Справа №22-ц-519/10 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Попруги С.В.,

суддів - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2010 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Роменської філії до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки для задоволення вимог по погашенню заборгованості по сплаті кредиту , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2010 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» задоволені повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29, 6 кв. м., жилою площею 15, 4 кв. м., яка належить майновому поручителю ОСОБА_1 на праві приватної власності, на користь Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Роменської філії.

Стягнуто з ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір на користь Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Роменської філії в сумі 804 грн. 85 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 сплачені позивачем витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду цивільної справи на користь Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Роменської філії в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2010 року і ухвалити нове рішення , яким в задоволенні позову Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Роменської філії про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки для задоволення вимог по погашенню заборгованості по сплаті кредиту відмовити.

При цьому апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до укладеного договору № 08/13 від 09 жовтня 2008 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача кредит у розмірі 100 000 грн. 00 коп. на споживчі потреби терміном погашення до 08 жовтня 2010 року.

Відповідно до п. 2.1 кредитного Договору на забезпечення виконання зобовязань Позичальника по кредитному договору між АТ «Український інноваційний банк» в особі його Роменської філії та ОСОБА_1 09 жовтня 2008 року був укладений договір іпотеки про передачу в іпотеку нерухомість однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29,6 кв. м., жилою площею 15,4 кв.м., яка належить майновому поручителю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу ОСОБА_4 20 лютого 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 715 і зареєстрованого КП «Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації» 26 березня 2007 року реєстраційний номер17848472, про що зроблено запис за номером 558 в книзі за номером 91.

Відповідно до п. 1.4. кредитного договору позичальник зобовязаний на передбачених договором умовах повернути кредит, сплатити нараховані проценти, щомісячну комісію та інші платежі.

Відповідач не виконала своїх зобовязань за кредитним договором і станом на 06 листопада 2009 року загальна сума боргу по кредиту складає 80484, 97 грн., з якої : 24333 грн. 35 коп. борг по поточному кредиту, 3312 грн. 25 коп. прострочені відсотки та комісія, 1474 грн. 45 коп. поточні відсотки та комісія, 1364 грн. 96 коп. пеня по простроченому кредиту , відсоткам та комісії, що стверджуються розрахунком заборгованості.

Як передбачено п.7.1 кредитного Договору, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за цим договором, а якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на передане в іпотеку майно, яке належать позичальнику та/або поручителю на праві власності, згідно з чинним законодавством у разі: припинення позичальником виплат по погашенню кредиту чи сплаті процентів та інших передбачених договором платежів.

Згідно п.п.3.2.3., 6.1 іпотечного договору банк має право задовольнити за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплати основного боргу, процентів, неустойки відповідно до умов Кредитного договору, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання предмета іпотеки, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 33 цього Закону передбачено способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання).

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Матеріалами справи підтверджено, що на письмову вимогу банку від 27 серпня 2009 року про дострокове погашення заборгованості за договором кредиту, а у випадку не задоволення зазначеної вимоги розяснено про примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.16,17), відповідачі належним чином не відреагували, тому висновок місцевого суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в примусовому порядку для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договром є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову, не прийняв до уваги, що вартість предмета іпотеки є значно більшою від суми заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого прийняв оскаржуване рішення з порушенням вимог законодавства, спростовуються матеріалами справи і є безпідставними, оскільки суд урахував, що невиконання відповідачкою ОСОБА_2 як основного зобовязання за договором кредиту, так і іпотечного договору з боку відповідача ОСОБА_1 порушують права позивача -іпотекодержателя, як кредитора за основним зобовязанням стосовно його виконання.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2010 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: