Справа № 2-395/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2010 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Юріїни до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Томаківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон.

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася з позовом до суду про про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, посилаючись на наступне.

З 6 листопада 2004 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі.

Від цих шлюбних відносин сторони поданій справі мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, і 30 квітня 2010 року у відділі РАЦС Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області позивач отримала свідоцтво про розірвання шлюбу з відповідачем / актовий запис №22 /.

Після розірвання шлюбу з відповідачем , їхній неповнолітній син залишився проживати з позивачем та знаходиться на її утриманні. Аліменти з відповідача не стягуються , але він періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини та при бажанні спілкується з дитиною по місцю проживання позивача.

12 червня 2010 року у РАЦС сектора Ришкань мун.Кишинів , Республіки Молдова позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком : ОСОБА_4 та прийняла його прізвище ОСОБА_4.

Являючись дружиною громадянина іншої держави , після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4. , позивач має право та можливість на безперешкодний виїзд до чоловіка за кордон для постійного проживання з ним у Республіці Молдова.

Але для об*єднання її нової сім*ї позивач бажає виїхати на постійне місце проживання до чоловіка разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України» виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон можливий тільки за взаємної згоди батьків дитини.

За відсутності згоди одного із батьків , виїзд неповнолітньої дитини за межі України може бути дозволено рішенням суду .

Відповідач же всупереч інтересам їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_5, який проживає з позивачем, не дає нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон разом з нею. Свою відмову він не мотивує , і заявляє позивачу про те, що дозвіл на виїзд їхнього сина за кордон можливий тільки за наявності відповідного судового рішення.

За відсутності нотаріально посвідченої згоди відповідача на виїзд неповнолітнього сина за кордон, позивач позбавлена можливості виготовити та отримати у секторі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Томаківського РВ УМВС у Дніпропетровській області проїзний документ на дитину. Відповідно до п.18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина для виїзду за кордон і проїзного документа дитини , їх тимчасового затримання та вилучення» , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року , оформлення проїзного документа на неповнолітню дитину здійснюється на підставі заяви батьків , а у випадку заперечень з боку одного із них може бути здійснене на підставі рішення суду .

Виїзд дитини для постійного проживання за кордон разом з позивачем відповідає інтересам дитини , бо позивач зможе забезпечити дитині в новій своїй сім*ї рівень життя достатній для її фізичного , інтелектуального , морального і соціального розвитку.

Зважаючи на те , що на Україні залишаються проживати близькі родичі позивача, з якими вона підтримує тісні родинні стосунки , вона маю наміри періодично приїздити на Україну разом з дитиною , а така можливість буде у неї тільки при умові виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон та в*їзду на територію України .

При цьому позивач не має намірів перешкоджати відповідачу у спілкуванні з дитиною , як не чинила йому перешкод і раніше .

Позивач вважає , що виїзд дитини за кордон разом з нею відповідає інтересам дитини та є доцільним з точки зору її виховання та розвитку , а тому дозвіл на виїзд дитини за межі України може бути надано в судовому порядку . При цьому також слід враховувати ту обставину , що відмова відповідача у наданні ним необхідної згоди є безпідставною та немотивованою .

Саме із вказаних вище обставин позивач і змушена звернутись з відповідним позовом до суду .

В судовому засіданні позович позов підтримала повністю і прохає суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, так як він не бажає, щоб їхній син виїхав на постійне місце проживання до чоловіка позивача за кордон.

Заінтересована особа: сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Томаківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, надав суду заяву , в якій зазначено, що проти заяви ОСОБА_1 Юріїни до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон не заперечує. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Так, відповідно до вимог статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов*язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як стверджує позивач, що виїзд дитини для постійного проживання за кордон разом з нею відповідає інтересам дитини, бо вона зможе забезпечити дитині в новій своїй сім*ї рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку, однак, відповідач у справі, який є батьком дитини, відповідно до діючого Сімейного кодексу України має таке ж саме право по відношенню до дитини, як і позивач , тому суд вважає за потрібне надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України , у її супроводі без письмової згоди та без супроводу батька дитини ОСОБА_2, строком на 1 рік.

На підставі викладеного і керуючись ст.15,60,212-215 ЦПК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України» , частиною 3 ст.313 ЦК України , п.18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини , їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231, суд

В И Р І Ш И В :

позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України , у супроводі матері без письмової згоди та без супроводу батька дитини ОСОБА_2, строком на 1 рік.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6