Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2010 року Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Е.
при секретарі Корягіній Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики,
Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.
Упозові вказала, що 14.07.2009 року вона передала ОСОБА_2 за договором позики 500 грн.
Договір позики письмово не оформлений, але факт позики підтверджується постановою про відмову у порушенні кримінальної справи. Просила стягнути з відповідачки за договором позики 500 грн., 150 грн. за надання юридичної допомоги, судові витрати.
У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Суду пояснила, що вона неодноразово надавала за позикою відповідачці грошові кошти, які остання повертала, а 500 грн. не повернула до теперішнього часу.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилася, про слухання справи сповіщена належним чином, про що у матеріалах справи є докази, причину неявки суду не повідомила, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, ухваливши заочне рішення по наявних у матеріалах справи документах.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у звязку з наступним.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передачі грошей.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Як пояснила позивачка, у письмовій формі договір позики не укладався, що є порушенням вимог вказаної статті.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Як вбачається, жодного доказу у підтвердження позовних вимог щодо укладання позивачки з відповідачкою договору позики, позивачка суду не надала, пояснивши, що свідків передачі нею відповідачці грошових коштів не було.
Доводи позивача про те, що факт позики встановлено постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 29.06.2010 року, не знайшли підтвердження у процесі розгляду справи судом, оскільки з постанови вбачається, що у ході бесіди працівника міліції з чоловіком відповідачки, останній пояснив, що дружини не має вдома, з самою відповідачкою працівник міліції не спілкувався.
Оскільки позивачка не надала суду доказів укладання договору позики, її позов у повному обсязі заявлених позовних вимог не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, ст..ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики, залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Гнатик Г. Є.