Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-268/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19січня 2010 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дубини Л.А.

при секретарі Кривицькій К.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «МетаБанк» про розірвання кредитного договору, -

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 03.11.2006 уклав з АБ «Металург», який тепер реорганізовано в АТ «МетаБанк», кредитний договір №209 на суму 28741 доларів США на споживчі цілі, а саме на придбання транспортного засобу - автомобілю SKODA Superb Classic, зі строком повернення не пізніше 03.11.2013 зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 12,5 % річних та комісії за надання кредиту 1620 грн.

Крім того, позивач вказує, що тривалий час добросовісно виконував умови договору і сплачував всі необхідні платежі, але на теперішній час вважає,що договірні відносини не можуть продовжуватись за таких умов, т.я. йому стало відомо, що грошове зобовязання має бути виконане у гривні, яка є національною валютою України. Крім того, на момент укладання кредитного договору курс долара США до національної валюти становив 5,05 грн. за 1 долар США, а на даний час цей курс становить 7,7 грн. за 1 долар США, що на думку позивача, істотно змінює обставини, якими він керувався при укладанні договору.

Позивач просить суд розірвати вказаний кредитний договір та затвердити суму боргу у розмірі 184800 грн., виходячи з того, що у момент укладання договору сторони виходили з того, що зміна обставин не настане, оскільки жодна зі сторін не передбачала настання всесвітньої економічної кризи; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення; виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін, і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

У ході судового розгляду, 29.09.2009, позивач уточнив і доповнив заявлені позовні вимоги, і вказує, що станом на 29.09.2009 курс долара США до гривні становить 7,99 грн. за 1 долар США, а отже, його заборгованість перед банком становить 178804,37 грн.

Крім того, позивач вказує, що на забезпечення виконання умов кредитного договору між ним та банком укладено договір застави майна - придбаного транспортного засобу автомобілю SKODA Superb Classic, і оскільки договір застави є похідним від кредитного договору, то у разі розірвання кредитного договору договір застави має бути припинений.

Позивач просить суд розірвати кредитний договір, затвердити суму боргу в розмірі 178804,37 грн., припинити договір застави та вилучити із Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження щодо автомобілю запис SKODA Superb Classic.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує, вражає, що заявлені позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, т.я. сторони уклали договір, з власного волевиявлення, і умови цього договору є обовязковими для сторін. Банк належним чином виконав зобовязання - надав грошові кошти, але позичальник виконав своє зобовязання частково, і станом на 07.07.2009 має заборгованість за договором у сумі 27278,25 доларів США, у звязку з чим, банк звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення заборгованості.

Представник відповідача вважає, що відсутні підстави для розірвання договору, оскільки вони не передбачені самим договором, протягом виконання договору його умови банком в односторонньому порядку не змінювалися, а зміна курсу долара США до національної валюти не є істотною обставиною, яка впливає на виконання умов договору сторонами, зокрема позичальником.

Крім того, представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 при укладанні договору не був обмежений у виборі валюти, а отже, його посилання, що заробітну плату і доходи він отримує у гривні, а договір він змушений виконувати у іноземній валюті є безпідставними.

Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 03.11.2006 ОСОБА_1 уклав з АБ «Металург», який тепер реорганізовано в АТ «МетаБанк», кредитний договір №209 на суму 28741 доларів США на споживчі цілі, а саме на придбання транспортного засобу - автомобілю SKODA Superb Classic, зі строком повернення не пізніше 03.11.201 зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 12,5 % річних та комісії за надання кредиту 1620 грн. ( розділ 1 Кредитного договору).

Згідно п. 1.2 Кредитного договору щомісячний платіж становитиме 520 доларів США.

На забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ОСОБА_1 і банком 03.11.2006 укладено Договір застави №001 транспортного засобу - автомобілю SKODA Superb Classic.

Згідно ст.. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,зокрема, є договори та інші правочини.

Ст. 509 ЦК України визначає зобовязання як правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Отже, укладання Кредитного договору і Договору застави свідчать про те, що дії сторін були спрямовані на набуття цивільних прав і обовязків, і це було їх волевиявленням, жодна зі сторін, зокрема позивач у справі, не відмовилася від їх укладання і усвідомлював можливість настання відповідних наслідків ( обовязок по сплаті процентів за користування кредитом, повернення кредитних коштів і т. і.).

Вказаний Кредитний договір не визнаний недійсним у встановленому законом порядку, тому умови цього договору є обовязковими для ОСОБА_1

Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Судом установлено, що банк належним чином виконав свої зобовязання за договором і надав позичальнику кредит у сумі 28741 доларів США, а позичальник зобовязання виконав не належним чином, оскільки станом на 07.07.2009 має заборгованість за Кредитним договором у сумі 27278,25 доларів США.

Позивач просить суд розірвати Кредитний договір з підстав зміни обставин, за яких цей договір укладався, зокрема, у звязку зі зміною конюктури ринку іноземної валюти до національної валюти, і обґрунтовує свої вимоги ст.. 533, 652 та ст.. 1056-1 ЦК України.

Так, дійсно ст.. 533 ЦК України передбачає, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Ст.. 192 ЦК України передбачає, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Разом з тим, цією ж нормою передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

П. 1.3 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Правління НБУ №49 від 08.02.2000 визначено, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, обєкти права інтелектуальної власності та інші майнові права.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного випливає, що банк надаючи кредит в іноземній валюті діяв відповідно до чинного законодавства, і обмеження щодо укладання кредитного договору в іноземній валюті - відсутні.

Згідно ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Ст. 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі виникли із договору, тому регулюються виключно договором відповідно до приписів діючого цивільного законодавства.

Умовами Кредитного договору не передбачено підстав його розірвання або зміни, згідно п. 4.2 договору позичальник має право достроково вимагати розірвання договору лише у випадку погашення суми кредиту, сплати відсотків за користування ним та виконання інших зобовязань за цим договором.

Отже, Кредитний договір не передбачає зміни його умов у звязку зі зміною обставин за яких він укладався, зміна курсу національної валюти до курсу іноземної валюти, на думку суду, не є тією істотною зміною обставин, яка позбавила позичальника можливості виконувати прийняті на себе зобовязання.

Суд вважає непереконливими доводи представника позивача, що позичальник має дохід у національній валюті гривні, а зобовязання за договором має виконувати в іноземній, оскільки при укладанні договору останній не був обмежений у виборі валюти і це було виключно його волевиявленням укласти договір у доларах США, а отже, він усвідомлював наслідки ризику зміни курсу іноземної валюти.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не ґрунтуються на законі, не доведені належними і допустимими доказами, а отже, задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 192, 509, 526, 527, 651,652, 1054 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

В і д м о в и т и ОСОБА_1 у задоволенні позову до АТ «МетаБанк» про розірвання кредитного договору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом 10 днів з дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або у порядку, визначеному ч.4 ст. 295 ЦПУ України.

Суддя: