Справа № 2-1044/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Міхненка С.Д.

секретаря Ільніцької С.В.

за участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту володіння на праві приватної власності ОСОБА_4 будинком № 65 з господарськими спорудами по вул. Бобіка с. Липляни Малинського району Житомирської області та визнання права власності на будинок № 65 з господарськими спорудами по вул. Бобіка с. Липляни Малинського району , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 16 липня 2010 року звернулась до суду з вимогами до відповідача - Йосипівської сільської ради.

На підставі статей 328,392,1220-1223,1268,1270,1277,1297 ЦК України просить позов задовольнити .

В судовому засіданні вимоги підтримала повністю , пояснила, що 21 січня 2007 року помер її батько ОСОБА_4

Після смерті батька відкрилась спадщина на домоволодіння , що знаходиться по вул. Бобіка, 65 с. Липляни Малинського району.

Батько заповідав все своє майно позивачу та її сестрі ОСОБА_5 , яка померла 13 травня 2009 року .

Отримати спадщину після померлого не в змозі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок . До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини зверталась, однак свідоцтво на домоволодіння не отримала.

Вважає, що прийняла спадщину після смерті батька відповідно до статей 1268 -1270 ЦК України .

Належність будинку підтверджується виписками з погосподарської книги, довідками Йосипівської сільської ради , заповітом складеним померлим на імя позивача та її сестри , технічним паспортом на домоволодіння .

Судом в якості співвідповідачів по справі залучені діти померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідачі в судове засідання не зявились , про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином , в заявах , що надіслали до суду , вимоги позивача визнали повністю , просять позов задовольнити .

Заслухавши позивача , дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд вважає , що в задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав .

Судом встановлено , що 21 січня 2007 року помер ОСОБА_4 , який є батьком відповідача.

17 березня 2010 року Малинський бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на домоволодіння № 65 по вул. Бобіка с. Липляни.

В довідках Йосипівської сільської ради № 345 та № 346 від 29 квітня 2010 року зазначено , що житловий будинок № 65 по Бобіка с. Липляни належить померлому ОСОБА_4 та , що земельна ділянка поблизу будинку передану нині покійному ОСОБА_4 площею 0,60 га у приватну власність на підставі рішення 2-ої сесії 22 скликання від 19.12.1994 року.

Рішення сесії ( не зазначено якої саме ) про виділення земельної ділянки в матеріалах справи відсутнє.

Копією заповіту від 22.08.1997 року підтверджується факт , що ОСОБА_4 заповідав все своє майно дочкам : ОСОБА_5 та ОСОБА_1

З виписки з погосподарської книги за 1967-1970 роки видно , що будинок побудований ОСОБА_4 у 1969 році. В будинку зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Однак дані докази не можуть бути підставою для задоволення позову .

Так в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення » зазначено , що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті .

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про набуття її померлим батьком за життя права власності на житловий будинок.

Зокрема, позивачем не доведено, що будинок був збудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці, що він був прийнятий в експлуатацію та пройшов реєстрацію.

Надані позивачем докази цих обставин не підтверджують .

Крім того із змісту статей 1296,1297 ЦК випливає , що оформлення права на спадщину , в тому числі на нерухоме майно , проводиться шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину .

Відповідно до розяснень , що викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , про те відмова нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину - на домоволодіння № 65 по вул. Бобіка с. Липляни відсутня .

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує право власності.

Оскільки не встановлено право власності на спадкове майно за спадкодавцем , то відсутні правові підстави для визнання такого права за спадкоємцями.

Також з позовної заяви вбачається, що звертаючись до суду позивач посилається на те , що оформити спадщину після смерті батька вона не може, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на спадкове майно.

Разом з тим, звернення до суду необхідністю захисту свого права - порушеного , невизнаного чи оспореного нею не обґрунтовано.

Оскільки будинок побудований у 1969 році , крім позивача більше ніхто не претендує на житловий будинок, а тому їй нічого не перешкоджає належним чином оформити право власності на нього відповідно до « Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу , дачних та садових будинків з господарським спорудами і будівлями спорудженими без дозволу на виконання будівельних робіт » , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1035 .

За наведених обставин позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3,11,60,213,214,215 ЦПК України , на підставі статетй 392,1218,1296,1297 ЦК України , -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту володіння на праві приватної власності ОСОБА_4 будинком № 65 з господарськими спорудами по вул. Бобіка с. Липляни Малинського району Житомирської області та визнання права власності на будинок № 65 з господарськими спорудами по вул. Бобіка с. Липляни Малинського району - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: