Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючої- судді ОСОБА_1

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

при секретарі Колесовій Л.В.

з участю ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника ВАТ КБ "Надра" ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ВАТ КБ "Надра" на заочне рішення Сарненського районного суду від 24 вересня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ КБ "Надра" про повернення банківського вкладу, стягнення пені за порушення зобовязання за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Сарненського районного суду від 24 вересня 2009 року вказаний позов задоволено частково. Зобовязано ВАТ КБ "Надра" повернути ОСОБА_2 49 392 грн. 48 коп. за договором банківського вкладу від 9 січня 2009 року. Стягнено з ВАТ КБ "Надра" на користь ОСОБА_2 4865 грн. неустойки за порушення зобовязання та 1000 грн. моральної шкоди та 250 грн. сплачених нею коштів на ІТЗ розгляду справи. Стягнуто з ВАТ КБ "Надра" 592 грн. 57 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду ВАТ КБ "Надра" подало апеляційну скаргу, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права через невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що постановою Правління НБУ від 10.02.2009 року, з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану Банку уведений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Крім того, вказує відповідно до ст. 85 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

Окрім того, відповідач вважає, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, оскільки вона не випливає з умов договору.

За наведених підстав просить заочне рішення Сарненського районного суду від 24 вересня 2009 року змінити в частині стягнення з ВАТ КБ "Надра" штрафних санкцій та моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційні скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 09 січня 2009 року був укладений кредитний договір №743399 строком на один місяць, за яким відповідач зобовязаний був 09 лютого 2009 року виплатити позивачці суму вкладу в розмірі 66794 грн. 49 коп. та проценти відповідно до договору, тобто строк договору банківського вкладу закінчився 09 лютого 2009 року.

Проте, банк не виконав свої зобов'язання по видачі вкладнику грошової суми по договору банківського вкладу, хоч строк дії банківського вкладу закінчився 09 лютого 2009 року і відповідно до вимог закону банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобовязання ВАТ КБ "Надра" повернути на користь ОСОБА_2 49 392 грн. 48 коп. за договором банківського вкладу та стягнення з ВАТ КБ "Надра" на її користь 4865 грн. неустойки за порушення зобовязання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що за договором банківського вкладу, як це передбачає ст. 1060 ЦК України, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ст. 32 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в України" у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом при постановленні рішення не враховано того, що Постановою Національного банку України був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, на увагу не заслуговують.

Відповідно до ст. 85 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" протягом дії мораторію: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)

З матеріалів справи вбачається, що з 10 лютого 2009 року в ВАТ КБ "Надра Банк" працює Тимчасова адміністрація, яку призначено Національним банком України, згідно постанови правління Національного банку України № 59 від 10.02.09 року.

Згідно ст. 85 "Про банки і банківську діяльність" мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобовязання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації.

Відповідно до п.п.3.4.4 вказаного Договору банк зобовязувався оплатити Вкладнику відсотки за депозитним рахунком шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в останній день строку дії вкладу, тобто 09.02.09 р. Таке перерахування відбулося 09.02.09 р.

Тобто обовязок відповідача по зобовязанню виник на наступний день після останнього дня строку дії вкладу 09 лютого 2009 року, а саме 10 лютого 2009 року, в день призначення тимчасової адміністрації.

Таким чином, дія мораторію на дані правовідносини не поширюється, оскільки обмеження щодо виплат неустойки (штрафу, пені) поширюються на зобовязання, строки виконання яких настали до 10 лютого 2009 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що позивачці було спричинено моральну шкоду порушенням зобовязання в звязку з чим вона зазнала душевних страждань.

Однак з таким висновком колегія суддів апеляційного суду не погоджується.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування моральної шкоди.

Однак ні договором, ні законом не встановлені правові наслідки по відшкодуванню моральної шкоди щодо даних зобовязань.

За таких підстав судова колегія вважає, що рішення Сарненського районного суду від 24 вересня 2009 року в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн. на користь ОСОБА_2 підлягає скасуванню з підстав п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 64, 1060 ЦК України, ст. ст.11, 303, 304, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ВАТ КБ "Надра" задовольнити частково.

Заочне рішення Сарненського районного суду від 24 вересня 2009 року в частині стягнення з ВАТ КБ "Надра" на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1000 грн. скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

В решті рішення в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Шеремет А.М.

Судді: Гордійчук С.О.

ОСОБА_5