Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2010

Літинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого Желіховського В.М.

При секретарі Байнак В.А.

за участю адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. В позові зазначила, що 29 липня 2002 року померла її рідна бабка ОСОБА_6, яка на день смерті проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця ОСОБА_7, ОСОБА_8. Крім того спадкоємцями є вона ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки на день смерті бабки їх мати ОСОБА_11 померла. Спадщину прийняла лише вона, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. До дня смерті бабки проживала разом з нею і була зареєстрована в домогосподарстві. До 2008 року на спадщину ОСОБА_6 претендентів не було. В листопаді 2008 року відповідачі повідомили на своє право на спадщину, заявивши, що ОСОБА_6 перед смертю заповідала все своє майно їм. Як пізніше її стало відомо, що згідно заповіту від 24.11.2000 року ОСОБА_6 все своє майно заповіла відповідачам. Ознайомившись з заповітом, зрозуміла, що він є не дійсним, оскільки він не підписаний спадкодавцем, так як ОСОБА_6 була ІНФОРМАЦІЯ_2 і була абсолютно неграмотною і неписьменною. Вона ніколи не підписувала документи, при необхідності ставила прочерк. Вважає, що підпис зроблено ОСОБА_8. Крім того їй відомо, що ОСОБА_6 хотіла заповісти все своє майно тільки їй. Просить суд позов задовольнити та визнати заповіт, посвідчений секретарем Дашківецької сільської ради від 24.11.2000 року недійсним.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що ОСОБА_6 була неграмотною та не письменною. Вона ніколи не бачила, щоб баба розписувалася в будь-яких документах. Крім того, ОСОБА_6 мала намір заповісти все своє майно їй одній, оскільки вона проживала в її будинку. Вважає, що ОСОБА_6 не могла зробити даного заповіту і він є підробленим. Тому просить позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_12 в судовому засіданні позову не визнав та заперечував проти задоволення позову, подав суду заяву в якій просить застосувати ст.ст.257,267ЦК України.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали, пояснили, що проживали разом з ОСОБА_6 в її будинку до дня смерті. Після смерті ОСОБА_6 їм стало відомо, що все своє майно вона заповіла їм, тому вони оформили право на спадщину після її смерті. Також пояснили, що ОСОБА_6 вміла писати своє прізвище. Просять в задоволенні позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, винести рішення на розсуд суду.

Із показань свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні встановлено, що вона працювала секретарем Дашківецької сільської ради. В 2000 році до неї звернулась ОСОБА_6 так як хотіла заповісти свої майно своїм правнучкам. Вона підготувала заповіт і ОСОБА_6 власноручно його підписала. Заповіт вона зробила на своїх правнучок так як вони проживали біля неї.

Із показань свідка ОСОБА_9 в судому засіданні встановлено, що вона є сестрою позивачки ОСОБА_2 і з її слів відомо що в заповіті підпис не ОСОБА_6. Самого заповіту вона не бачила.

Із копії Заповіту (а.с.9)судом встановлено, що ОСОБА_6 заповіла все своє майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і є підпис ОСОБА_6. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.11) судом встановлено, що ОСОБА_6С померла в 29.07.2002року. Із копії трудової книжки колгоспника належної ОСОБА_6 (а.с.16) встановлено, що є наявний підпис ОСОБА_6 . Із копії рішення Літинського районного суду (а.с.45) встановлено, що за ОСОБА_14 визнано право власності на ? частину майна після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_12 копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.47) встановлено що ОСОБА_4 успадкувала ? частину майна ОСОБА_6 ОСОБА_12 повідомлення №1665 судом встановлено, що ухвала суду про призначення експертизи залишається без виконання через недостатність зразків підпису та почерку ОСОБА_6 ОСОБА_12 заяви (а.с.86) судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_8 просять застосувати ст.257,267 ЦК України щодо позовної давності, оскільки позивачка пропустила без поважних причин строк звернення до суду, хоча знала про існування заповіту після смерті ОСОБА_6.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не довела та не надала суду жодного доказу того, що в заповіті стоїть підпис не ОСОБА_6, а іншої особи. Суд критично ставиться до заяви позивачки, що покійна ОСОБА_6 не могла розписуватись, що спростовується показаннями відповідачів , свідків та матеріалами справи де є підписи ОСОБА_6 Крім того свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що в заповіті стоїть підпис ОСОБА_6, яка особисто приходила до сільської ради зробити заповіт.

Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тому суд вважає необхідним застосувати позовну давність, оскільки позивачка пропустила строк звернення до суду без поважних причин та не надала заяви про поновлення строку.

Враховуючи вище викладене суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.3,10,11,60,212-215ЦПК України, ст.257,267, 1216,1217,1222,1223,1235,1257 ЦК України , суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_15 до ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_16 ОСОБА_17 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів після проголошення.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович