Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-2937/10
РІШЕННЯ

Іменем України

21 вересня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Броварського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту належності заповіту, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У травні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 12 липня 1993 року помер його дід ОСОБА_8. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вулиця Бобрицька, 66.

Ще за життя 08 червня 1993 року його дід ОСОБА_8 на випадок своєї смерті склав заповіт, за яким все своє майно заповідав йому, ОСОБА_3 При складанні заповіту його імя у заповіті було вказано Євген замість правильного Євгеній, на що тоді ні секретар селищної ради, ні дід уваги не звернули.

На момент смерті діда йому було чотири роки, разом зі своїми батьками він проживав у зазначеному вище спадковому будинку № 66 по вулиці Бобрицькій у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, що підтверджується копією будинкової книги та довідками ОСОБА_4 селищної ради Броварського району. До нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у такому віці він не подавав, проте, постійно проживаючи у спадковому будинку, згідно із вимогами ст. 549 ЦК України (1963 року) він фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном.

Рішенням ОСОБА_4 селищної ради Броварського району Київської області від 03 березня 1999 року на підставі заяви його матері за померлим дідом ОСОБА_8 було визнано право власності на житловий будинок із відповідними надвірними будівлями: сарай, вбиральня, погріб, сарай, колодязь та огорожа, що знаходяться за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вулиця Бобрицька, 66. Після цього його мати до бюро технічної інвентаризації з метою реєстрації права власності не зверталася.

На даний час зареєструвати право власності на нерухоме майно за померлою особою неможливо, оскільки відповідно до ст. 25 ЦК України (2003 року) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Вказаний вище будинок загальною площею 112,3 м2, житловою площею 57,3 м2 був побудований ОСОБА_8 у 1968 році, до дня смерті він проживав у ньому. Вся технічна документація на будинок з відповідними надвірними будівлями оформлена на ОСОБА_8 Самовільних прибудов та переобладнань немає. Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, він не може зареєструвати за собою право власності на них в порядку спадкування.

Інші спадкоємці за законом діти померлого діда ОСОБА_8 треті особи у справі: ОСОБА_6 і ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Просив встановити факт належності йому, ОСОБА_3, заповіту, складеного 08 червня 1993 року ОСОБА_8 на імя ОСОБА_3; встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер 12 липня 1993 року; визнати за ним право власності на житловий будинок А-1 з надвірними будівлями та спорудами: сарай Б, вбиральня В, сарай Д, гараж Е, колодязь К та огорожа N, що розташовані у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області по вулиці Бобрицькій, 66.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_4 селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності їхнього представника, позов визнає.

Треті особи: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у судовому засіданні позов ОСОБА_3 підтримали, проти його задоволення не заперечували.

Третя особа: ОСОБА_7 колишня дружина померлого ОСОБА_8 у попередньому судовому засіданні надала суду заяву, у якій вказує, що позов ОСОБА_3 підтримує, на спадковий житловий будинок вона не претендує. Просила розглянути дану справу у її відсутності.

Розяснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Оскільки правовідносини виникли до 01 січня 2004 року та продовжують існувати на даний час, при вирішенні цього спору застосуванню підлягають ЦК України (1963 року) та чинний ЦК України (2003 року).

Із заповіту, посвідченого 08 червня 1993 року секретарем Великодимерської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_10, вбачається, що ОСОБА_8, що мешкав у селі Велика Димерка Броварського району Київської області, на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав ОСОБА_3. Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 91, на час розгляду справи не змінений та не скасований.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_8 помер 12 липня 1993 року.

Із свідоцтва про народження серії VІ-БК № 362811 та паспорта громадянина України серії МЕ № 585839, виданого 24 лютого 2005 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, видно, що позивач ОСОБА_3 народився 27 вересня 1988 року у селі Велика Димерка Броварського району Київської області, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_11, із паспортів яких вбачається, що в період з 08 вересня 1979 року по 11 грудня 1998 року вони були зареєстровані та проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт проживання позивача ОСОБА_3 разом із батьками за вказаною вище адресою підтверджується довідкою ОСОБА_4 селищної ради Броварського району Київської області № 1007 від 08 серпня 2010 року.

З довідки Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні Національної академії наук України № 131/479 від 22 червня 2010 року вбачається, що власні імена Євгеній та Євген мають однакове етимологічне значення і тому вважаються цілком ідентичними.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Виходячи з наведеного, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_8, який помер 12 липня 1993 року, згідно із заповітом від 08 червня 1993 року все своє майно заповідав позивачу ОСОБА_3.

Згідно із довідкою Комунального підприємства Київської обласної ради Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації № 95162 від 14 квітня 2010 року за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вулиця Бобрицька, 66, знаходяться збудований житловий будинок загальною площею 112,3 м2, житловою площею 57,3 м2, з надвірними будівлями і спорудами: сарай, вбиральня, сарай, гараж, колодязь та огорожа.

Відповідно до зведеного акту вартості будівель та споруд у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області по вулиці Бобрицькій, 66, власником у якому зазначений ОСОБА_8, знаходяться: житловий будинок А-1 і надвірні будівлі та споруди: сарай Б, вбиральня В, сарай Д, гараж Е, колодязь К та огорожа N.

З довідок ОСОБА_4 селищної ради Броварського району Київської області вбачається, що згідно із погосподарськими документами селищної ради домоволодіння за вказаною вище адресою значилося за ОСОБА_8.

Із спадкової справи № 759/2009 до майна померлого 12 липня 1993 року ОСОБА_8 видно, що 10 жовтня 2009 року до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся позивач ОСОБА_3 Інших спадкоємців не має.

Згідно із довідкою ОСОБА_4 селищної ради Броварського району Київської області від 17 вересня 2009 року № 145 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом шести місяців після смерті діда ОСОБА_8, який помер 12 липня 1993 року, фактично вступив в управління спадковим майном шляхом фактичного проживання у спадковому будинку у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області по вулиці Бобрицькій, 66.

Листом від 10 вересня 2009 року № 2684/02-14 Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний спадковий житловий будинок позивачу ОСОБА_3 відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Рекомендовано звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом вважається таким, що прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_8, оскільки на момент смерті спадкодавця фактично проживав у належному останньому спадковому житловому будинку.

Згідно із ст. 328 ЦК України (2003 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи встановлений судом факт прийняття позивачем ОСОБА_3 спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_8, який помер 12 липня 1993 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вулиця Бобрицька, 66, в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 524 527, 548, 549 ЦК України (1963 року), ст. ст. 328, 392 ЦК України (2003 року), керуючись ст. ст. 174, 212 215, 256 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, складений ОСОБА_8, який помер 12 липня 1993 року, на імя ОСОБА_3, посвідчений 08 червня 1993 року секретарем Великодимерської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 91, належить ОСОБА_3, який народився 27 вересня 1988 року у селі Велика Димерка Броварського району Київської області.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер 12 липня 1993 року, що відкрилася у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 112,3 м2, житловою площею 57,3 м2, і надвірні будівлі та споруди: сарай Б, вбиральня В, сарай Д, гараж Е, колодязь К та огорожа N, що знаходяться за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вулиця Бобрицька, 66, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, який помер 12 липня 1993 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.