АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Бакуса В.Я., Монастирецького Д.І.,

секретаря Гуняк О.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2010 року задоволено позов ОСОБА_1 та постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 4 189 грн. 72 коп. завданої матеріальної шкоди, 369 грн. витрат за проведення експертного дослідження, 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, просить його скасувати й ухвалити нове або передати справу на новий розгляд, посилаючись на те, що таке є незаконним і необґрунтованим. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд не взяв до уваги те, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок обоюдної вини, що стверджується постановою апеляційного суду Львівської області. Однак вказану постанову районний суд поставив під сумнів хоча така набрала законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - ОСОБА_1 на заперечення апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що не оспорюється сторонами, 30 жовтня 2004 року о 16 год. у м. Львові по вул. Луганській, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення двох автомобілів ВАЗ 21061, д/н НОМЕР_1, який належить позивачу та під його керуванням, та Форд-Ескорт, д/н НОМЕР_2, під керуванням відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілям спричинено технічні пошкодження.

Вирішуючи спір та задовольняючи повністю вимоги позивача суд прийшов до висновку, що зіткнення транспортних засобів відбулось лише з вини відповідача.

Але з таким висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки мається невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Так, згідно з ч.4 ст.61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вини цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема постанови Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2004 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30.10.2004 р. о 16 год. керуючи автомобілем марки «Форд Ескорт» на вул. Луганській, 3 у м. Львові не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21061 під керуванням позивача (а.с.5).

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2004 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, закрито, оскільки суд прийшов до висновку, що зіткнення транспортних засобів 30.10.2004 р. на вул. Луганській у м. Львові сталося не з його вини (а.с.16).

В той же час, постановою апеляційного суду Львівської області від 05 березня 2009 року протест заступника прокурора Львівської області на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2004 року задоволено, поновлено строк на опротестування постанови судді щодо ОСОБА_1, по обставинах, які мали місце 30.10.2004 р. Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області скасовано, справу провадженням закрито за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП внаслідок закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення (а.с.78).

Відповідно до зазначеної постанови апеляційного суду слідує, що 30.10.2004 р. біля будинку 8 по вул. Луганській м. Львова ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3, при перестроюванні не пропустив транспортний засіб марки Форд, н/з НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.п.10.1, 11.2 ПДР України.

Таким чином, цією постановою встановлено, що зазначено і в постанові, що дана пригода сталась з вини обидвох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2

А відтак, порушення судом вимог зазначеної норми, а саме не врахування при ухвалені рішення про задоволення позову щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано також позивача винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, тягне за собою скасування такого рішення.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин справи, що мають істотне значення (ч.1 ст.1188 ЦК).

З урахуванням матеріалів справи та фактичних обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, механізму пригоди та дій її учасників, характеру допущених норм Правил дорожнього руху, що мається вина в дорожньо-транспортній пригоді обох володільців, колегія суддів приходить до висновку про те, що ступінь вини сторін є рівною.

Відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавчого дослідження №2180 від 31.08.2005 року вартість матеріального збитку заподіяного автомобілю позивача внаслідок ДТП становить 4 189 грн. 72 коп. (а.с.6-14). Понесені позивачем витрати за проведення експертизи становлять 369 грн. (а.с.15).

За таких обставин рішення районного суду підлягає до скасування з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ступеня вини відповідача. А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 094 грн. 86 коп. матеріальної шкоди, 184 грн.50 коп. витрат за проведення експертного дослідження та 25 грн. 50 коп. судового збору і 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до задоволених вимог.

Згідно ч.2 ст.314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2010 року скасувати й ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 094 (дві тисячі девяносто чотири) грн. 72 коп. завданої матеріальної шкоди, 184 (сто вісімдесят чотири) грн. витрат за проведення експертного дослідження, 25 грн. 50 коп. судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_4