14.05.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-1841/2010 p.
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач: Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця 14 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кузнєцової О А. Суддів: Полікарпової О.М.

ОСОБА_2

при секретарі: Кримцевій 1.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Генічеському

районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду в Генічеському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

встановила:

В листопаді 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач зазначав, що відповідно до Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни. Ст. 6 зазначеного вище Закону дає йому право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку він не отримує. Просив відновити пропущений строк для звернення до суду, зобов'язати відповідача нарахувати на його користь недоплачену йому як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 p.p. в сумі 3513,60 грн. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 грудня 9 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Відновлено пропущений строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області лі - Управління) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні лати за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. за рахунок коштів Державного бюджету України. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування л першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2009 р. та постановити рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та законність постанови в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів є, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При частковому задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 має статус дитини війни, а тому його пенсія повинна бути рахована відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо часткового задоволення вних вимог ОСОБА_3 за 2006-2008 роки, оскільки судом першої інстанції були о застосовані норми матеріального права.

Закони України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 р. та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від

19.01.2006р. неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Управління 2006 р. не мало підстав нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки її було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким змінено редакцію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що Управління повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії за період з 09.07.2007 р. до

31.12.2007р. та з 22.05.2008 р. до 31.12.2008 р. у відповідності з приписами норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей» в редакції 2004 р.

Також є вірним висновок суду про те, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, оскільки виходячи із

загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку вищевказаного підвищення пенсії застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за

віком, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України від

28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору.

Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов'язків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги

доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.