Справа № 2-396/10
З А О Ч Н Е РІ Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2010 року Житомирський районний суд Житомирської області
у складі - головуючої судді Баренко С.Г.;
за участю секретаря судового засідання Лех Г. А., прокурора, представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом військового прокурора Житомирського гарнізону (далі - прокурор) в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі Державного підприємства МО України «Житомирський ремонтно-механічний завод» ( далі-підприємство) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_4 , -
12 серпня 2009 року прокурор звернувся до суду в інтересах підприємства із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом - кімнатою АДРЕСА_1 . Позов, мотивовано тим, що вказаний гуртожиток використовується підприємством для проживання працівників, що перебувають з ним у трудових відносинах, втім відповідачі звільнені з роботи, залишили спірне жиле приміщення, з 2003 року добровільно в ньому не проживають, проте зареєстровані у вказаній кімнаті.
В судовому засіданні позов було підтримано прокурором та представником позивача, які пояснювали, що жиле приміщення у гуртожитку надається для проживання, а не лише для реєстрації. Просили позов задовольнити.
Відповідачі в судове засідання за викликом суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справ їх було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає причину неявки відповідачів неповажними та розглядає справу у заочному порядку за наявними матеріалами, які достатньо свідчать про права та взаємовідносини сторін.
Беручи до уваги пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають житловим правовідносинам.
13 матеріалів справи вбачається, що заводський гуртожиток побудований для працівників підприємства в 1970 році в АДРЕСА_2 по теперішній час стоїть на балансі державного підприємства «Житомирський ремонтно- механічний завод».
На підставі дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 отримали в тимчасове користування та вселилися в кімнату №2
гуртожитку. Відповідно до довідки №26 від 30.03.2009 року відповідачів на підставі наказі« №98 від 24.04.2002 року, №101 від 04.03.2003 року та № 137 від 10.08.1998 року звільнено.
З актів перевірки заводського гуртожитку від 14.02.2008 року та 14.03.2009 року вбачається, що відповідачі зареєстровані в кімнаті №31 гуртожитку, проте з 2003 року там не проживають. В той же час, у спірній квартирі починаючи з 2004 року постійно проживає ОСОБА_4 , яка самостійно оплачує комунальні послуги та вносить плату за користування квартирою.
Відповідно до ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. ^
Строки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами | передбачені ст. 71 ЖК України. З аналізу наведених норм вбачається, що житло зберігається за тимчасово відсутніми громадянами лише з поважних причин. Судом встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному житлі з 2003 року, жодного разу до місця реєстрації не з`являлися, не зверталися до підприємства із заявами про причини своєї відсутності, а тому суд дійшов висновку, що відповідачі відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, і спірне житло за ними не зберігається. Зазначене є підставою для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 71,72,132 ЖК України, ст.ст. 15,57, 60,61,88,130, 212-215, 224 -226 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування",, житловим приміщенням - кімнатою №2 гуртожитку Державного підприємства МО України «Житомирський ремонтно-механічний завод», розташованого за адресою смт. Новогуйвинське, вул. Комуністична, 8/1 Житомирського району.
Стягнути з кожного відповідача на користь держави по 2 грн. 83 коп. судового збору та по 12 грн. 34 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в цьому суді.
Рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

На »ішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомцрс сої області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Така заява подаєтеся протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С.Г. Баренко