Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 2-43 /2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Волкової О.М.

при секретарі -- Заєць М.З.

за участю позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача-- ОСОБА_4

представника відповідача -- відділу РАЦС Віньковецького районного управління юстиції Дупак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області та ОСОБА_4 про встановлення фактів , що мають юридичне значення при розгляді цивільної справи ,

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області та ОСОБА_4 про встановлення фактів , що мають юридичне значення при розгляді цивільної справи №22ц-2382 ,у якому просив скасувати запис у книзі записів актів громадянського стану про народження 14 лютого 1956 року за №17 про видачу свідоцтва про народження ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Баранівка Віньковецького району Хмельницької області , визнати недійсним повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 31.10. 1996 року та свідоцтво про усиновлення серії НОМЕР_1 видане 10.09. 2009 року Віньковецьким відділом РАЦС , та визнати неправомірними твердження ОСОБА_4 про те , що вона є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_9 мотивував тим , що ОСОБА_8 10.05. 2006 року склала заповіт ,яким заповіла все своє майно йому. Після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 на спадкове майно почала претендувати її сестра ОСОБА_4 , користуючись сумнівними документами про народження та усиновлення. Оскаржуючи рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13.05.2005 року про визнання права власності на гараж за ОСОБА_8 та заявляючи позов про визнання права власності на даний гараж за нею ,ОСОБА_4 вказувала , що вона є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надавши при цьому копії повторних свідоцтв про народження та усиновлення , видані Віньковецьким відділом РАЦС відповідно 31.10.1996 року та 10.09.2009 року. Вказані свідоцтва різняться датами народження , у свідоцтві про усиновлення не вказано підстави про винесення рішення про усиновлення , та коли і ким воно було здійснено. Також позивач посилався на те , що ОСОБА_8 називала відповідачку ОСОБА_4 своєю сестрою , і згідно її спогадів удочеріння ОСОБА_4 не проводилось , її рідні батьки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не писали заяви про відмову від свого батьківства , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8-- заяви про згоду на усиновлення. Встановлення даних фактів має значення для розгляду цивільної справи № 22-ц-2382 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 і виконавчого комітету Хмельницької міської Ради про визнання права власності на гараж в гаражному кооперативі «Мир» по вул.. Рибалка бокс НОМЕР_3 блок Ж.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Пояснили ,що батьками відповідачки ОСОБА_4 були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 У свідоцтві про її усиновлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не вказано , на підставі якого рішення Віньковецького райвиконкому воно видане . Оскільки відсутні заяви рідних батьків про їхню згоду на удочеріння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також заяви останніх про удочеріння , то не було підстав для видачі свідоцтв про народження та усиновлення , а тому дані документи недійсні ,і взагалі в особи не може бути двох свідоцтв про народження. У своїх листах ОСОБА_8 вказувала , що ОСОБА_4 доводиться їй кровною сестрою , а твердження ОСОБА_4 про те , що вона є дочкою ОСОБА_8 не підтверджується ніякими доказами .

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала . В заперечення позовних вимог пояснила , що в неповнолітньому віці за її особистою згодою та взаємною згодою її рідних батьків та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 була усиновлена останніми ,після чого почала постійно проживати у сім»ї ОСОБА_8. До самої смерті її рідні батьки та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 спілкувались між собою та були у хороших стосунках. Не заперечувала , що в дійсності ОСОБА_8 доводилась їй рідною сестрою , про що вона й вказувала у своїх передсмертних листах. Коли ОСОБА_4 оформлялась на пенсію то в судовому порядку встановила неправильність свого року народження ,після чого отримала у ВІньковецькому відділі РАЦС повторне свідоцтво про народження та у 2009 року повторне свідоцтво про усиновлення. Усиновлення та виправлення року народження було проведено у відповідності до встановленого порядку ,а тому вона вважає , що ніяким чином права позивача ОСОБА_9 не порушені.

Представник відповідача - відділу РАЦС Віньковецького районного управління юстиції , начальник відділу Дупак Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі ,і просила відмовити в позові. Пояснила , що повторні свідоцтва про народження та усиновлення були видані ОСОБА_4 згідно правил видачі повторних свідоцтв на підставі актових записів , які зберігаються в архіві відділу РАЦС. Оскільки в актовому записі про усиновлення ОСОБА_4 відсутня графа про підставу усиновлення , то у свідоцтві про усиновлення було проставлено прочерк. Збереження документів згідно номенклатури справ про усиновлення за 1956 рік ,за винятком книг актових записів , протягом тривалого часу не передбачено , а тому після закінчення строку зберігання вони могли бути знищені.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази, що зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставні та задоволенню не підлягають.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно посвідки про народження НОМЕР_4 по с. Баранівка Віньковецького району ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , і її батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ( дослівно ) .

Згідно поновленого Віньковецьким бюро ЗАГС запису акта про народження №17 від 14.02.1956 року дитини -- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Із актового запису про усиновлення №1 від 14.02.1956 року випливає , що дитина ОСОБА_12 , 1942 року народження , уродженка с. Баранівка , батьками якої були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , була усиновлена ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виступали заявниками.

На підставі вказаного актового запису про усиновлення були внесені зміни в поновлений актовий запис про народження №17 від 14.02. 1956 р. на відповідача ОСОБА_4 і її прізвище виправлено на «ОСОБА_4» , а батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рік народження дитини з 1942 на 1941 , як зазначено в актовому записі про народження №17 від 14.02.1956 року , виправлено за рішенням Хмельницького міськсуду від 09.10. 1996 року.

Згідно відміток у вищезазначеному поновленому актовому записі про народження та в актовому записі про усиновлення , на підставі цих актових записів 31.10.1996 року було видано повторне свідоцтво про народження НОМЕР_5 та 10.09.2009 року -- повторне свідоцтво про усиновлення НОМЕР_1 .

Дані обставини підтверджуються копіями актових записів про народження та усиновлення , повторними свідоцтвами про народження та усиновлення відповідача ОСОБА_4 , рішенням Хмельницького міського суду від 09.10.1996 року ,які знаходяться у матеріалах справи.

Відповідно до п.6 Сімейного Кодексу України цим Кодексом регулюються відносини ,які виникнуть , починаючи з дня набрання ним чинності . Сімейний Кодекс України не має зворотної сили і не може поширюватись на відносини ,які виникли до цього моменту.

Отже ,виходячи із вказаного , суд керується Кодексом Законів про сім»ю , опіку ,шлюб і акти громадянського стану Української РСР (1926 р.) (далі - Кодекс ) , який діяв на час виникнення вказаних правовідносин , зокрема проведення удочеріння відповідача ОСОБА_4

Статтями 37- 47 розділу 5 цього Кодексу було врегульовано порядок проведення усиновлення та його скасування.

Зокрема ,

ст..38 Кодексу передбачено ,що можна усиновляти лише неповнолітніх осіб;

ст.39 Кодексу -- на усиновлення потрібна згода батьків усиновлюваного або його опікуна , якщо він є під опікою , а також його самого ,коли він досяг 10-річного віку ;

ст. 40 Кодексу -- на усиновлення будь-якою одруженою особою потрібна згода другого дружини ;

ст.41 Кодексу -- усиновлення провадять на прохання усиновителя органи опіки і піклування ( ст.50 ) ;

ст.42 Кодексу - усиновлення реєструється обов'язково в загальному порядку реєстрації актів громадянського стану ;

ст.43 Кодексу - усиновлені та їх нащадки набувають щодо усиновителів усі права та обов'язки рідних дітей усиновителя як особисті , так і майнові. Водночас вони втрачають усі права і звільняються від усіх обов'язків до своїх батьків ;

ст.44 Кодексу - при усиновленні ,на прохання про це усиновителя усиновлюваному можна присвоїти прізвище , а також по батькові за ім»ям усиновителя;

ст.44-1 Кодексу - усиновителі , на їх прохання , можуть бути записані в актових книгах про народження як батьки усиновленого ;

ст.44-2 Кодексу - усиновлення дітей ,які досягли десятирічного віку ,присвоєння їм прізвища та по батькові за ім.»ям усиновителя , а також запис усиновителів як батьків усиновлених без згоди усиновлюваних не допускається ;

ст.45 Кодексу - усиновлення , проведене при відсутності або без згоди батьків усиновленого , можуть скасувати опікунські органи на прохання батьків , якщо повернення їм дитини відповідає інтересам останньої. На скасування усиновлення неповнолітнього , старшого за десять років , потрібна його особиста на це згода.

ст.46 Кодексу -якщо цього вимагають інтереси усиновленої дитини , можуть в судовому порядку вимагати скасування усиновлення як державні органи та громадські організації , так і приватні особи; останні подають про це заяви до органів опіки , від яких залежить розв'язання питання про дальше направлення цих заяв.

Згідно примітки до ст..37 цього Кодексу всі постанови ,які стосуються усиновлення ,поширюються в однаковій мірі і на випадки удочеріння.

Як пояснила у судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 при проведенні удочеріння їй виповнилось майже 15 років і вона пам'ятає , що при реєстрації була згода як її самої , так і її рідних батьків та усиновителів.

Будь-яких доказів на підтвердження своїх пояснень щодо того , що при проведенні удочеріння були відсутні заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про їхню згоду на удочеріння дитини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та заяви останніх про удочеріння дитини , ні позивачем , ні його представником суду надано не було.

Таким чином , суд приходить до висновку , що усиновлення дитини було проведено відповідно до чинного на той час Кодексу Законів про сім»ю , опіку шлюб і акти громадянського стану Української РСР (1926) , із присвоєнням дитині прізвища та по батькові за ім»ям усиновителя - ОСОБА_7 , та записом усиновителів як батьків , і актовим записом про усиновлення №1 від 14.02. 1956 року підтверджується факт реєстрації удочеріння дитини-- ОСОБА_12 ,тобто відповідача ОСОБА_4

Окрім цього суд бере до уваги , що відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини ,встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі ,що набрало законної сили ,не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини.

22 жовтня 2009 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі за позовом ОСОБА_4 ,ОСОБА_2 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради ,Хмельницької міської Ради, третьої особи на стороні позивача -- ОСОБА_13 про визнання права власності на гараж та за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Хмельницької міської ради ,Хмельницької міської Ради, третя особа - гаражний кооператив « Мир» про визнання права власності на гараж було встановлено , що відповідач ОСОБА_4 є донькою померлої ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 - її мати. 14.12.2009 року ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Хмельницької області дане рішення залишено без змін та набрало законної сили ( справа № 22ц -2382 ) .

Також суд зауважує , що в силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку ,встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом саме своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів , а отже , не має права звернутись до суду у разі , якщо права , за захистом яких вона звернулася , їй не належать.

За змістом ст.1 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" від 24.12.1993 року , акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов"язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов"язків.

Відповідно до ст..49 ЦК України актами цивільного стану є народження фізичної особи , встановлення її походження ,набуття громадянства , вихід з громадянства та його втрата , досягнення відповідного віку , надання повної цивільної дієздатності , обмеження цивільної дієздатності , визнання особи недієздатною , шлюб , розірвання шлюбу , усиновлення , позбавлення та поновлення батьківських прав , зміна імені , інвалідність , смерть тощо .

Отже , акти цивільного стану індивідуалізують особу , вказують на її ім»я , вік . сімейний та громадянський стан , походження, національність , громадянство , тощо .

Юридичний факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Баранівка дитини -- ОСОБА_12 , усиновленої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з присвоєнням дитині прізвища «ОСОБА_4» є беззаперечним . Усі цивільні права та обов'язки , які виникли та виникають із даного юридичного факту , належать не позивачу ОСОБА_2 а відповідачу ОСОБА_4 , а тому ОСОБА_9 не має права вимоги щодо визнання недійсним усиновлення.

Щодо визнання недійсними виданих ОСОБА_4 повторних свідоцтв про народження та усиновлення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану", повторне свідоцтво, у тому числі, про народження, видається відділом реєстрації актів громадянського стану на підставі запису акта громадянського стану.

Повторне свідоцтво про народження НОМЕР_5 було видано Віньковецьким відділом РАГС 31.10.1996 року.

Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні , затвердженою Міністром юстиції України 29 грудня 1984 року , було передбачено , що повторні свідоцтва про реєстрацію актів громадянського стану видаються відділами реєстрації актів громадянського стану виконавчих комітетів міських ( міст обласного підпорядкування ) ,районних у містах Рад народних депутатів , відділами реєстрації актів громадянського стану ,Міністерства юстиції Республіки Крим , управлінь юстиції обласних , Київської та Севастопольської міських ,районних у містах Києві та Севастополі деоржадміністрацій на підставі записів у книгах реєстрації актів громадянського стану або метричних книгах за заявами громадян. На свідоцтвах , що видаються повторно , проставляється штамп «Повторно» .

Відповідно до Положення про порядок зміни , поновлення ,анулювання записів актів громадянського стану ,порядок і строки зберігання актових книг , затвердженого постановою колегії Міністерства юстиції України від 14 квітня 1993 року №6 внесення змін ,доповнень ,виправлень у запис акта громадянського стану провадиться за місцем знаходження запису ,який підлягає виправленню. При цьому виписується нове свідоцтво про реєстрацію актів громадянського стану ,яке видається заявникові або надсилається до відділу реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання заявника для вручення йому. Внесення змін ,доповнень і виправлень у записи актів громадянського стану при наявності відповідних документів і при відсутності спору між заінтересованими особами провадиться відділами реєстрації громадянського стану та зокрема при зміні прізвища , імені , по - батькові , місця і дати народження в зв'язку з усиновленням ( удочерінням ) дитини , а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого .

Отже , після внесення виправлень відповідачем - органом РАЦС в поновлений актовий запис № 17 від 14.02.1956 року про народження дитини - ОСОБА_12 , з посиланням як на підставу внесення змін на актовий запис про усиновлення №1 від 14.02. 1956 року та рішення Хмельницького міськсуду від 09.10. 1996 року , відповідно до чинного законодавства виникла підстава та обов"язок відповідача - відділу РАЦС по видачі повторного свідоцтва про народження даної дитини .

Повторне свідоцтво про усиновлення НОМЕР_1 відповідачу ОСОБА_4 було видано відділом РАЦС Віньковецького районного управління юстиції 10.09.2009 року.

П.7 розділу ІV Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні ,затверджених наказом Мінісерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 , зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940 (зі змінами ) ( далі -Правил ) передбачено , що повторні свідоцтва видаються особам , щодо яких складено актовий запис цивільного стану. Повторні свідоцтва про усиновлення видаються усиновителям та усиновленим , які досягли 16-ти років.

Згідно п. 11 розділу ІV Правил , якщо окремі графи в актових записах цивільного стану не заповнені або відсутні , то вони в повторних свідоцтвах прокреслюються.

Згідно п.7 розділу І вищезазначених Правил працівники органів реєстрації актів цивільного стану у своїй діяльності керуються законами України ,постановами Верховної Ради України ,указами і розпорядженнями Президента України , постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України , наказами Міністерства юстиції України , а на території Автономної Республіки Крим ,крім того ,-- законодавством Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості .

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зі сторони позивача ОСОБА_2 суду не надано жодного доказу тому , що посадові особи органу РАЦС допустили порушення встановленого порядку видачі повторних свідоцтв чи неправомірності їх дій при видачі відповідачу ОСОБА_4 повторних свідоцтв про її народження та усиновлення , у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання недійсними повторного свідоцтва про народження та усиновлення є такими, що також не підлягають задоволенню .

На підставі наведеного, керуючись Кодексом Законів про сім»ю , опіку ,шлюб і акти громадянського стану Української РСР (1926 р.) , Законом України "Про органи реєстрації актів громадянського стану", Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні , затвердженою Міністром юстиції України 29 .12. 984 року , Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, Положенням про порядок зміни , поновлення ,анулювання записів актів громадянського стану ,порядок і строки зберігання актових книг , затвердженого постановою колегії Міністерства юстиції України від 14 квітня 1993 року №6 , ст.ст. 8 ,10, 60, 212-215 ЦПК України ,суд ,--

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до відділу реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області та ОСОБА_14 про встановлення фактів , що мають юридичне значення при розгляді цивільної справи , відмовити в повному обсязі.

Повне рішення суду складено 21 квітня 2010 року.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Хмельницької області через Віньковецький районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя О.М.Волкова