ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 2-225/10
провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі : головуючого-судді Синиці Л. П., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище, обєднану цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Городищенська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

16.03.2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Городищенська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обгрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що 10 вересня 2009 року помер його дід ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому будинковолодіння, яке знаходиться за адресою вулиця Пугачова, 33, м. Городище, Черкаської області, заповіту дід не залишив. ОСОБА_4 мав двох синів: ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який помер ще у 1991 році, являвся батьком позивача. Спілкуючись із дідом до його смерті та провідуючи, мови про спадщину не вели. Відразу після похорон діда, дядько ОСОБА_3 повідомив, що дід давно переписав свій будинок, і на спадщину нічого розраховувати. Оскільки спадщини, як запевнив відповідач після смерті діда не залишилось, то до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звертатись не став. 11.03.2010 року випадково стало відомо, що дядько подав заяву про прийняття спадщини і оскільки пройшло пів року після смерті діда, буде проводити її оформлення. Отримавши таку інформацію, 11.03.2010 року звернувся до Городищенської державної нотаріальної контори, маючи намір подати заяву про прийняття спадщини, але державний нотаріус ОСОБА_6 відмовилась прийняти заяву, так як 10.03.2010 року був останній день. Разом з тим, державний нотаріус пояснила, необхідність звернення до суду, попередньо поговоривши із ОСОБА_3. Звернувшись до дядька, із проханням, щоб він дав згоду на прийняття спадщини, і отримавши відмову, вимушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Просить, визначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви до Городищенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті діда ОСОБА_4, котрий помер 10 вересня 2010 року, бо маючи вік в 21 рік, ніде не працює, навчається в Городищенському професійно-технічному училищі №14, батька не має, з 2005р. проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_7, має двох дітей: Каріну, ІНФОРМАЦІЯ_1; Єлізавету, ІНФОРМАЦІЯ_2 і повинен їх утримувати, і та частина спадщини, яка належить йому за законом допомогла б вирішити багато сімейних питань.

31.05.2010 року до суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на прийняття спадщини. З обґрунтуванням того, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у 1990 році купили будинок №87 по вулиці Маяковського в місті Городище, Черкаської області, де став проживати зі своєю сімєю рідний брат ОСОБА_5, який згодом розлучається зі своєю дружиною і після розлучення будинок був розподілений пополам, в одній половині став проживати брат, а в другій половині його дружина з сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. 04 лютого 1995 року у звязку із захворюванням помирає брат ОСОБА_2. Після смерті брата, спадкоємцем його частки в будинку №87 за законом стає ОСОБА_4, як батько, який вказану спадщину переписує на онука ОСОБА_2. 10 вересня 2009 року після тяжкої хвороби помирає батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з будинковолодіння №33 по вулиці Пугачова в місті Городище. Ним в установлений законом строк було подано заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. На початку квітня місяця 2010 року з Городищенського районного суду Черкаської області, на адресу його проживання надійшла позовна заява про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_2 ухилявся від надання допомоги діду ОСОБА_4, який через тяжку хворобу, похилий вік був у безпорадному стані, прикутий до ліжка, то і повинен бути усунутий від права на спадкування. Ще при житті батько ОСОБА_4 хотів зробити заповіт на своє майно, але зі слів останнього, його відмовив це робити ОСОБА_2, пообіцявши йому не претендувати на свою частину майна, після смерті діда. Просить суд, постановити рішення, яким усунути ОСОБА_2 від права на спадкування щодо спадкового майна ОСОБА_4, померлого 10 вересня 2009 року, оскільки він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який перебував у безпорадному стані та умисно перешкоджав скласти заповіт.

За ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 29 червня 2010 року, вищенаведені позови були обєднанні в одне провадження.

В ході судового розгляду позивач-відповідач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказавши, що причиною пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого діда ОСОБА_4 є, по-перше, те, що він не знав існуючого порядку прийняття спадщини; по-друге, вважав, що спадкове майно відсутнє, так як покійний за життя говорив, що має намір переписати домоволодіння на сина ОСОБА_3, а останній його завірив у цьому вже після смерті спадкодавця, і на думку позивача це є поважною причиною; що стосується позовної вимоги про усунення від права на прийняття спадщини після померлого діда, то позов не визнав, зазначивши, що покійний лише за місяць до своєї смерті був лежачим, до цього часу він себе обходив самостійно, про те, що дід захворів дізнався випадково та інколи його провідував, допомоги не надавав, бо не було в цьому потреби, він також не вчиняв ніяких дій щодо умисного перешкоджання скласти заповіт.

Представник позивача-відповідача ОСОБА_2ОСОБА_9 позов свого довірителя підтримала, заперечивши вимогу про усунення від права на прийняття спадщини, обґрунтувавши це тим, що покійний не потребував допомоги позивача, що ОСОБА_2 має право на спадкове майно після померлого ОСОБА_4, і звернувся до нотаріальної контори, пропустивши менше доби, тоді коли дізнався, що його дядько ОСОБА_3 подав в останній день шестимісячного строку заяву про прийняття спадщини, що у свою чергу засвідчило ту обставину, що покійний не скористався своїм правом і не визначив спадкоємця свого майна, крім того, позивач не знав достовірно, а відповідач говорив, що дід заповів все своє майно йому, як синові, тому вважав, що спадкове майно відсутнє.

Третя особа Городищенська державна нотаріальна контора, до судового засідання не зявилася, надали лист про слухання справи без участі представника нотаріальної контори, вимоги позивача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після померлого 10.09.2009 року ОСОБА_4, підтримують, зазначивши, що відповідачу ОСОБА_3 було розяснено, що онук померлого ОСОБА_4 матиме право на спадщину нарівні з ним в разі бажання самого онука і своєчасного прийняття ним спадщини, та було запропоновано повідомити ОСОБА_2 про необхідність звернутися до нотаріальної контори, чого очевидно відповідач умисно не зробив.

Відповідач-позивач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_10 позов не визнали, вказавши, що позивач ОСОБА_2 не може бути спадкоємцем, бо протягом багатьох років діда не провідував, матеріально і фізично не допомагав, своїми обіцянками перешкодив у написанні заповіту; відповідач взагалі не мав розмови з позивачем з приводу заповіту на спадщину покійного, так як вони багато років не спілкуються, як і не мали розмови про написання згоди на подання заяви на спадщину в звязку з пропущенням відповідного строку, адже після похорон батька, його не бачив, не спілкування з ним щодо спадку і в день похорон, тому просить відмовити у задоволені даного позову, та задовольнити його позовні вимоги, усунувши ОСОБА_2 від права на прийняття спадщини, бо останній не ніс абсолютно ніяких затрат на лікування, на похорон, на поминки, на облаштування могили спадкодавця; ніколи не допомагав дідові та не провідував його, коли він тяжко хворів, не говорячи вже про його догляд.

Суд, розглянувши позов /про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; про усунення від права на прийняття спадщини/ в межах заявлених позовних вимог, вислухавши сторін по справі, врахувавши думку третьої сторони Городищенської державної нотаріальної контори по позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, заслухавши свідчення свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, вивчивши наявні у матеріалах цивільної справи докази, вважає, що позивачі не довели свого позову, що є їх обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу та розяснено позивачам їх права, обовязки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави і, вважає, що ні позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ні позовні вимоги про усунення від права на прийняття спадщини, не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 214 ЦПК України.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ч.3 ст. 1272 Цивільного Кодексу України.

Згідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частина 5 ст. 1224 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно ст. 1224 ЦК України, передбачені й інші випадки усунення від права на спадкування, де значно, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя; не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині і т.д. .

Як встановлено судом та підтверджено матеріали справи, спадкодавець ОСОБА_4, не залишивши заповідального розпорядження, 10.09.2009 року помирає (а.с. 29), і цього ж дня відкривається спадщина на яку, за законом, претендує двоє спадкоємців: позивач-відповідач ОСОБА_2, за правом представлення; відповідач-позивач ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги.

На яке саме майно покійного ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина, позивач не довів, хоча зобовязувався представити необхідні правовстановлюючі документи, відповідач свою чергу зазначив, що у нього відсутні будь-які правовстановлюючі документи на будинковолодіння №33 по вулиці Пугачова в м. Городище, Черкаської області, де проживав та був зареєстрований покійний.

Відповідач ОСОБА_15, скориставшись своїм правом, як спадкоємця першої черги за законом, дитина померлого (а.с. 27), звернувся у строки до Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за його заявою відкрито спадкову справу № 99/2010 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за правом представлення (а.с. 8, 28) після покійного діда ОСОБА_4, мав би у шестимісячний строк, звернутися до нотаріуса (державного, приватного) із заявою на прийняття спадщини, і успадкувати свою частину спадкового майна. Даний строк подачі заяви до нотаріальної контори сплинув 10.03.2010 року. Позивач не скористався своїм правом та не звернувся до нотаріуса, до 10.03.2010 року, бо не знав діючого законодавства щодо порядку прийняття спадщини та вважав, що спадкове майно відсутнє, так як дід, за життя, говорив, що перепише будинок по вулиці Пучагова, 33 в м. Городище Черкаської області своєму синові ОСОБА_3.

До дня своєї смерті ОСОБА_4 протягом півроку хворів, і за сорок днів до 10.09.2009р., не міг самостійно рухатися, будучи лежачим, проживав, то у свого сина ОСОБА_3, то за місцем реєстрації. В цей період за покійним здійснювали догляд сімя відповідача-позивача ОСОБА_3, він та його дружина, інколи допомагали сусіди. Спадкодавець був доглянутий, нагодований і додаткової сторонньої допомоги не просив, з онуком позивачем-відповідачем ОСОБА_2 інколи спілкувався, коли той приходив його провідувати.

Після смерті ОСОБА_4, його похованням, проведенням ритуальних обідів-поминок, облаштуванням могили спадкодавця, як і надання коштів на лікування останнього за його життя, затрати ніс відповідач-позивач ОСОБА_3, як син, при цьому, позивач-відповідач ОСОБА_2 такої допомоги не надавав, бо вважав, що дід її не потребує, після смерті ОСОБА_4 відносини сторін ще більш погіршились у порівнянні з тим, які існували при його житті.

Станом на 20.10.2010 року по спадковій справі №99/2010, що відкрита після померлого 10.09.2009 року ОСОБА_4, свідоцтва про право на спадщину, не видавалися.

Суд критично ставиться до пояснень:

- позивача-відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_9, свідка ОСОБА_11, які вважають, що: - відповідач ОСОБА_3 навмисно звернувся до нотаріального контори із заявою про прийняття спадщини в останній день шестимісячного строку, щоб позивача ніхто не міг повідомити про відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4; - відповідач ОСОБА_3 після поховання спадкодавця запевняв позивача щодо наявності волі покійного по розподілу спадкового майна, бо, як встановлено судом та не заперечується позивачем, їхні сімї /позивача та відповідача/ після розлучення батьків позивача практично не підтримували відносин, навіть, діда він провідував у той час, щоб його не міг бачити відповідач, так як не бажав з ним зустрічатися;

- позивача-відповідача ОСОБА_2, його представника, що молодий вік в 21 рік, навчання в Городищенському професійно-технічному училищі №14, не працевлаштованість, відсутність батька, проживання у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 та наявність двох неповнолітніх дітей, батьком, який, до речі, ОСОБА_2 не записаний, і який повинен їх утримувати не можуть розглядатися, як підстави для поновлення пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини у звязку з його пропуском;

- третьої особи, письмових, про те, що позивач випадково дізнався про своє право на спадщину після померлого, після того як бабуся ОСОБА_11 звернулася до нотаріального контори і їй було розяснено його право на спадщину; що відповідач умисно не повідомив позивача про те, що він має право на рівні з ним на спадщину, хоча йому було запропоновано це зробити, бо 11.03.2010р. коли на наступний день після прийняття заяви від відповідача, звернулася до нотаріальної контори ОСОБА_11, а не сам позивач, вже строки подачі заяви сплинули, при цьому, позивач про смерть діда знав, постійно проживає в м. Городище, не перебував у тривалому відряджені, не хворів, і як пояснив сам позивач, не цікавився чи був заповіт у покійного, чи дійсно переписана /подарована/ кому-небудь хата в якій він проживав, чи ще є якесь спадкове майно;

- відповідача-позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_10, які, як на підставу усунення від права на спадщину посилаються на те, що позивач-відповідач ОСОБА_2 умисно перешкоджав укладенню заповіту, ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, котрий тяжко хворіючи, перебував у безпорадному стані, бо як підтверджено свідченнями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та не заперечується стороною позивача по другому позову, покійний ОСОБА_4 за сорок днів до своєї смерті зліг та був лежачим /до цього часу він сторонньої допомоги не потребував/, і за ним доглядав ОСОБА_3, його дружина, іншої сторонньої допомоги спадкодавець не потребував, був доглянутий, нагодований, і про сторонню допомогу не просив, також, є недоведеною підстава, умисного перешкоджання спадкодавцеві скласти заповіт.

З огляду на вищевикладене, суд, не вбачає поважності причин в пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із завою на прийняття спадщини, а отже, і визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по першому позові; як і не вбачає підстав на усунення від права на спадкування по другій позовній заяві.

Враховуючи ту обставину, що жодна із сторін не ставить питання щодо розподілу судових витрат, які є однаковими по обох позовах (державне мито, інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи), суд не вирішує це питання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1272, 1224 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 5, 10, 30, 60, 61, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Городищенська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_16