Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

в складі:

головуючого судді Тимченко С.О., при секретарі Пономаренко Л.Г., за участю адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 суб'єкта підприємницької діяльності про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки, відшкодуванні моральної шкоди, та заявою ОСОБА_2 про встановлення факту трудового договору, зобов'язання видати копію наказу про звільнення, -

В СТА II О В И В :

Позивачка в позові посилається на те. що вона працювала у відповідача на посаді бухгалтера, та 01.03.2009 року була звільнена з роботи за власним бажанням. Під час її звільнення були порушені її права, а саме: за останні два місяці їй була нарахована, але не сплачена заробітна плата у розмірі 2000 грн.: за січень місяць 2009 року 819. 71 грн., за лютий місяць 2009 року 819, 71 грн. Крім того, залишилась не сплачена компенсація за невикористані відпустки за останні дев'ять років роботи, яка становить 7089. 12 грн. Загалом сумарний заробіток за останній календарний рік становить 11650 грн. Кількість календарних днів у році становить 365 днів, за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством України 10 днів, що дорівнює 355 днів, тому середньоденна заробітна плата становить: 11650 грн. : 355 днів 32. 82 грн. Річна компенсація за невикористані відпустки становить 24 дні (календарної відпустки) помножується на 32.82 грн. (середньоденну заробітну платню), що дорівнює 787. 68 грн. Так як вона з 2000 року по 2008 рік не перебувала / відпустці, то компенсація за цей період становить 7089. 12 грн. З приводу порушення її права на отримання заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки, вона отримала моральну шкоду, втративши нормальні життєві зв'язки, що вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, яку вона оцінює у сумі 2000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь: заборгованість по заробітній платі у сумі 1639. 42 грн.; несплачену компенсацію за невикористані відпустки у сумі 7089. 12 грн.. та моральну шкоду у сумі 2000 грн.

У заяві про встановлення факту трудового договору між нею та ОСОБА_3 суб'єктом*підприємницької діяльності ОСОБА_2 посилається нате, що з 01.01.2000 року вона працювала за сумісництвом бухгалтером у відповідача. Основне її місце роботи, про що зроблено запис до її трудової книжки, є ТОВ фірма «Мономах-Павлоград», де вона працювала головним бухгалтером. 01.03.2009 року вона звільнилася з роботи за власним бажанням. При звільненні відповідач не здійснював запис про роботу у нього за сумісництвом по професії бухгалтер з 01.01.2000 року по 01.03.2009 року, та не надав відповідного наказу . Просить суд: встановити факт трудового договору по професії бухгалтер за сумісництвом з 01.01.2000 року по 01.03.2009 року між нею та відповідачем: зобов'язати відповідача видати їй копію наказу про її звільнення.

Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, та суду пояснив, що позивачка працювала на посаді головного бухгалтера у ТОВ фірмі «Мономах», керівником якого він є. У ПП Киричок позивачка ніколи не працювала, але мала доступ до його печатки та документів, як приватного підприємця, могла робити дописки. Пакет документів до Пенсійного фонду , лодаткової інспекції відправляла сама позивачка. Трудового договору між ним та позивачкою зе існувало, тому й ніякого боргу по заробітній платі перед позивачкою у нього не існує.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у період з 03.01.2000 року по 01.03.2009 року позивачка працювала у ТОВ фірма «Мономах», керівником якого є відповідач, на посазі головного бухгалтера, займалась веденням кадрової роботи. Всі бухгалтерські документи звіти до пенсійного фонду, державної податкової інспекції, фонду соціального страхування, всі відомості на видачу заробітної платні на її ім'я були заповнені особисто нею. та підписан нею. Запис про прийом та звільнення з роботи позивачкою зроблений самостійно. Про! наведені вище факти сторони підтвердили в судовому засіданні.

Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів та утримання податків від 23.09.2009 року, позивачка надавала вказані відомості по ПП Киричок /а. с. /.

Згідно довідки системи персоніфікованого обліку Управління ПФУ в м. Павлоград Дніпропетровської області позивачка надала пакет документів у Пенсійний фонд по ПП Киричок /а. с. /.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило. письмовій формі. У випадках укладення трудового договору працівника з фізичною особом] письмова форма є обов'язковою.

З матеріалів справи, та пояснень сторін вбачається, що такий договір між ними встановленій законом формі не укладався, з приводу чого і виник спір. Проте вимоги про) визнання договору дійсним позивачкою не заявлялися і не розглядалися судом.

Відповідно до вимог ст. 24-1 КЗпП України у разі укладення трудового договору між фізичною особою та працівником фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи, зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку] визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.

Згідно довідки Павлоградського міськрайонного центру зайнятості № 3974 від| 28.08.2009 року, у Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості трудовий договір мі* ним ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не реєструвався /а. с. 16/.

За змістом ст.ст. 48. 94, 117, 237-1 КЗпП України спори щодо внесення записів у трудову книжку, відшкодування моральної шкоди, стягнення заробітної плати, в тому числі за затримку розрахунку при звільненні, виникають лише з трудового договору.

Судом встановлено, що позивачка заяву про укладення трудового договору відповідачем не писала, не вносилися такі записи у її трудову книжку, та позивачка неї оспорювала цей факт у період з 03.01.2000 року по 01.03.2009 року.

Згідно матеріалів перевірки прокурора м. Павлограда за скаргою позивачки на дір відповідача як приватного підприємця фізичної особи, факт порушення її трудових прав, зокрема права на отримання заробітної платні за січень та лютий місяці 2009 року, а також несплати компенсації за невикористану відпустку, не знайшов свого підтвердження / а. с. /. При цьому позивачка після отримання відповіді прокурора м. Павлограда про відсутність порушень її прав, ознайомившись із даним матеріалом, дані висновки не оскаржила, хоча в судовому засіданні пояснила, що відповідь прокурора отримала вчасно, суть відповіді про відсутність порушень її трудових прав їй була зрозуміла. Правом на оскарження такої відповіді вона не скористувалась за невідомих причин.

В судовому засіданні також встановлено, що документи по ПП Киричок знаходились на зберіганні в кабінеті позивачки. Вона безпосередньо мала до них та печатки доступ. її самостійно дописувала у пакеті документів ПП Киричок, про що сторони підтвердили в судовому засіданні.

Відповідно до довідки Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровськії області серед зниклих документів ПГІ ОСОБА_3 значаться відомості про нарахування та видачу заробітної плати за 2009 рік. накази, звіти, табеля обліку робочого часу, графіки відпусток.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вище наведеного суд вважає, що вимоги позивачки стосовно стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки, відшкодуванні моральної шкоди, про встановлення факту трудового договорч по професії бухгалтер за сумісництвом з 01.01.2000 року по 01.03.2009 року між нею та ОСОБА_3 суб'єктом підприємницької діяльності, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10. 60, 212 ЦПК України суд, -

ВИРІШИ В:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 суб'єкта підприємницької діяльності про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки, відшкодуванні моральної шкоди, про встановлення факту трудового договору по професії бухгалтер за сумісництвом з 01.01.2000 року по 01.03.2009 року між нею та ОСОБА_3 суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язанні ОСОБА_3 суб'єкта підприємницької діяльності видати їй копії наказу про її звільнення відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано в Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя: С.О. Тимченко