Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Вейтас І. В.

при секретарі - Голумбієвській С.Ф.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Новотроїцьке справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Новотроїцький елеватор» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що він працював на Софіївському хлібоприймальному пункті ДП «Новотроїцький елеватор» з 1970 року. З 1982 по 2008 роки працював начальником Софіївського хлібоприймального пункту ДП «Новотроїцький елеватор». Згідно наказу №379 від 3.10.2005 року виконував функціональні обовязки майстра механіка по Софіївському ХПП з доплатою 50% від окладу майстра-механіка. 28.07.2008 року наказом № 248 його було звільнено з роботи в звязку із скороченням штатів, згідно ч.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним так як на момент видання наказу № 137 від 22.04.2008 року «Про скорочення посади начальника Софіївського ХПП» директор ДП «Новотроїцький елеватор» ОСОБА_3 не мав повноважень на прийняття таких наказів, тому що згідно наказу № 91 від 11.03.2008 року «Про попередження працівників» трудовий договір з ОСОБА_3 було розірвано. Вказує, що йому не пропанували переведення на будь-яку іншу роботу та підприємством не була отримана згода профспілкового комітету на його звільнення. Після уточнення позовних вимог просить суд поновити його на посаді начальника Софіївського хлібоприймального пункту ДП «Новотроїцький елеватор», або майстра-механіка чи старшого майстра по зберіганню зерна, функціональні обовязки, яких він виконував, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.07.2008 року по день постановлення рішення суду та моральну шкоду в сумі 51500 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на підстави, вказані в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що звільнення позивача в звязку зі скороченням штатів проведено відповідно до діючого законодавства. Просить в позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 працював на Софіївському хлібоприймальному пункті Новотроїцького елеватору з 1970 року. Наказом № 222-к від 28.10.2003 року по ДП «Новотроїцький елеватор» позивача переведено з посади в.о. Чкалівського ХПП начальником Софіївського ХПП. В звязку з виробничою необхідністю ОСОБА_1 за виконання обовязків механіка з 01.02.2007 року та

1)
року, згідно наказу № 75 від 01.02.2007 року та наказу № 55 від 28.01.2008 року, відповідно, встановлено доплату в розмірі 50 % від ставки механіка.

Як пояснив представник відповідача на підставі наказу державного комітету України з державного матеріального резерву від 30.07.2007 року № 109-в заступником начальника відділу моніторингу заборгованості ДП «Ресурсопостач» проведена перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Новотроїцький елеватор» за період з 29.04.06 р. по 01.08.07 р., в результаті якої прийняті пропозиції згідно яких у термін до 01.01.2008 року запропоновано розглянути питання про скорочення зайвої чисельності працівників на Новоолексіївському, Софіївському, Новотроїцькому ХПП та прийняти необхідні заходи дотримуючись закону.

Наказом № 137 від 22.04.2008 року виданого по ДП «Новотроїцький елеватор- прийнято рішення про скорочення штату на 12,5 одиниць по всім виробничим дільницям тому числі, щодо посад начальників Новоолексіївського, та Софіївського ХПП, що відповідно до Закону є прерогативою роботодавця. В доповнення до наказу № 137 було видано наказ № 140 від 23.04.2008 року про скорочення по Софіївському ХПП ще 5 одиниць

На виконання наказу № 137 про скорочення штатних одиниць наказом № 138 від 22.04.2008 року ОСОБА_1 попереджено під особистий підпис про розірвання трудового договору в звязку з скороченням чисельності штатів.

На виконання ст. 43 КЗпП України 14.05.2008 року адміністрацією ДП «Новотроїцький елеватор було направлено лист в профком підприємства про розгляд питання про скорочення штатних одиниць. Згідно протоколів засідань профспілкового комітету ДП «Новотроїцький елеватор» № 4 від 2.06.2008 року та № 5 від 24.08.2008 року профспілковий комітет надав згоду на скорочення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 - голова профспілкового комітету ДП «Новотроїцький елеватор» підтвердив факт надання згоди на скорочення начальника Софіївської дільниці ОСОБА_1

В звязку з тим, що ОСОБА_1 був обраний депутатом сільської ради скликання по виборчому округу № 1 (рішення І сесії сільської ради У скликання : 07.04.2006 року № 1), листом від 30.04.2008 року вих. № 206 адміністрацією «Новотроїцький елеватор» повідомлено голову Володими-Ільїнської сільської ради про скорочення ОСОБА_1

З 20.06.2008 року по 25.07.2008 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному та 28.07.2008 року згідно наказу № 248 позивача звільнено з посади начальника Софїївського ХПП.

Позивач під час судового розгляду справи вказував, що за сумісництвом працював також майстром механіком та виконував обовязки старшого майстра по зберіганню зерна та був матеріально-відповідальною особою. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 згідно наказу № 75 від 01.02.2007 року та наказу № 55 від 28.01.2008 року, відповідно. було лише встановлено доплату в розмірі 50 % від ставки механіка. Згідно функціональних обовязків начальника підоблікового підприємства він є матеріально-відповідальною особою. Ніяких доказів того, що позивач працював майстром механіком або старшим майстром по зберіганню зерна за сумісництвом суду не надано. Крім того відповідно до наказу № 140 від 23.04.2008 року з 23.04.2008 року скорочено 5 одиниць по Софїївському ХПП, які були вакантні, а саме: механік, технік лаборант, тракторист, апаратник, стрільник.

Згідно наказу № 134 від 09.04.2009 року Софіївське ХПП реорганізовано і ліквідовано шляхом приєднання до Чкалівського ХПП.

Позивач під час розгляду справи вказував, що на посаді майстра механіка Софіївського ХПП працює ОСОБА_5. Свідки ОСОБА_6 (працював на Софіївському ХПП до 2009 року) та ОСОБА_7 (син позивача, працював на Софіївському ХПП до 2009 року) будучи допитаними в судовому засіданні також вказували, що на посаді майстра механіка Софіївського ХПП працює ОСОБА_5.

Згідно штатних розкладів на 2009 та 2010 роки Софіївське ХПП реорганізовано і штатних одиниць на Софіївському ХПП немає. Крім того в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, механік сільгоспдільниці Новотроїцького елеватору,| ОСОБА_8 головний інженер Новотроїцького елеватору, та ОСОБА_9 -начальник Чкалівської дільниці ХПП, які пояснили, що ОСОБА_5, як механік сільгоспдільниці Новотроїцького елеватору за наказом директора підприємства може виконувати деякі роботи на різних дільницях підприємства для надання технічної допомоги дільницям.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що на момент видання наказу №137 від 22.04.2008 року «Про скорочення посади начальника Софіївського ХПП» директор ДП «Новотроїцький елеватор» ОСОБА_3 не мав повноважень на прийняття таких наказів, тому що згідно наказу № 91 від 11.03.2008 року «Про попередження працівників» трудовий договір з ОСОБА_3 було розірвано.

Дане твердження позивача спростовано наданими відповідачем доказами.

Так, наказом Державного комітету України з державного матеріального резерву № 45 від 21.02.2008 року наказано припинити Державне підприємство «Новотроїцький елеватор» шляхом його приєднання до Державного підприємства «Керченський комбінат хлібопродуктів». Зазначеним наказом призначено головою комісії з припинення ДП «Новотроїцький елеватор» директора ДП «Керченський комбінат хлібопродуктів» .

Наказом № 222 Державного комітету України з державного матеріального резерву від

1)
року припинено реорганізацію ДП «Новотроїцький елеватор» та визнано таким, що втратили чинність накази Комітету від 21.02.2008 № 45 «Про припинення ДП «Новотроїцький елеватор» шляхом його приєднання до ДП «Керченський комбінат хлібопродуктів» , від 06.03.2008 № 72 «Про внесення змін до наказу Держкомрезерву України від 21.02.2008 № 45».

Згідно довідки Новотроїцької районної державної адміністрації Херсонської області від 23.12.2008 р. № 1/17-45 19.05.2008 р. державним реєстратором була проведена реєстраційна дія «внесення рішення засновника щодо припинення юридичної особи, яке повязано з реорганізацією». На підставі наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву № 222 від 18.07.2008 року «Про припинення реорганізації ДП «Новотроїцький елеватор» 21.07.2008 року державним реєстратором проведено реєстраційну дію «Внесення рішення засновників про відміну власного рішення щодо припинення підприємницької діяльності юридичної особи».

Відповідно до п.7 ст. 59 Господарського кодексу України субєкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису припинення його діяльності.

Згідно п.2 ст.33 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Таким чином ДП «Новотроїцький елеватор» не припиняло свої діяльність і директор підприємства не втрачав повноважень керівника по здійсненню адміністративно- господарської діяльності.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України відбулося відповідно до діючого законодавства, так як дійсно мало місце скорочення штату працівників, не було можливості перевести позивача на іншу роботу, його було попереджено за 2 місяці про наступне вивільнення та було отримано згоду профспілкового комітету на звільнення. Звільнення позивача було проведено повноважним на те органом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особо має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушенням його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Сукупність досліджених та оцінених судом доказів, призводить суд до висновку, що дії відповідача по звільненню позивача правомірні, тому не підлягають задоволенню вимоги відшкодування про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного ст. 40, 43, 49-2, 2371 КЗпП, ст. 59 ЦК, Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» з послідуючими змінами та доповненнями, Постанови Пленуму Верховного Суд від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із послідуючими змінами і доповненнями керуючись ст. ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213- 218, 223 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Новотроїцький елеватор» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя