у складі:

головуючого- судді Музиченко В.О.

при секретарі- Буняєвій М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що 11 грудня 2005 року в результаті ДТП автомобіль «Опель Омега 2.0 і СД», який належить йому на праві власності , був повністю знищений. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи, проведеної ХНДСЕ проф. ОСОБА_4 № 472 від 1 березня 2006 року автомобіль відновленню не підлягає, вартість ушкодженого автомобіля, згідно вищевказаного висновку становить 39087 грн., який він просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача вартість путівки в санаторій «Дружба» , сплаченої ним у сумі 1800 грн. і вартість витрат, витрачених їм на придбання ліків у сумі 3000 грн.

Представник позивача посилався на те, що в результаті ДТП позивачу були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, він сильно фізично страждав, постійно перебував у нервовій напрузі, був прикутий до постелі, багато особистого часу він змушений був витратити на участь у розслідуванні кримінальної справи, не міг приділяти належну увагу своїй родині, дружині, через що дружина звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу й шлюб був розірваний. Через травми він не мав змоги працювати, внаслідок чого відносини з колегами по бізнесу погіршилися. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 100000 грн. моральної шкоди. За надання юридичної допомоги позивач просить стягнути з відповідача 2500 грн.

З-я особа- Константинов ОСОБА_5 проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував, у судовому засіданні пояснив, що 20 листопада 2005 року він продав позивачеві по нотаріальному дорученню автомобіль OPEL-OMEGA 2 OI CD, держномер АХ 05-38 КХ. Після ДТП він запропонував позивачеві викупити ушкоджений автомобіль за 200 дол. США, на що останній дав згоду. Де в цей час перебуває спірний автомобіль йому невідомо.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги , просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечував стверджуючи, що позивачем не представлені докази на підтвердження заявлених вимог .

3-я особа ОСОБА_6 після дачі пояснення в судовому засіданні надалі на виклики суду не з,явився, про день і слухання був сповіщений належним чином, однак причини неявки в судове засідання суду не представив, у зв'язку із чим суд вважає за можливе закінчити справу у відсутності 3-ї особи.

Суд, вислухавши позивача, його представників, відповідача, представника відповідача, 3- особу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

11 грудня 2005 року близько 17-30 хв. на автодорозі Харків-Зміїв відбувся дорожньо-транспортний пригода з автомобілем OPEL-OMEGA 2 OI CD, держномер АХ 05-38 КХ, під управлінням водія ОСОБА_1 і автомобіля SKODA-OKTAVIA, держномер 095-22 ХК, яким керував ОСОБА_7. По факту ДТП була порушена кримінальна справа № 90050858 за ознаками ст. 286 ч.1 КК України.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2007 року ОСОБА_7 був визнаний винним у здійсненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_7 було припинено на підставі ст.1 п. «б» Закону України від 19 квітня 2007 року «Про амністію».

При дорожньо-транспортному випадку автомобіль OPEL-OMEGA 2 OI CD, держномер АХ 05-38 КХ, яким керував водій ОСОБА_1, був ушкоджений. Відповідно до висновку судової автотовароведческої експертизи ХНДІСЕ ім. Бокариуса № 472 від 1.03.2006 року відновлювати ушкоджений автомобіль економічно недоцільно. Величина матеріального збитку експертом була визначена в сумі 39087 грн.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Ч.2 ст. 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами й іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст. 22 ч.1 ЦК України особа, якій заподіяний збиток у результаті порушення його цивільного права, має право на його відшкодування.

Пред'являючи позов у суд ОСОБА_1 вказав, що ушкоджений автомобіль належав на момент ДТП по праву власності йому, однак дане твердження не відповідає обставинам справи. В матеріалах справи є копія техпаспорту, з якого вбачається, що власником автомобілю на момент ДТП був ОСОБА_3. З довідки УДАІ ГУМВС України № ДО-14 від 18.11.2008 року також вбачається, що власником автомобілю до 25.06.2008 року був ОСОБА_3, згодом автомобіль був знятий з обліку та проданий ОСОБА_8. Оскільки на момент ДТП збиток був заподіяний автомобілю, власником якого був ОСОБА_6 ,та позов про відшкодування матеріального збитку повинен бути пред'явлений власником автомобілю , якому безпосередньо винними діями ОСОБА_7 заподіяний матеріальний збиток. ОСОБА_6 позов про відшкодування матеріального збитку не пред'явлений.

Твердження позивача в тій частині, що ушкоджений автомобіль належить йому на праві власності тому що він придбав його по нотаріально завіреному дорученню, суд не бере до уваги тому що згідно ч.4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача виникає з моменту такої реєстрації. У судовому засіданні позивач і його представник не представили ніяких доказів, стосовно того, що за особисті кошти позивача були відремонтовані ушкоджений автомобіль і особисто ОСОБА_1 були понесені видатки по його ремонту. На підставі чого суд вважає, що в позові ОСОБА_1 в частині стягнення вартості ушкодженого автомобілю в сумі 39087, грн. необхідно відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про стягнення з ОСОБА_7 вартість медикаментів у сумі 3000 грн. і вартість путівки в дитячий санаторно-оздоровчий центр «Дружба» у сумі 1800 грн., а також вартість юридичних послуг у сумі 2500 грн. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підставах:

У відповідності зі ст. 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги й заперечення сторін, і інші обставини, які мають значення для дозволу даної суперечки.

У процесі судових засідань позивачем не було представлено жодного доказу, які підтверджують понесені ним витрати на придбання ліків у період проходження курсу лікування. Суд зобов'язував позивача представити докази понесених ним матеріальних витрат, які були пред'явлені до стягнення, однак, як пояснив представник позивача таких доказів у позивача не має.

Крім того, представлені позивачем у частині стягненні вартості путівки в період його знаходження на лікуванні в дитячому санаторно-оздоровчому центрі «Дружба», з 3.07. по 9.07.2006 року тому, що вони викликають сумнів у своїй об'єктивності і є суперечливими. У позовній заяві позивач стверджував, що вартість путівки становила 1800 грн., які він просив стягнути. У судовому засіданні позивачем представлена квитанція про оплату за санаторно-курортну путівку, яку він придбав через ТОВ «Ольга», у сумі 3299 грн. З відповіді адміністрації дитячого санаторно-оздоровчого центру «Дружба» вбачається, що оплата за путівку на лікування ОСОБА_1 в період з 3.07. по 9.07.2006 р. була сплачена по безготівковому розрахунку НП «Ласпи»/ а.с.148/. Дані протиріччя в процесі розгляду позивачем не були усунуті.

Позивачем також заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача 2500 грн., сплачених ним на оплату за надання юридичних послуг. В обґрунтування даних вимог позивачем представлений договір про надання правової допомоги / а.с.116-117/. У відповідності зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в області права несуть сторони, крім випадків надання безкоштовної юридичної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою КМ України від 27 квітня 2006 року « Про граничні розміри компенсації витрат, пов*язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок іх компенсації за рахунок держави» затверджений граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ і зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що особи виплачують 40% розміру мінімальної заробітної плати за час його роботи.

Позивач, а також його представник не представили суду розрахунок оплати за надані юридичні послуги, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову у частині оплати за правову допомогу.

У частині стягнення моральної шкоди суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного

Згідно п.1 ст. 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення його прав. Пунктом 3 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і моральних страждань, погіршення здатностей потерпілого або позбавлення його можливості їхньої реалізації, ступеня провини особи, яка завдала моральний збиток, якщо провина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування шкоди враховуються вимоги розумності й справедливості.

З огляду на вищевикладене й виходячи із принципів розумності і справедливості суд вважає, що при стягненні моральної шкоди необхідно врахувати, що моральна шкода заподіяна протиправними діями відповідача, які являють собою підвищену суспільну небезпеку, ступінь провини ОСОБА_7, глибину фізичних і моральних страждань позивача, пов'язаних із заподіянням йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, порушення його життєвого укладу, втрата особистого часу на період проведення слідчих дій. Однак суд вважає, що твердження позивача в тій частині, що через тілесні ушкодження, які йому були причини з вини відповідача, була зруйнована його родина суд не може взяти до уваги тому що згідно рішення Харківського райсуду Харківської області від 14 липня 2006 року причиною розпаду родини з'явилося порушення ОСОБА_1 подружньої вірності. Дане рішення не оскаржене, набуло законної чинності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_7 10000 грн. моральної шкоди,

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якої винесене рішення, звільнений від оплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним або відмовленим вимогам., у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 судові витрати - держмито в сумі 100 грн. і за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -120 грн.

Керуючись ст..ст.4,10,11,15,30,79,208,209,213-215, 218 ЦПК Україна,ст.15,16, 22,23,1187 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 10000 грн. на користь ОСОБА_1.

У частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 матеріального збитку в сумі 43887 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави - держмито в сумі 100 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя -