РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року

Буринський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді МіщенкаВ.М.

при секретарі Ключник О.М.

за участю прокурора Усенка В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом прокурора Буринського району в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі про стягнення недоплаченої соціальної допомоги "Дітям війни",

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в районний суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Буринському районі Сумської області, в якому просив суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, не нараховану та несплачену щомісячну державну соціальну допомогу (або доплату до пенсії) за 2007, 2008, 2009 роки та за січень-червень 2010 року в умі 3315 грн. 85 коп.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою та має статус "Дитини війни", а отже у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але отримує її частково з 2008 р. по цей день у розмірі лише 10 %.

Відповідач, всупереч Рішенню Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування га виплату відповідного підвищення до пенсії.

В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак надав до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Вважає, що рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року зворотної дії в часі не має, а тому на період до 09 липня 2007 року не поширюється. Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни,

неврегульованість за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. Вважає

необгрунтованим застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України - "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів про правовідносини сторін та встановив

наступні обставини, які не заперечуються сторонами:

Позивачка знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України має статус «Дитини війни» тя отримає пенсію за віком, що підтверджується також паспортом та пенсійним посвідченням позивачки, а також довідкою про розмір отримуваної надбавки та запереченням

відповідача.

Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст. 6 Закону України „ соціальний захисі дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року, має право на отримання держа соціальної підтримки, а саме на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Із заперечень та довідки УПФУ Буринському районі Сумської області встановлено, відповідач взагалі не здійснював позивачці зазначених виплат протягом 2006-2007 посилаючись на відсутність у нього коштів та на невизначеність розрахункової вели (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку надбавок до пенсії громадянам, які мають статус д війни, та тому, що не було встановлено, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пе або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачує замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпеч державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок ко Державного бюджету України. Щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціаль забезпечення i;v а.:с:п. які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто фактично щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, соціальний захист.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачці доплати до пенсії за 2007 рік, вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію ста Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, б зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справ' поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції Укра (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет Укр на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Консти України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням 11 1 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх ок положення, що знані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституцій Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення ріше Конституційним Судом України суд вважає, що УПФУ в Буринському районі Сумської обл повинен був нараховувати та сплачувати позивачці доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Зак України "Про соціальний захист дітей війни" з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвале Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Зак України "Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підля застосуванню.

Отже, відповідач з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року мав діяти згідно ст. 6 Закону Укр "Про соціальний захист дітей війни", а саме нараховувати та здійснювати позивачці доплати до пен розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй у 2008 щомісячну надбавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вим частково обгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України " соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на я поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту")

з

тенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п.14 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії підвищується на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втра:,.лн працездатність.

З 01 січня 2008 року позивачці нараховувалося та виплачується зазначене підвищення, але у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, замість ЗО % мінімальної заробітної плати встановлених законом, що вбачається з довідки Управляння пенсійного Фонду №1203/03-39.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у відповідності до ч.2 ст. 152 Конституції України, з дати ухвалення рішення Конституційного суду України, тобто з 22.05.2008 року УПФУ в Буринському районі Сумської області повинен був нараховувати та сплачувати, позивачці доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачці доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим. до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачці доплати, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів.

Отже позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають, а підлягають задоволенню вимоги позивача за період 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. включно, але з урахуванням фактично проведених виплат.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй у 2009-2010 роках щомісячну надбавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обгрунтованими, виходячи з наступного.

Враховуючи, що Законами України "Про державний бюджет України на 2009 рік" та "Про державний бюджет України на 2010 рік" не зупинена дія Закону України "Про соціальний захист дітей війни", то у 2009-2010 роках позивачці, як дитині війни, слід було б виплачувати, доплату до пенсії в розмірі ЗО % від мінімальної пенсії за віком протягом всього часу, але їй було виплачено лише 10% у відповідності до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року.

Тобто стягненню на користь позивачки з 01 січня 2009 р. по ЗО червня 2010 року включно підлягає надбавка до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, але з урахуванням фактично проведених виплат.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивачка, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача що застосування положення ч.З от. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пе за віком, встановлений абзацом 1 частини І цієї статті, застосовується виключно для визначе розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутні іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позива конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рі питання віднрсно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пе особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд Украї затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює с повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку й територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове держа пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районни у правліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позива передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" покладено на УПФУ Буринському районі Сумської області, за місцем проживання позивача.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щ забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуют Таким чином, : .;л«ва взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами св конституційних прав. Згідно до ч, 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціаль захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової вл* здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указ Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральн органом виконавчої влади на який покладено обовязок що до:призначення пенсії; підгото' документів для її виплати та забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виші пенсій.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Зако України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду Украї Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачці 30% доплати до пенсії поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний України, який д^. через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але він не вчи жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що він не виконав с' повноважень без поважних причини.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормати правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як обгрунтування правомірності невиконання своїх зобов'язань перед позивачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності відповіла зокрема, щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачці щомісячної державної'соціальної З надбавки до пенсії, як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний зах дітей війни» у період з 9 липня 2007 року по грудень 2007 року включно, з 22 травня 2008 рок/ грудень 2008 року включно, з 1 січня 2009 року по 30 червня 2010 року включно, оскіл відповідачем було порушено права позивачки, щодо підвищення її пенсії як дитині війни на З мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", то її право на отримання державної соціальної підтримки, як дитини війни.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягненн

УПФУ в Буринському районі Сумської області доплати до пенсії у визначеній позивачкою грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

За таких обставин суд вважає, що Управління пенсійного фонду України в Буринському районі слід зобовязати нарахування та виплату позивачці державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по грудень 2007 року включно. В період з 22 травня 2008 року по грудень 2008 року включно, з 01 січня 2009 року по ЗО червня 2010 року включно також у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але з урахуванням фактично проведених виплат. В іншій частині позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 19, 46, 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6, 10-1 1, 57-60, 84, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 Ц11К України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну надбавку до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% за 2007 рік та 30% (з урахуванням фактично проведених виплат) за 2008- 2010 роки від мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст, 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, за 2008 рік з 22 травня 2008 року~ткГЗЇ грудня 2008 року включно, за 2009-2010 роки починаючи з 1 січня 2009 року по 30 червня 2010 року включно.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Буринськи раионний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.