Справа №2-3013/09 22.12.2010 22.12.2010
Провадження №22ц-8612/10
Справа № 22ц-8612/10 Головуючий суду 1-ої інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

22 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Вовненко Г.Ю.,

суддів - Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі - Єфіменко О.М.,

за участю стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відкритого акціонерного товариства комерційний банк (далі - ВАТ КБ) «Надра» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2010 року, постановлену за скаргою ВАТ КБ «Надра» на дії державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника

встановила:

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 липня 2010 року було задоволено позов ОСОБА_3 і постановлено стягнути на його користь з ВАТ КБ «Надра» суму депозиту у розмірі 94446, 48 грн. та 30 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В порядку виконання судового рішення постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 25 червня 2010 року було накладено арешт у межах суми, яку стягнено за рішенням суду, на кошти боржника у інших банківських установах.

На дану ухвалу боржникам було подано скаргу, в якій ставилось питання про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2010 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ВАТ КБ «Надра» посилається на те, що рахунки, на які в межах суми боргу накладено арешт, є кореспондентськими і на них згідно до положень ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» заборонено накладати арешт. Крім того арешт накладено хоча і в межах боргу, але на 43 рахунки, що в цілому значно перевищує суму боргу. Просить ухвалу суду скасувати і ухвалити нову, якою задовольнити його позов.

Заслухавши доповідь судді пояснення учасників, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2010 року державним виконавцем Департаменту ДВС відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3013 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ВАТ КБ "Надра" на користь ОСОБА_3 суми банківського вкладу в розмірі 94446,48 грн.,30 грн. судових витрат, винесено постанову про накладення арешту на кошти у 94476,48 грн., що належать боржнику та містяться на рахунках відкритих в банківських установах (всього 43 рахунки).

Вищевказані рахунки були відкриті боржником ВАТ КБ "Надра" на підставі ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" для здійснення банківської діяльності у інших банках України та є кореспондентськими рахунками.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону, та інших законів.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку передбаченому цим законом.

З положень частини 1 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні" вбачається, що банк відкриває та веде кореспондентський рахунок в Національному банку України та інших банках України виключно з метою здійснення ним банківської діяльності, зокрема проведення розрахункових банківських операцій. Арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Враховуючи те, що оскаржувану постанову було винесено на виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва про стягнення з ВАТ КБ "Надра" на користь ОСОБА_3. грошових коштів, то дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти банку-боржника, що знаходяться на його рахунках, є правомірними та такими, що відповідають нормам Законів України "Про виконавче провадження" та "Про банки та банківську діяльність".

За таких обставин суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про те, що законом передбачена можливість накладення державним виконавцем арешту на кореспондентські рахунки боржника, в разі його накладення в межах конкретної суми боргу.

Доводи ВАТ КБ "Надра" щодо неврахування судом положень частини 3 статті 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність", якою заборонено накладати арешт на кореспондентські рахунки банку, не заслуговують на увагу, оскільки законом допускається накладення арешту лише на кошти, які знаходяться на кореспондентському рахунку банку, в конкретно визначеній сумі, що також підтверджується листом Національного Банку України від 25.10.2001 року № 18- 211/3950 "Про порядок накладення арешту на кореспондентські рахунки комерційних банків". У зв'язку з чим, накладення постановою державного виконавця арешту на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку в межах суми стягнення, не перешкоджає здійсненню ВАТ КБ "Надра" інших операцій по відкритим кореспондентським рахункам, а отже не порушує законні права банку.

Не підтверджено доказами і посилання заявника на те, що державний виконавцем арешт накладено на суму більшу ніж було стягнуто за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства комерційний банк "Надра" відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:

Судді