Справа №2-о-22/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Артюх К.В.

народних засідателів Литовченко В.П., Кутукова C.O.

при секретарі Горбік Т.А.

за участю прокурора Домашенко С.М., лікаря - психіатра, представника психіатричного закладу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання справу за заявою лікаря-психіатра Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2,

встановив:

04 січня 2010 року лікар-психіатр Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_2 в психіатричний стаціонар, оскільки хвора була доставлена в приймальне відділення бригадою ШПД у супроводі медичних працівників, де була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_3, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Причиною висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_2, які були отримані від медичних працівників та чоловіка. Зі слів чоловіка: останні 5 років у жінки з'явилась неправильна поведінка: перестала ходити на роботу, заявляла, що за нею слідкують, підслуховують. Написала заяви в міліцію, прокуратуру, СБУ, що в її домі підслуховуюча апаратура, що в хаті якісь запахи. Відкривала вікна, двері, казала, що її труять газами, але до психіатрів заборонила чоловікові звертатися. Останні півроку стан різко погіршився, заявляла чоловікові, що її труять газами, постійно провітрювала квартиру, щільно закривала двері на декілька запорів, спала в коридорі біля вхідних дверей на килимку, останні 50 днів майже нічого не їла, пила тільки воду та мандарини, потім перестала спати, стала тривожною, неспокійною, через виснаження з великими труднощами пересувалася по квартирі, в зв'язку з чим, 29.12.2009 року була оглянута дільничним психіатром ОСОБА_4 і направлена на стаціонарне лікування в ЧПНЛ. У відділенні ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих та не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні лікар-психіатр, представник психіатричного закладу подану заяву підтримала.

ОСОБА_2 в судове засідання доставлена не була в зв'язку з неможливістю брати участі в судовому засіданні за соматичним станом, що підтверджується висновком комісії лікарів від 13.01.2010 року.

Прокурор, заяву лікаря-психіатра про надання ОСОБА_2 психіатричної допомоги у примусовому порядку, підтримав.

Вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 була доставлена в приймальне відділення бригадою ШПД у супроводі медичних працівників, де була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_3, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. У відділенні ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих та не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ст. 14 ЗУ ..Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на тяжкий ^ психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню, небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 потребує обстеження та лікування, які можуть бути надані лише в умовах стаціонару, її поведінка свідчить про небезпеку для себе, неспроможність самостійно задовольняти свої життєві потреби, тому суд в порядку ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу", вважає, що заява лікаря-психіатра Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 213, 215, 218, 282 ЦПК України, ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд, -

Вирішив:

Заяву лікаря-психіатра Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова: ОСОБА_5

Народні засідателі: Литовченко В.П.

Кутуков С О.