АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-7442/10 Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в ЩЩДІ:

головуючого: ТимчукЛ.А.

суддів: Пікуля В.П., Чічіля В.А.,

при секретарі: Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Госпрозрахункової житлово- %сгиуатаційиої дільниці №8, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Статутного триторіально-галузевого обєднання «Південна залізниця», Будівельно-монтажного поїзду І&585 «Південної залізниці», Локомотивного депо станції Полтава «Південної залізниці» про ибовязання вселити в житлове приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися у суд із позовом до йдповідачів про вселення в житлове приміщення, мотивуючи тим, що з 1989 року по 2000 рік вони проживали в гуртожитку, в кімнаті 19, по вул. Сортувальній, 33 в м. Полтаві, проте в 2000 юці в звязку з переобладнанням вказаного гуртожитку під жилий будинок та відключенням зетаннього від комунікацій та мереж теплопостачання вони вимушені були виїхати з уртожитку. Оскільки іншого житла вони не мають, вказаного гуртожитку не існує, вважають, до мають право на житлове приміщення розміром не менше 11,7 кв.м., що належить «Південній залізниці» та розташоване у межах м. Полтави.

Просили вселити їх та неповнолітнього сина ОСОБА_3 в житлове іриміщення, що розташоване по вул. Сортувальній, 33 в м. Полтаві. '

В подальшому позивачі неодноразово змінювали та уточнювали позовні вимоги та жтаточно просили зобовязати СТГО «Південна залізниця» виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 окреме житлове приміщення в гуртожитку, що іалежить «Південній залізниці» та розташоване у межах м. Полтави, розміром не менше 11,7 св.м. та вселити у вказане приміщення.

"хвалою Ленінського районного суду м. Полтави від ЗО грудня 2009 року заявлену ічем ОСОБА_5 відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_4, на ОСОБА_6, ОСОБА_5 до госпрозрахункової во-експлуатаційної дільниці №8, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, гного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця», Будівельно- жного поїзду №685 «Південної залізниці», Локомотивного депо станції Полтава гнної залізниці» про зобовязання вселити в житлове приміщення - прийнято, подальше щкення в цій частині закрито.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від ЗО грудня 2009 року позов ОСОБА_5 [ії ОСОБА_7, ОСОБА_3 задоволено.

Зобовязано Статутне територіально-галузеве обєднання «Південна залізниця» виділити ун ОСОБА_7 та ОСОБА_3 окреме житлове приміщення у житку, що належить «Південній залізниці» та розташоване у межах м. Полтави, розміром нше 11,7 кв.м. та вселено останніх в зазначене житлове приміщення.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2010 року в іі ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Госпрозрахункової ово-експлуатаційної дільниці №8, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, іельно-монтажного поїзду №685 «Південної залізниці», Локомотивного депо станції ¦ава «Південної залізниці» про зобовязання вселити в житлове приміщення - відмовлено, шено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, СТГО «Південна залізниця» подала апеляційну гу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних ж.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть ггь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, пла до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України апеляційний суд за результатами гляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну ргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з .ержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 >живали в гуртожитку по вул. Сортувальній, 33 в м. Полтаві, кімната 19, яка була надана на ставі ордеру №161 від 27 листопада 1989 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2001 року по справі за ювом БМП-685 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання втратившими право на жиле зміщення, встановлено, що відповідачі, які проживали з 27 листопада 1989 року по 30 зезня 2000 року в кімнаті 19 в гуртожитку по вул. Сортувальній, 33 в м. Полтаві, виїхали з вміщення в звязку зі створенням позивачем умов непридатних для проживання.

Також, рішенням Ленінського районного суду від 30 грудня 2008 року встановлено, що ицун Н.М. разом зі своєю сімєю проживала до березня 2000 року в кімнаті 19 в гуртожитку вул. Сортувальній, 33 в м. Полтаві, який був реконструйований. В подальшому, згідно лення Полтавської міської ради №49 від 23 лютого 2005 року вказаному будинку надано атус житлового та передано до комунальної власності на баланс ГЖЕД №8.

За змістом ч.5 ст. 132 ЖК України, осіб, які проживають у гуртожитках, виселяють також разі знесення будинку або переобладнання будинку в нежилий. При цьому виселюваним (.дається інша житлова площа в гуртожитку або інше жиле приміщення.

з

Відповідно до ч.2 ст. 114 ЖК України, надаване громадянам у звязку з виселенням інше жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

На підставі норм житлового законодавства суд першої інстанції правомірно зобовязав СТГО «Південна залізниця» виділити позивачам окреме приміщення, яке належить «Південній залізниці» та розташоване у межах м. Полтави.

Згідно ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки факт проживання позивачами в спірному приміщенні з 1989 року по 2000 рік, факт створення умов непридатних для проживання та факт реконструкції гуртожитку було встановлено рішеннями Ленінського районного суду від 23 жовтня 2001 року та ЗО грудня 2008 року, вказані обставини не підлягали доказуванню.

Судова колегія вважає, що оскільки позивачі виїхали з гуртожитку в 2000 році в звязку зі створенням умов непридатних для проживання та подальшою реконструкцією будинку, проте вони не втратили право на користування жилим приміщенням, оскільки відповідач зобовязаний був їм надати інше жиле приміщення відповідно до норм ЖК України.

Таким чином, оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2009 року залишити без

змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий суддя Тимчук Л.А.

Судді: Пікуль В.П.