АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5074/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Котушенко С.П.

суддів Максюта Ж.І., Романюк М.М.

при секретарі Керімовій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 25 грудня 2006 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №224, згідно якого позичальнику були надані кредитні кошти на придбання нерухомого майна в сумі 87 000 грн. на строк з 25.12.2006 р. по 24.12.2016 р. зі сплатою 17,3 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором у той же день між ними був укладений іпотечний договір без оформлення заставної №237. Крім того, у той же день між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки №92. У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 умови договору не виконує, станом на 19 лютого 2010 р. має заборгованість в розмірі 92 909 грн. 76 коп. просить стягнути суму заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідача ОСОБА_2 з неповнолітнім сином ОСОБА_4 з будинку та зобов'язати відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Верхньодніпровського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області зняти їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 р. позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 у порушення умов кредитного договору, починаючи з жовтня 2008 р. не здійснює платежі та станом на 19.02.2010 р. має заборгованість в розмірі 92 909 грн. 76 коп., а тому дана сума підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку», п.3.2.7 кредитного договору та п.п.6.1, 6.2 іпотечного договору, укладених між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Цей висновок ґрунтується на матеріалах справи й відповідає вимогам закону.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що позивачем незаконно в односторонньому порядку підвищено відсоткові ставки, що призвело до неправильного нарахування заборгованості, не може бути прийнято до уваги тому що суперечить матеріалам справи.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості (а.с.127) за користування кредитом нараховувалося 17,3 % річних, а на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховувалися виходячи із 18,3 % річних. Зазначений розрахунок заборгованості зроблений на підставі укладеного між сторонами договору, де у п.1.1 та п.п.3.2.8 зазначені самі ці відсотки. Вищезазначене свідчить, що підвищення відсоткової ставки не відбувалося.

Посилання апелянта про незастосування судом Закону України «Про введення мораторію на відчуження іпотеки за кредитними договорами» також не може бути прийнято до уваги, оскільки такого закону не існує.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: