Апеляційний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого : Колоса С. С.

Суддів : Іващука В.А, ОСОБА_1

При секретарі : Липач Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2009 року, -

В с т а н о в и л а :

Рішенням Липовецького районного суду від 16 грудня 2009 року зазначений позов задоволено .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за договором позики борг в сумі 15 400 грн., штрафні санкції за прострочення повернення боргу 23 700 грн. 80 коп., а всього 39 100 грн. 80 коп. .

Вирішено питання про розподілення та відшкодування судових витрат .

Своє рішення суд мотивував тим, що між сторонами укладено письмовий договір позики. У зазначені в договорі строки відповідач кошти не повернув, в зв"язку з чим позов задоволено, стягнуто суму боргу та суму штрафних санкцій .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції змінити та зменшити розмір коштів, що з нього стягнуто, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недотриманням норм матеріального та порушенням норм процесуального права .

Дослідивши матеріали в їх сукупності, заслухавши ОСОБА_3 та його представника, які просять скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції змінити, ОСОБА_2, який просить рішення залишити без змін, а скаргу залишити без задоволення, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного .

Відповідно до ст. ст. 1046 - 1048 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України .

Судом першої інстанції встановлено, і не заперечується сторонами, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено письмовий договір позики ( а. с. 6 ). Суму зазначену в договорі позичальник повинен був повернути, а саме 4 000 доларів США, до 1 квітня 2009 року, однак до зазначено дати повернув 2 000 доларів США. Своєчасно не повернув 15 400 гривень ( еквівалент 2 000 доларів США ) .

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув борг він зобов"язаний сплатити неустойку відповідно до ст. ст. 549 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли борг мав бути повернений, до дня його фактичного повернення, незалежно від сплати процентів. Неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожний день прострочення виконання .

В договорі зазначено, що в разі затримки повернення застосовуються штрафні санкції в розмірі 20 доларів США за кожний день прострочення. Як вбачається з вище викладеного даний вид санкцій при укладенні договору позики цивільним законодавством не передбачено, а тому у суду першої інстанції не були підстав для стягнення штрафних санкцій в сумі 23 700 грн. 80 коп. .

ОСОБА_2 не звертався до суду з вимогами про стягнення коштів ( неустойки ) за несвоєчасне виконання договору позики, а тому колегія вважає за необхідне у вимогах про стягнення штрафних санкцій відмовити, стягнувши лише суму боргу в розмірі 15 400 гривень. В зв"язку з цим підлягає зменшенню і розмір відшкодування судових витрат .

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Враховуючи участь фахівця в галузі права в судових засіданнях ( в двох ), розмір задоволених вимог, колегія суддів вважає за необхідне стягнути кошти в розмірі 1 500 гривень .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір стягнутих коштів .

Керуючись ст.. ст.. 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково .

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2009 року - змінити. Резолютивну частини викласти в такій редакції :

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 15 400 гривень .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 154 гривень судових витрат, 120 гривень витрати на інформаційно технічне забезпечення та 1 500 гривень витрати на юридичну допомогу .

В інших позовних вимогах відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили на рішення може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України .

Судді : /підписи/

З оригіналом вірно.