РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року м. Кремінна

Справа № 2-1118/10 Провадження № 2-1118/10

Суд Кремінського району Луганської області

у складі: головуючої: судді Костроба Ю.Ю.

при секретарі Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про зобов'язання виплатити підвищення до пенсії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що вона має правовий статус "Дитини війни", відповідачем їй не оплачувалося підвищення до пенсії передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Позивач просить суд зобов'язати відповідача виплатити їй щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 01 січня 2007р. по 31 грудня 2009р.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач свого представника у судове засідання не надіслав , надав суду письмові заперечення проти позову з проханням справу розглянути без участі його представника.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши докази зібрані у справі вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступними підставами.

Суд вважає за необхідне залишити позовні вимоги за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р. без задоволення через пропущення позивачем строку звернення до суду передбаченого ст.257 ЦПК України.

Згідно реєстраційного номеру позов надійшов до суду 04.06.2010р. /а. с.1/.

Згідно з посвідченням № 133248 (а.с.4), позивач має статус "дитини війни".

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухилення ОСОБА_2 Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно рішення ОСОБА_2 Суду України від 09 липня 2007р. №6-рп/2007 по справі №1-29/2007, визнані неконституційними положення статі 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007р.", якими зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішенням ОСОБА_2 Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008року положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007року, щодо внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у позивача тільки з 09 липня 2007р. та відповідно з 22.05.2008р. виникло право звернення до суду за перерахуванням та виплатою доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

Згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіка 25, а у жінок - 20років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 147 Конституції України передбачено, що єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є ОСОБА_2 Суд України. ОСОБА_2 Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Наведене свідчить, що відповідач повинен був здійснювати нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії після винесення ОСОБА_2 Судом рішення від 09 липня 2007р. №6-рп/2007 та від 22 травня 2008року № 10-рп/2008р.

При прийняти нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Також, згідно ч. 2 ст. З ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" визначено, що державні соціальні

гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Проте, абзацом першим пункту 8 постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" встановлено, що підвищення пенсії дітям війни проводиться у таких розмірах: зокрема 1 жовтня 2008 року - 49гр.80коп. У такому розмірі відповідач здійснював виплату підвищення до пенсії дітям війни протягом 2009 року, не зважаючи на те , що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод. Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії дитині війни застосуванню підлягають ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", а не Постанова КМУ № 530 , яка істотно -- звужує обсяг встановлених законом прав.

Статтею 71 ЗУ "Про Державний бюджет на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджети програмами.

Вищий Адміністративний Суд України інформаційним листом від 01.12.2009 р. № 1623/13/13-09 роз'яснив, названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмів зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Пре соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії повинно здійснюватися відповідно до норм ЗУ "Про соціальний захист дітей війни".

Позивачем заявлена вимога про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни. Формулювання позовної вимоги є некоректним з огляду на те, що у даному випадку стягненню підлягає недоплачена сума підвищення до пенсії як дитині війни.

На підставі викладеного та у відповідності до ст. ст. 8, 19,22, 55, 92, 147,152 Конституції України, ст. ст. 10, 11,60,

212-215 ЦПК України", ст.257 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про зобов'язання виплатити підвищення до пенсії задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України Кремінському районі Луганської області про зобов'язання виплатити підвищення до пенсії дитині війни за період з 01.01.2007р. по 08.07.2007року та за період з 01.01.2008р. по 21.05.2008року - відмовити за їх необгрунтованістю.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 09 липня 2007року по 31 грудня 2007року та за період з 22.05.2008року по 31.12.2008р. з урахуванням здійснених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Кремінському районі Луганської області донарахувати т і сплатити ОСОБА_1 недоплачене, як дитині війни щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням здійснених виплат.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Кремінському районі Луганської області на користь держави 37грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.Ю. Костроба