АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - АНТОНОВА В.М. суддів - МАРТЄВА С.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А. при секретарі - ЗЕЛЕНСЬКІЙ О.І.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, комунального підприємства «Інформаційний центр Новосанжарщина» про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію позивача ОСОБА_3, інформацію опубліковану 4 червня 2010 року в №77-81 (10448) газети «Світлиця» комунального підприємства «Інформаційний центр Новосанжарщина», в статті під заголовком «Відповідь ображеним», автор - відповідач ОСОБА_4, щодо звільнення позивача з роботи з ВАТ «ОСОБА_5 АТП» через зловживання спиртними напоями.

Зобовязано відповідачів - ОСОБА_2 та комунальне підприємство «Інформаційний центр Новосанжарщина» опублікувати спростуваннянедостовірної інформації у газеті «Світлиця» на тій же шпальті і тим самим шрифтом, що і спростовуване повідомлення не пізніше місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, шляхом повідомлення про ухвалене у справі рішення та що ОСОБА_3 звільнений з роботи контролера за технічним станом автомобілів ВАТ «ОСОБА_5 АТП» на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України за згодою сторін, згідно наказу голови правління ОСОБА_2 №2 від 08.02.2007 року.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 1000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо відшкодування судових втрат.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.І ст.308 ЦГЖ України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_3 був прийнятий на роботу водієм третього класу вантажного автомобіля ВАЗ - 51 в автоколону 2214 Полтавського обласного управління автомобільного транспорту (на даний час - ВАТ «ОСОБА_5 АТП») 17.07.1975 року та звідки був звільнений 08.02.2007 року на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін, відповідно до наказу №2 від 08.02.2007 року виданого на підставі заяви ОСОБА_3

Як вбачається із матеріалів справи, 4 червня 2010 року в № 77-81 (10448) газети «Світлиця» КП «Інформаційний центр Новосанжарщина» опублікована стаття під заголовком «Відповідь ображеним» , автором якої є голова ліквідаційної комісії ВАТ «ОСОБА_5 АТП» ОСОБА_4

Третє і наступні речення другого абзацу статті викладені автором в слідкуючій редакції: «ОСОБА_6 у 2005 році був звільнений з роботи за статтею 40 п. 7 за неодноразові випадки вживання спиртного на робочому місці. Останній раз горілка на нього подіяла так, що довелося викликати наряд міліції. Не набагато відстав і ОСОБА_3, с котрим довелося розпрощатися з тієї ж причини».

Стаття опублікована на першій шпальті газеті, яка вийшла тиражем у 416 примірників.

Саме ці твердження відповідача позивач вважає поширенням недостовірної інформації щодо нього, а саме, що він був звільнений з роботи через зловживання спиртними напоями.

Згідно п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 28.09.1990р. №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності та ділової репутації громадян та організацій», суди повинні з'ясувати, чи поширені відомості, про спростування яких пред'явлений позов, порочать вони честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності.

Під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Як на підтвердження своїх заперечень проти позову та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на акт, складений працівниками підприємства про те, що позивач 08.02.2007 року перебував на робочому місці в нетверезому стані.

Проте, з огляду на положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України колегія суддів критично оцінює даний доказ, оскільки не зрозуміло коли саме складено даний акт, в своїх свідченнях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказують на те, що не зможуть вказати точної дати вчинення позивачем порушення (а саме перебування на робочому місці в нетверезому стані), що свідчить про складення даного акту через тривалий проміжок часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно розяснень, наданих у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Як вбачається із матеріалів справи адміністрацією підприємства не було складеного будь-яких офіційних документів щодо затвердження фактів перебування ОСОБА_3 на робочому місці в нетверезому стані.

Отже, виходячи з того, що відповідачем не надано жодного належного доказу того, що інформація, викладена в газеті «Світлина» 04.06.2010 року є достовірною, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом повно і всебічно досліджено обставини справи, а рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

За змістом ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про таке порушення матеріального чи процесуального права, яке б спричинило неправильне вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.1 ч. 1, 308, 315, 317, 319 ЦПК

України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Новосанжарського районного суду від 20 жовтня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду - касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: