АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1836/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Ремеза В.А.

суддів Прозорової М.Л., Чубукова О.П.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську,

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2009р. про забезпечення позову по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2009р. за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, було накладено заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2, та знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також накладено арешт на грошові кошти, що обліковуються на всіх рахунках, в межах заявлених позовних вимог у розмірі 19452,78долара США, що складає 148035грн. 66коп.,і належать ОСОБА_2, та накладено заборону на вчинення дій, в межах заявлених позовних вимог у розмірі 19452,78долара США, що складає 148035грн. 66коп., на відчуження в будь-який спосіб рухомого майна, яке належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2, в тому числі яке знаходиться за адресою відповідачки, і крім цього в межах заявлених вимог накладено арешт на автомобіль AUDI, модель А8, 2000р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що ухвала суду незаконна, та порушує її права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, та просило звернути стягнення на предмет застави автомобіль AUDI, модель А8, 2000р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 19452,78долара США.

В поданій до позову заяві, позивач просив накласти арешт на майно (кошти), що належать відповідачу ОСОБА_2, та знаходяться у неї або інших осіб, а саме нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідачки, грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідачки, та автомобіль AUDI, модель А8, 2000р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що приймають участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову, а ст. 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з цим постановивши ухвалу про забезпечення позову ПАТ КБ "ПриватБанк", шляхом заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого та рухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2, та знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також наклавши арешт на грошові кошти відповідачки, і наклавши арешт на автомобіль AUDI, модель А8, 2000р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, суд не прийняв до уваги, що позивачем було заявлено вимоги про звернення стягнення на майно, а не стягнення коштів в рахунок виниклої заборгованості за кредитним договором, та в заяві про забезпечення позову позивачем ставилось питання про накладення арешту на майно, а не обмеження вчиняти певні дії, що свідчить про порушення судом при розгляді питання про забезпечення позову положень ст.ст. 151,152 ЦПК України, та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, оскільки суд вийшов за межі заяви позивача про забезпечення позову, та не перевірив, чи буде таке забезпечення позову співмірним із заявленими позивачем вимогами про звернення стягнення на майно, і чи не буде воно порушувати права відповідача.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням питання про забезпечення позову на новий розгляд, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2009р. скасувати, направивши питання про забезпечення позову на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: