Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-4027/2010
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2010 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Войтенко Г.В. , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Третя Криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, у якій просять суд визнати право власності в порядку спадкування за законом після померлого 27.11. 1987 року ОСОБА_8.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 27.11.1987 року помер їх батько, ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом ЗАГС Саксаганського РВК м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Актовий запис № 4250.
Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частини житлового будинку №5-а, по вулиці Дунайській в місті Запоріжжі.
Зазначене спадкове майно належало ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-699.
Житловий будинок №5-а по вулиці Дунайській в м. Запоріжжі складається із трьох квартир. Спадкодавцю у зазначеному житловому будинку належала квартира №3, загальною площею 35,9 кв. м., яка складається із: кімнати площею 16, 3 кв. м., (3-3), кімнати площею 10, 3 кв. м. (3-4), кухні площею 6,5 кв. м. ( 3-2), коридору площею 2,8 кв.м.
Співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, - треті особи.
Крім позивачів, спадкоємицею ОСОБА_8 на зазначену спадщину є його дружина ОСОБА_3.
На час відкриття спадщини позивачі не проживали і не були зареєстровані за місцем проживання батька, а тому, у встановлений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк, звернулися до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із письмовими заявами про прийняття спадщини. З такою ж заявою звернулася і відповідач, ОСОБА_3.
Таким чином, усі спадкоємці прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав на неї.
У спадковій частині житлового будинку №5-а, по вулиці Дунайській в місті Запоріжжі постійно, з 23.10. 1979 року по день смерті 08.03. 2007 року проживала ОСОБА_9, мати позивачів.
Після її смерті позивачі вирішили оформити свої спадкові права, але оскільки у них не має оригіналу правоустановлюючого документу на 1/4 частину житлового будинку №5-а, по вулиці Дунайській в місті Запоріжжі, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, а тому звернулися з цією позовною заявою до суду.
У судовому засіданні позивачі та представник ОСОБА_1 позов підтримали, просять суд його задовольнити.
Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надала, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Позивачі не заперечують проти вирішення справи у порядку заочного розгляду.
Треті особи у судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви про визнання позовних вимог та просили суд розглядати справу у їх відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у звязку з наступним.
Судом встановлено, що 27.11.1987 року помер батько позивачів, ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом ЗАГС Саксаганського РВК м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Актовий запис № 4250.
Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частини житлового будинку №5-а, по вулиці Дунайській в місті Запоріжжі.
Зазначене спадкове майно належало ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-699.
Житловий будинок №5-а по вулиці Дунайській в м. Запоріжжі складається із трьох квартир. Спадкодавцю у зазначеному житловому будинку належала квартира №3, загальною площею 35,9 кв. м., яка складається із: кімнати площею 16, 3 кв. м., (3-3), кімнати площею 10, 3 кв. м. (3-4), кухні площею 6,5 кв. м. ( 3-2), коридору площею 2,8 кв.м.
Співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, - треті особи по справі, що підтверджується відповіддю Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації наданою на запит суду.
Крім позивачів, спадкоємицею ОСОБА_8 на зазначену спадщину є його дружина ОСОБА_3, що підтверджується копією спадкової справи, наданої на запит суду Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою.
На час відкриття спадщини позивачі не проживали і не були зареєстровані за місцем проживання батька, а тому, у встановлений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк, звернулися до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із письмовими заявами про прийняття спадщини. З такою ж заявою звернулася і відповідач, ОСОБА_3. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що усі спадкоємці прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав на неї.
Судом встановлено, що у спадковій частині житлового будинку №5-а, по вулиці Дунайській в місті Запоріжжі постійно, з 23.10. 1979 року по день смерті 08.03. 2007 року проживала ОСОБА_9, мати позивачів. На протязі 23 років відповідач не цікавилася спадковим майном, не утримувала його. Усі витрати по його утриманню несуть позивачі.
Після смерті ОСОБА_9 позивачі вирішили оформити свої спадкові права, але оскільки у них не має оригіналу правоустановлюючого документу на 1/4 частину житлового будинку №5-а, по вулиці Дунайській в місті Запоріжжі, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі.
У відповідності до цивільного законодавства України ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.
Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.
З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 16, статті 392 ЦК України визнання права, у тому числі права власності, належить до способів захисту цивільного права та інтересу.
Таким чином, обрані позивачами способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевказаного, керуючись статтями ст. ст. 529, 548, 549, ЦК УРСР, ст. ст. 11, 15, 16, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 60, 137, 212, 213 , 224-227 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину житлового будинку №5-а по вулиці Дунайській у м. Запоріжжі після померлого 27.11. 1987 року ОСОБА_8.
Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину житлового будинку №5-а по вулиці Дунайській у м. Запоріжжі після померлого 27.11. 1987 року ОСОБА_8.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.А. Крамаренко