Справа № 2 103512/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому попередньому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики ;

ВСТАНОВИВ :

В червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2С та ОСОБА_3, вимагаючи стягнути борг за договором позики від 23.12.2004 року у розмірі 1 980 400,00 грн. з ОСОБА_3 та стягнути 3% річних за час прострочення повернення цього боргу з 05 по 08 червня 2010 року в сумі 488,50 грн. з ОСОБА_2, посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань перед ним щодо повернення суми позики за вищевказаним договором позики від 23.12.2004 року, забезпеченим порукою ОСОБА_2, про що 03.06.2010 року між ним і ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

У попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позов, а представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5, який діє на підставі виданої на його імя ОСОБА_6 довіреності від 01.04.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за р.№ 815, виданої ОСОБА_6 у порядку передоручення на підставі виданої ОСОБА_3 імя ОСОБА_6 довіреності від 10.08.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р.№ 3822, визнав позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також визнав позов і просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Судом установлено, що 23.12.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно умов якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000,00 дол.США, а ОСОБА_3 зобовязалася повернути ОСОБА_1В таку ж суму грошових коштів не пізніше 23.12.2006 року.

На підтвердження цього факту представник позивача надав суду оригінал договору позики від 23.12.2004 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, який приєднаний судом до матеріалів справи.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтвердив в суді, що його довірителька отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 250 000,00 дол.США за укладеним між ними 23.12.2004 року договором позики.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Представник позивача стверджує, що починаючи з грудня 2004 року відповідач ОСОБА_3 весь час запевнювала ОСОБА_1 в тому, що виконає своє зобовязання щодо повернення йому грошових коштів в сумі 250 000,00 дол.США за укладеним між ними договором позики від 23.12.2004 року, та впродовж останніх трьох років повернула позивачу частину позики за цим договором, а саме повернула грошові кошти в сумі 1 000,00 грн., але дотепер ще не повернула ОСОБА_1 решту частину суми позики, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року (1дол.США=7,9556грн.) складає 1 980 400,00 грн.

Ці обставини повністю підтвердив в суді представник ОСОБА_3 ОСОБА_5

Укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 договір позики від 23.12.2004 року забезпечений порукою ОСОБА_2, про що 03.06.2010 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір поруки, оригінал якого приєднаний судом до матеріалів справи.

Представник позивача стверджує, що 05.06.2010 року позивач звернувся до поручителя ОСОБА_2 з вимогою щодо повернення в повному обсязі суми позики за укладеним між ним і ОСОБА_3 договором позики від 23.12.2004 року, але поручитель ОСОБА_2 безпідставно відмовився від цього, а тому представник позивача вважає, що останній має право вимагати від ОСОБА_2 сплати 3% річних від суми позики за вказаним договором позики від 23.12.2004 року за час прострочення повернення цієї позики з 05 по 08 червня 2010 року, що складає 488,50 грн.

Вирішуючи ці позовні вимоги позивача, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 вищевказаного договору поруки, предметом цього договору є виконання поручителем зобовязань по сплаті кредитору трьох процентів річних від несвоєчасно виплаченої суми, передбачених ст.625 ЦК України, по грошовому зобовязанню у сумі 250 000,00 дол.США, що за курсом НБУ на день укладення цього договору складає 1 981 400,00 грн., отриманих від ОСОБА_1 боржником ОСОБА_3 за укладеним між ними договором позики від 23.12.2004 року.

Пункт 2 цього договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання божником зобовязання, зазначено в п.1 цього договору, на суму, яка дорівнює 50,00 грн.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.553-554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частина 2 статті 553 ЦК України встановлює, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Виходячи з умов вищевказаного договору поруки, суд вважає, що позивач має право вимагати від поручителя ОСОБА_2 сплати 3% річних від суми боргу за укладеним між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 договором позики від 23.12.2004 року лише в межах суми у розмірі 50,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд розподіляє між відповідачами понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати наступним чином : стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою ним судового збору в сумі 1 649,00 грн., стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 51,00 грн., та стягує солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 120,00 грн., повязані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного і керуючись ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України, ст.ст.16,524,526,530,533,554,625,1046,1049,1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 980 400 (один мільйон девятсот вісімдесят тисяч чотириста) грн. 00 коп. і судові витрати в сумі 1 820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 (пятдесят) грн. 00 коп. і судові витрати в сумі 51 (пятдесят одна) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

У задоволені решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.А.Ільченко

19.07.2010