Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2-65/2010 р.
Рішення

Іменем України

15 березня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Єланського О.Г.

при секретарі Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок знищення майна, -

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок знищення майна. В обгрунтування позовних вимог вона зазначила, що на підставі заповіту її батька - ОСОБА_3 та відповідно до спадкової справи, відкритої за її заявою від 02.11.2007 року про прийняття спадщини за заповітом, Покровською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованою в реєстрі за № 4987, має в особистій власності житловий будинок та земельну ділянку біля нього, що розташовані в с. Маломихайлівка, вул. Пушкіна, 69 Покровського району Дніпропетровської області. На території її присадибної ділянки, біля межі, з боку відповідача, ще її дідами, були насаджені фруктові дерева, які для неї були дорогі і як пам'ять про рідних, плодоносили для її харчування, а також слугували для її харчування, а також слугували як засіб захисту огородніх культур від сонця та вітру. 11.09.2007 року в денний час, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпідставно та безпричинно відповідач вчинив сварку в ході якої навмисно, пошкодив, шляхом спилу, зазначені вище дерева в кількості 7 штук, чим спричинив матеріальні збитки на суму 600 грн., що підтверджується постановою ДІМ Покровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 18.09.2007 року. Даний інцидент привів до моральних страждань. Позивачка втратила душевний спокій, багато часу витратила на оформлення відповідних документів, поїздки до правоохоронних органів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн., матеріальні збитки на суму 710 грн. та моральну шкоду в сумі 600 грн., а всього на загальну суму 1810 грн.

У відкритому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн., матеріальні збитки на суму 710 грн. та моральну шкоду в сумі 600 грн., а всього на загальну суму 1810 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 безпідставно спиляв дерева, що знаходились на території присадибної ділянки позивачки ОСОБА_1. В судовому засіданні не встановлено на підставі якого нормативного документу, тобто рішення сільської ради чи іншого дозволу відповідач здійснив спил дерев. Таким чином, відповідно до акту обстеження від 13.01.2008 року в ході якого було виявлено вісім спиляних дерев його довірителька ОСОБА_1 зазнала матеріальної шкоди, яку розраховано на підставі постанови КМУ № 559 від 08.04.1999 року та складає 710 грн.. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн., матеріальні збитки на суму 710 грн. та моральну шкоду в сумі 600 грн., а всього на загальну суму 1810 грн.

Відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог заперечує та суду пояснив, що у 2004 році померла його сусідка та після її смерті він зі своєю жінкою користуються її земельною ділянкою та сплачують податки до сільської ради. На межі з сусідкою ОСОБА_1 ростуть дерева, крони яких затіняють значну частину його городу в результаті чого з року в рік не збирає відповідного врожаю. У розмові з позивачкою, коли він запропонував спиляти дерева ОСОБА_1 зазначила, що вона лише доглядає батьків та не являється господаркою даного будинку, іншого разу вона вказала на те, що в неї немає коштів здійснити спил дерев. В результаті був змушений звернутись до голови сільської ради для вирішення даного питання. Дійшовши згоди з ОСОБА_1 було вирішено здійснити спил дерев восени, коли вже буде зібрано врожай. Тому 11.09.2007 року виконував лише усне рішення сільської ради. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_1 її рідна сестра, яка доглядає за хворою матірю, після смерті батька ОСОБА_3, померлого 22.08.2007 року та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. їхня земельна ділянка межує з землею, що належить ОСОБА_2, на межі росли фруктові дерева, які ще садили її діди. Після того, як ОСОБА_2 скаржився до сільської ради, з сестрою були змушені спиляти гілки дерев, а одного дня ОСОБА_2 навмисно пошкодив дерева, шляхом спилу.

Свідок ОСОБА_7 працює на посаді голови Маломихайлівської сільської ради, суду пояснив що влітку 2006 року до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням вирішити питання стосовно межі, на якій ростуть дерева ОСОБА_1 Через деякий час сусіди дійшли згоди, що восени 2006 року, коли буде зібраний врожай спиляти дерева. Також додав, що письмового рішення сільської ради на спил дерев не має.

Свідок ОСОБА_8 працює на посаді інженера-землевпорядника Маломихайлівської сільської ради. Суду пояснила, що неодноразово виїжджала на виклики разом з дільничним інспектором міліції та в складі адміністративної комісії з приводу межі розташованої між присадибними ділянками, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_9 Адміністративною комісією було вирішено спиляти дерева, так як вони заважають оранню та культивації, а також затінюють земельну ділянку, що приватизована ОСОБА_9, в результаті чого земля дає поганий врожай. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 109 Земельного кодексу України кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що на даний час присадибна ділянка рахується за нею, так як вона сплачує встановлені чинним законодавством податки до Маломихайлівської сільської ради. У звязку з тим, що дерева, які ростуть на межі їх ділянок та які посадив ще її дід, по-перше, затіняють її присадибну ділянку, тому неможливо зібрати добрий врожай, по - друге, ОСОБА_1 належним чином не дбає про дерева, це виражається в тому, що відростки від дерев проростають на її земельній ділянці та псують врожай. Відповідно до ст. 105 земельного кодексу України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КИ № 173952 виданого виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 помер 22.08.2007 року у віці 81 рік. Актовий запис № 47. (а.с.17)

Згідно заповіту посвідченого Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області 19.12.2006 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 заповів усе своє майно ОСОБА_1 (а.с.5), а відповідно до заяви посвідченої Покровською державною нотаріальною конторою № 4987, ОСОБА_1 прийняла після смерті батька ОСОБА_3, померлого 22.08.2007 року спадщину, (а.с.5);

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від

04.10.2007року, встановлено, що згідно ЗК України та свідчення суміжних сторін було спиляно 7 дерев громадянки ОСОБА_10, що росли 0,5 м. від межі, (а.с.9);

З технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду розташований за адресою: с. Маломихалівка, вул. Пушкіна, 69 Покровського району Дніпропетровської області вбачається, що даний житловий будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с.14-16).

Згідно довідки наданої КП «Синельниківське МЕТІ» № 20 від 16.11.2007 року вбачається, що житловий будинок розташований за адресою: с. Маломихайлівка, вул. Пушкіна, 69 Покровського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_3 (а,с.19).

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок знищення майна є обгрунтованими, так як позивачем надано доказів щодо зазначених витрат, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок знищення майна виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості відмовити, так як позивачкою не надано суду доказів, що підтверджують моральну шкоду.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.215 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок знищення майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 710 грн. та витрати повязані з наданням юридичної допомоги в розмірі 500 грн., а всього на загальну суму 1210 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: О.Г.Єланський