Справа №22-ц-2339 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Смирнової Т.В.,

суддів: Гагіна М.В., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно, як на частку в спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3 та визнання права власності на майно, як на частку в спільній сумісній власності.

Свої вимоги, мотивує тим, що з червня 2002 року по теперішній час проживає з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, постійно ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, спільні права та обов'язки, набувають спільне рухоме та нерухоме майно. У 2003 році ними було прийнято спільне рішення про придбання житлового будинку для подальшого проживання у ньому однією сім'єю, а 30.12.2003 року вони придбали житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями під номером тринадцять, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. 6-а Продольна за 45 305, 00 грн. Грошові кошти на придбання житлового будинку вони вносили в рівних частинах, по 22 652, 50 грн. Покупцем житлового будинку є відповідачка ОСОБА_2. Враховуючи факт наявності спільних витрат на придбання житлового будинку, між сторонами була досягнута домовленість про те, що в подальшому, після остаточного проведення розрахунку за придбаний житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями, він буде зареєстрований за ними обома як спільна сумісна власність з розрахунку по ? частини кожному. Після остаточного проведення розрахунку за придбаний житловий будинок відповідачка ОСОБА_2 відмовилась зареєструвати вищезазначений будинок як спільну сумісну власність. Письмовий договір між сторонами не укладався, тому позивач просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт свого проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння № 13 по вул. 6 Продольна в м. Суми, яке складається з житлового будинку літ «А», сіні «а», прибудови літ. « а2», погріб літ п/г, сарай літ «Г», навіс літ. «Ж», огорожа літ. №1-2.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт сумісного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з червня 2002 року по даний час.

Визнано право власності за ОСОБА_1 на ? частину домоволодіння №13 по вул.6 Продольна в м.Суми, яке складається з житлового будинку літ «А», сіні «а», прибудови літ. « а-2», погріб літ п/г, сарай літ «Г», навіс літ. «Ж», огорожа літ. №1-2.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому зазначає, що суд неправильно застосував норми матеріального і порушив норми процесуального права, жодна з обставин, на які посилався позивач, доказами не підтверджені і судом не перевірені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ«ОТП Банк» - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1І, з червня 2002 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 про що не заперечує сама відповідачка згідно відзиву, який надіслала до суду (а.с.30).

30.12.2003 року сторони придбали за 45 305, 00 грн. житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями №13, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. 6-а Продольна. Покупцем житлового будинку є відповідач ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.12.2003 року. Грошові кошти на придбання житлового будинку вони вносили в рівних частинах, по 22 652, 50 грн. Враховуючи факт наявності спільних витрат на придбання житлового будинку, між сторонами була досягнення домовленість про те, що в подальшому, після остаточного проведення розрахунку за придбаний житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями, будинок буде зареєстрований за ними обома як спільна сумісна власність з розрахунку по ? частини кожному, про що не заперечує сама відповідачка, згідно відзиву який надіслала до суду. Письмовий договір між сторонами не укладався.

Вищезазначені обставини підтверджуються довідками КП «Сумське міське БТІ» № 2-4531 від 02.12.2009 року, № 0320142 від 21.01.2010 року (а.с.24, 32), а також фотокопіями договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.12.2003 року (а.с.10) та технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 11-14).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ «ОТП Банк», місцевий суд виходив з достатності підстав та доказів для встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 2002 року по даний час та визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину набутого під час спільного проживання житлового будинку літ «А», сіней «а», прибудови літ. « а2», погрібу літ п/г, сараю літ «Г», навісу літ. «Ж», огорожі літ. №1-2.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду неможливо, оскільки суд дійшов цих висновків неповно зясувавши обставини справи, без належної оцінки всіх зібраних по справі доказів, що призвело до помилкового застосування норм матеріального та процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, договору купівлі-продажу від 30.12.2003 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_6 за 45 305 грн. житловий будинок № 13 з надвірними господарськими та побутовими будівлями, розташований по вул. 6-ій Продольній у м. Суми.

При цьому, до підписання зазначеного договору покупцем продавцю сплачено лише 9061 грн., а решта вартості предмету договору, тобто 36 244 грн., мала бути сплачена до 01.02.2004 року (а.с.10).

ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог щодо сплати ним 50% вартості придбаного будинку, у порушення вимог ст.10, 60 ЦПК України, належних і допустимих доказів суду не надав.

В той час як відповідно до умов договору від 14.01.2004 року ОСОБА_2 отримала від АКБ «Райффайзенбанк Україна» кредит у сумі 36 240 грн. для здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу від 30.12.2003 року. Строк повернення кредиту 14.01.2014 року.

А на забезпечення належного виконання умов кредитного договору ОСОБА_2 передала банку в іпотеку придбаний нею житловий будинок, про що укладено 14.01.2004 року договір іпотеки. (а.с. 64-70).

Крім того, 25.01.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньою від банку отримано кредит в сумі 60 000 грн. на термін до 14.01.2014 року, а також в забезпечення належного виконання умов кредитного договору, передано в іпотеку спірний житловий будинок та 26.01.2007 року в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено відповідний запис щодо цього житлового будинку.

Відповідно до положень ч.3 ст.6 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_2 як іпотекодавець за договорами іпотеки від 14.01.2004 року та 26.01.2007 року зобовязана була повідомити іпотекодержателів кредиторів за кредитними договорами до моменту їх укладення про права та вимоги ОСОБА_1І на житловий будинок, а в разі невиконання зазначених вимог закону, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки чи дострокового повернення кредиту, згідно положень ст.ст. 12, 33 зазначеного закону та ст.1058 ЦК України.

На зазначені вимоги Закону України «Про іпотеку» місцевий суд уваги не звернув та не вирішив питання про права ПАТ «ОТП Банк» як кредитора та іпотекодержателя за спірним будинком, що у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 311 ЦПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення й передачі справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно вирішити питання щодо залучення до участі у справі кредиторів, що мають зареєстровані права на спірний будинок; перевірити розірвання чи припинення шлюбу ОСОБА_2, укладеного 12.04.1986 року (а.с.10).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, п.5 ч.1 ст.307, п.п. 1,4 ч.1 ст.309, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 березня 2010 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до цього ж суду в іншому складі.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: