Справа № 2-150/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Ярошук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Житомирського управління АКІБ «УкрСибанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та в обґрунтування позовних вимог за¬значив, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 18.05.2007р. був укладений кредитний договір № 0 про надання кредиту в сумі 65900,00 дол.США, що еквівалентно на день видачі кредиту за курсом НБУ становило 332795,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 18.05.2018 року включно із сплатою 12,9 % річних. Згідно умов договору відповідач щомісяця у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення за¬боргованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконує умови договору, в зв'язку з чим виникла забор¬гованість за простроченим кредитом та відсотками за користування кредитом. Згідно умов догово¬ру, в разі порушенням позичальником зобов'язань, банк має право вимагати повернення кредиту, суми винагороди та відсотків за його використання, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з від¬повідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 382297,85 грн. в тому числі прострочена заборгованість по кредиту з липня 2008 року - 7896,71 грн., з яких: заборгова¬ність за кредитом - 361990,11 грн., заборгованість по відсоткам - 19419,56 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 365,69 грн., заборгованість по пені за погашення відсотків - 522,49 грн. Крім того представник позивача просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі - 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в роз¬мірі 30,00 грн.

В березні 2009 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АКІБ «Укрсиббанк» про розірвання кредитного договору, мотивуючи свої вимоги тим, що при укладанні кредитного договору банком було порушено п.2 ст.11 ЗУ України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ. який передбачає обов»язок банку перед укладенням дого¬вору про надання споживчого кредиту повідомляти споживачау письмовій формі про кредитні умови.

Як істотну обставину ОСОБА_1 вважає, що банк не ознайомивши його з умовами, приховав від нього інформацію, чим порушив його права, як споживача та ввів в оману щодо реа¬льних матеріальних витрат пов»язаних з укладанням кредитного договору.

Оскільки згоди щодо зміни умов кредиту з банком досягти не вдалося, відповідач зму¬шений був звернутися з зустрічним позовом та просить розірвати договір про надання споживчого кредиту № 0 від 18.05.2007 року.

23.03.2009 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнятий судом до розгляду та обєднаний з первісним в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача - відповідача АКІБ «УкрСиббанк» позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, зустрічний позов ОСОБА_1 не визнав, пояснивши, що заявлені ОСОБА_1 в зустрічному позові позовні вимоги є необґрунтованими.

Зазначив і те, що відсутні підстави для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України. Для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність всіх перелічених умов, зазначеної в статті.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 позов АКІБ «УкрСиббанк» не визнав, вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки банком порушено п.2 ст.11 ЗУ України «Про захист прав спо¬живачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ. Просила розірвати кредитний договір укладені між ним та АКІБ «УкрСиббанк».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов АКІБ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню, а в задоволенні зусрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2007р. між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 про надання кредиту в сумі 65900,00 дол.США. що еквівалент¬но на день видачі кредиту за курсом НБУ становило 332795,00 грн. з кінцевим терміном повер¬нення кредиту до 18.05.2018 року включно із сплатою 12,9 % річних. Згідно умов договору відпо¬відач щомісяця у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кре¬диту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідач не виконує умови договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість за простроченим кредитом та відсотками за користування кредитом. Згід¬но умов договору, в разі порушенням позичальником зобов'язань, банк має право вимагати повер¬нення кредиту, суми винагороди та відсотків за його використання, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 382297,85 грн. в тому числі прострочена заборгованість по кредиту з липня 2008 року - 7896,71 грн.. з яких: заборгованість за кредитом - 361990,11 грн., заборгованість по відсоткам - 19419,56 грн.. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 365,69 грн., заборгованість по пені за пога¬шення відсотків - 522,49 грн., також з відповідача підлягають стягненню судовий збір В розмірі - 1700,00 та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно з умовами кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику, кредит в розмірі 65900,00 дол.США, а позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використову¬вати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку та на умовах визначених в даній.

Позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути наданий кредит у повному обсязі до 18.05.2018 року згідно з Графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,9 % річних.

Судом встановлено та не заперечено в судовому засіданні ОСОБА_1, що АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі.

Також судом встановлено, що відповідач-позивач ОСОБА_1 своїх зобов'язань за до¬говором не виконав, зокрема ним не сплачено плату за користуванню кредитом (процентів) та за¬боргованість по кредиту в порядку та на умовах, встановлених Кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Відносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України.

Так, стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фі¬нансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526. 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чи¬ном відповідно до умов договору; якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то во¬но підлягає виконанню у цей строк.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 порушив умови договору укладених з Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Житомирського управління АКІБ «УкрСиббанк» щодо сплати кредиту та відсотків за їх ко¬ристування, що у відповідності до ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язання. У зв'язку з цим суд вважає, що з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача підлягає стягненню вище¬вказана заборгованість.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АКІБ «УкрСиббанк» , суд виходить з того, що відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за зго¬дою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Якщо сто¬рони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змі¬нились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не

настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заін¬тересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтере¬сована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_1 не доведено ті підстави, на які він посилаєть¬ся як на підставі своїх вимог у зустрічному позові, а саме всіх чотирьох умов, необхідних для розі¬рвання кредитного договору у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Не може являтись зміною обставин умов договору, які визначені самим дого¬вором в момент його укладення.

Крім того для застосування норм даної статті необхідна наявність досудового врегулю¬вання спору. Проте жодних дій з боку відповідача-позивача, спрямованих на зміну певних умов договору, не відбулося. Жодних досудових дій з метою розірвати кредитний договір нею не вжи¬валось.

Відсутні підстави для розірвання кредитного договору і на підставі ст. 651 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу ч. 2 ст. 651 ЦК України вказує, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укла¬денні договору.

На думку суду, відсутні підстави для розірвання кредитного договору, що передбачені ст. 652 ЦК України, оскільки одночасно умови визначені ч. 2 ст. 652 ЦК України відсутні в даному випадку та відповідачем-позивачем не було здійснено спроб щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 526, ч.2 ст.1050 ЦК України, ст. ст. 10, 57-60, 208, 212-215,224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Жито¬мирського управління АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного іннова¬ційного банку «УкрСиббанк» 382 297 (триста вісімдесят дві тисячі двісті дев'яносто сім) гри. 85 коп. заборгованості за кредитним договором № 0 від 18 травня 2007 року.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору - залишити без задоволення.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Апеляційного су¬ду Житомирського області через Корольовський районний суд м. Житомира у термін 10 днів із дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути поліна до Апеляційного суду Жи¬томирської області через Корольовський районний суд м. Житомира у термін 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Р. А. Галасюк