АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7723/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

20 січня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 вересня 2009 року про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2009 року задоволена заява позивача про забезпечення позову та накладена заборона на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, що знаходиться за адресою:м.Харків, вул.Студентська буд.6/18 кв.47, накладений арешт на грошові кошти, що обліковуються на всіх рахунках, в межах 187 810, 24 дол.США, та накладений арешт на все майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства просить скасувати ухвалу про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як встановлено, 14.05.2008 р. позивач та відповідач ОСОБА_2 уклали кредитний договір, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 20 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

09.09.2009 р. позивач звернувся до суду с позовом про стягнення з відповідачів 24 061,27 доларів США (ціна позову зазначена 187 810, 24 грн.) і подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на все рухоме і нерухоме майно відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з позовної заяви, ціна позову складає 187 810 грн. 24 коп., а оскаржуваною ухвалою накладений арешт на все майно відповідача ОСОБА_2 в межах 187 810, 24 дол.США.

Крім того, забороняючи вчинення дій спрямованих на відчуження в будь-який спосіб кв.47 буд.6/18 по вул.Студентській у м.Харкові, суд не встановив, чи належить зазначена квартира відповідачу і чи не порушуються цією забороною права інших осіб.

Також судом не конкретизовано на яке саме інше майно накладений арешт, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

З урахуванням вищезазначеного судова колегія вважає, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2009 року про забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст.218, ст.293, п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2009 року про забезпечення позову - скасувати, справу направити до районного суду для вирішення питання по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: