Справа № 2-1443/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" листопада 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Павлику В.І.,

із участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на будинковолодіння, що знаходиться по вулиці Пасічній, 19 в с. Канафости Самбірського району Львівської області. Позивач посилається на те, що 08.11.1998 року в с. Канафости помер батько позивача ОСОБА_4. Після смерті батька на майно, яке належало йому на праві власності на день смерті, відкрилася спадщина. Так як при житті батько не склав заповіту, то спадкування його майна здійснювалося по закону відповідно до черговості спадкоємців. Позивач та дружина померлого, ОСОБА_5, були спадкоємці майна померлого ОСОБА_4 та фактично прийняли спадщину. 09.01.2000 року - померла мати позивача ОСОБА_5. Після її смерті спадщину в порядку спадкування по закону першої черги фактично прийняла позивач. Але будучи спадкоємцем майна батька та матері по закону ОСОБА_2 звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно та їй було відмовлено у видачі свідоцтва про оформлення права на спадщину на ? частину житлового будинку оформленого на імя ОСОБА_4, так як свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння було видане після смерті спадкодавця. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, ОСОБА_2 просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати рішення №30 від 22.10.2009р. та свідоцтво на право власності частково недійсними та признати її власником спадкового майна покійних її батьків.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала звернення до суду та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві своєї довірительки.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради на виклик в суд не з'явився, але звернувся із заявою, що виконавчий комітет ОСОБА_3 сільської ради позов визнає та не заперечує щодо визнання права власності на ? частку будинковолодіння за позивачем.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету відповідача №30 від 22.10.2009р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були власниками будинковолодіння по 1/2 частці, що знаходиться в с. Канафости Самбірського району по вул. Пасічній, 19 Львівської області.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 08.11.1998 року в будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 дочка та ОСОБА_5 - дружина.

Оскільки крім позивача інших спадкоємців майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які б прийняли спадщину по закону чи заповіту нема, і в суді не встановлено, відтак ОСОБА_2 повинна бути визнаною спадкоємцем майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по закону.

На звернення до нотаріуса ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сільською радою прийняте у даній цивільній справі спірне рішення, що було підставою для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, стосовно правовідносин особи, яка на час прийняття померла.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_2 належить до першої черги спадкоємців після смерті батька, матері.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 «г» даної постанови згідно із ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

У судовому засіданні встановлено, що будинковолодіння в селі Канафости по вул. Пасічній, 19 Самбірського району Львівської області належало до суспільної групи господарства, селянський, колишній колгоспний двір. Станом на 01.07.1990 року в даному будинковолодінні проживали і були зареєстровані померлі ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 (чоловік позивача) та ОСОБА_2 Отже, право на майно колишнього колгоспного двору в с. Канафости по вул. Пасічна, 19 мали вищезгадані особи по ? частині кожен.

27.12.1997 року ОСОБА_6 помер. Позивач успадкувала майно свого чоловіка по закону, а отже, стала власником ? частини будинковолодіння.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради №30 від 22.10.2009 року вирішено переоформити право власності на дане будинковолодіння за померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по ? частці. Однак, ОСОБА_4 мав право на 1/4 будинковолодіння.

ОСОБА_2Р та ОСОБА_5, будучи спадкоємцями майна ОСОБА_4 по закону успадкували кожен по 1/8 його частини будинковолодіння.

На момент смерті ОСОБА_4 позивач проживала в даному житловому будинку і шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на час відкриття спадщини, прийняла спадщину, що стверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради №536 від 22.07.2010року.

Після смерті матері ОСОБА_7 позивач фактично мала б успадкувати частину будинковолодіння, а також після смерті чоловіка, - разом позивач успадкувала 3/8 частин будинковолодіння після смерті матері.

За наведених вище обставин суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, відтак, рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради №30 від 22.10.2009 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно в частині права власності ОСОБА_4 слід визнати частково недійсними; ОСОБА_2 слід визнати власником ? частини будинковолодіння по вул. Пасічній, 19 у с. Канафости Самбірського району в порядку спадкування після смерті батьків.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на визнанні права власності на спадкове майно на ? частину будинковолодіння та просила суд зобовязати Самбірське МБТІ перереєструвати за її довірителькою в порядку спадкування ? частку житлового будинку та господарських споруд у с. Канафости по вул. Пасічна, 19 Самбірського району. Представник відповідача у зверненні до суду від 26.11.2010р. №149-02/09 позов визнав повністю. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а тому визнання позову виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216 1223, 1258, 1261 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати частково недійсними рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради №30 від 22.10.2009р. «Про оформлення права власності на житловий будинок» та видане на підставі нього Свідоцтво про право власності на нерухоме майно САС №779339 у частині стосовно власника ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинковолодіння по вулиці Пасічній, 19 у селі Канафости Самбірського району Львівської області в порядку спадкування за законом часток 1/8 та 3/8 після смерті спадкодавців ОСОБА_4, який помер 08.11.1998 року та ОСОБА_5, яка померла 09.01.2000 року.

Зобовязати Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер 28787490, номер запису 14 в книзі 1) провести належну перереєстрацію формально належної ОСОБА_4 ? частки будівель та споруд за власником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована і мешкає у с. Канафости Самбірського району Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.С. Казан.