Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Олійника П.В.

розглянувши в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просиТь застосувати наслідки недійсності правочину до договору доручення від 22 січня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визнаного таким, що не відповідає вимогам закону апеляційним судом, зобов'язавши відповідача повернути їй 20 куб.м сосни ділової та 18 куб.м дуба ділового.

В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що в січні 1999 року відповідач попросив у ОСОБА_3, її чоловіка, деревину дуба і сосни для виготов¬лення продукції, пообіцявши заплатити 2800 доларів США. 22 січня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір доручення. У зазначений в договорі термін до 6 червня 1999 року відповідач борг не повернув, заявив, що ОСОБА_3 не знає і лісу в нього не брав. В зв'язку з невиконанням договору доручення в частині повернення грошей ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики. Після смерті в 2002 році ОСОБА_3 вона є його правонаступником. Оскільки рішенням апеляційного суду встановлено невідповід¬ність договору доручення вимогам закону, просить застосувати наслідки його недійсності. '

В судове засідання позивач не з'явилася. У поданій до суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути у його відсутності. У поданій заяві просить застосувати до вимог ОСОБА_1 позовну давність. Крім того, заперечує факт укладання 22 січня 1999 року договору доручення з ОСОБА_3

Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сарненського районного суду від 27 травня 2008 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 13580 грн. за договором позики. 29 вересня 2008 року рішенням апеляційного суду Рівненської області вище вказане рішення Сарненського районного суду скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено з мотивів, що укладений 22 січня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 правочин не є договором позики. Цим же рішенням установлено, що між сторонами укладено доручення-договір.

Згідно зі ст.48 ЦК Української РСР ( який діяв на час виникнення спірних правовідносин ) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Разом із тим реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Покликання позивача на недійсність договору доручення від 22 січня 1999 року не заслуговують на увагу, оскільки, цей договір не визнано судом недійсним і позивач не зверталася до суду із позовом з такими вимогами. В рішенні апеляційного суду Рівненської області вказується на невідповідність правочину від 22 січня 1999 року вимогам, встановленим законом до договору позики. Будь-які висновки про недійсність доручення-договору у вказаному рішенні відсутні.

Таким чином, суд не може застосувати наслідки недійсності правочину до правочину, який недійсним не визнано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.З, 10,11, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної силн після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: