Справа № 2-497/2010
Провадження № без номера провадження
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ФЕДОРЕНКО О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1В.) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2І.) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В :

01.12.2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, у якій позивач вказала, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, але коштів на її утримання та на утримання дружини, котра знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, відповідач в добровільному порядку не надає.

Посилаючись на ст. ст. 84, 180-183 Сімейного кодексу України, вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі чверті заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також по 300 грн. щомісячно на власне утримання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у суді визнав позов частково і пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, проте категорично заперечує проти стягнення коштів на утримання дружини, бо неспроможний їх забезпечити у звязку з тяжким матеріальним становищем та станом здоровя.

Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені.

Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково із таких підстав.

Як вбачається зі згаданих пояснень та наданих сторонами доказів, вони із 28.10.2006 р. перебувають у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, 15.07.2010 р. н.

Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області із ОСОБА_2 будь-які стягнення не проводяться.

За довідкою Пурпурівської сільської ради неповнолітній перебуває на утриманні позивача.

Із довідок дитячої міської поліклініки № 1 м. Кіровограда та Новомиргородської ЦРЛ витікає, що заявник та син ОСОБА_4 мають задовільний стан здоровя. Згідно із вимогами Сімейного кодексу України:

ст. 180 батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі;

ч. 1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

ч. 1 ст. 192 розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач з листопада 2010 р. проживає окремо від сімї, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини із грудня 2010 р. не надає.

Відповідно до положень ЦПК України:

ч. 4 ст. 130 при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу;

ч. 4 ст. 174 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову щодо стягнення аліментів на утримання дитини не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю.

Як вбачається з вимог ст. 84 Сімейного кодексу України:

ч. 2 Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

ч. 4 Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У судовому засіданні безспірно зясовано, що відповідач забезпечував матеріальне утримання сімї та оренду житла до грудня 2010 р., хоча сам з листопада став проживати окремо та орендує інше житло.

Із наданих відповідачем документів витікає, що він з дитинства страждає на тяжке захворювання і тому щороку потребує систематичного лікування та реабілітації.

У даному випадку, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)
стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків;

4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).

Суд частково відкидає заперечення відповідача щодо повної неспроможності сплачувати утримання дружині і приходить до висновку, що у даному випадку слід обмежити стягнення такого утримання до розміру 100 грн. щомісячно.

У решті позову потрібно відмовити за його недоведеністю.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 51 грн., від сплати якого позивач була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Окрім цього, ОСОБА_2 повинен сплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн.

Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 84, 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 (чверті) його заробітку ( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 01 грудня 2010 р. до досягненнями ним повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 100 (сто) гривень щомісячно, починаючи із 01 грудня 2010 р. до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до 15 липня 2013 року.

У решті позову відмовити за його недоведеністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 51 (пятдесят однієї) гривні, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі 120 (сто двадцять) гривень.

Рішення підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко