АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4331/10Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич в.Я.
Провадження № 22ц-2713/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Бахметова В. Х.,

при секретарі Майка Р.Ю.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами Управління освіти Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до управління освіти Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними дій управління освіти Тернопільської міської ради по вселенню відповідачів, визнання недійсним ордера на вселення та виселення відповідачів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

визнано неправомірним вселення управлінням освіти Тернопільської міської ради сім'ї ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 в кімнату квартири № 68 будинку № 15 на вул. 15 квітня в м. Тернополі;

визнано недійсним ордер № 1, який виданий на підставі рішення управління освіти Тернопільської міської ради від 20 листопада 2008 року на вселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житлову площу у гуртожитку на вул. 15 квітня, 15/ 68 в м. Тернополі;

виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із кімнати гуртожитку № 68 по вул. 15 квітня, 15 в м. Тернополі.

В апеляційній скарзі управління освіти Тернопільської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, посилаючись на те, що воно прийнято з неповним та необ'єктивним з'ясуванням обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт в скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення не було враховано те, що дана квартира має статус гуртожитку для малих сімей, оскільки знаходиться в будинку для малосімейних, а тому вселення у неї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є правомірним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що проживає у одній кімнаті двокімнатної квартири 68 в м.Тернополі вул.15 Квітня 15, яка має статус гуртожитку для одиноких осіб. Однак, управлінням освіти Тернопільської міської ради 4 грудня 2008 року прийнято рішення про поселення у іншу кімнату цієї квартири ОСОБА_4 та її 24-річного сина ОСОБА_5 Посилаючись на те, що вказаний гуртожиток призначений для проживання одиноких осіб, просила визнати незаконними дії управління освіти Тернопільської міської ради по вселенню відповідачів, визнати недійсним ордер на їх вселення та виселити відповідачів із спірної кімнати гуртожитку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що управлінням освіти Тернопільської міської ради неправомірно було здійснено заселення сім'ї ОСОБА_3, так як при наданні житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за 9 років, крім подружжя.

З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів №393 (пунктом 70) від 07.09.1988 р. міському відділу народної освіти надано під гуртожиток для працівників освіти три двокімнатні квартири за №- 29,68, 125 в будинку для малих сімей на вул. 15 Квітня № 15 в м. Тернополі, з яких квартири №68 та 125 жилою площею 25,0 кв.м кожна, - для проживання одиноких працівників народної освіти.

Судом першої інстанції встановлено, що саме в статусі гуртожитку для одиноких працівників освіти використовувалось спірне приміщення гуртожитку з часу прийняття рішення до 2008 року.

Позивачка ОСОБА_1 є вчителькою школи м.Тернополя, поселена у вказаний гуртожиток як одинока особа в 1991 році.

Згідно статтей 127, 128 ЖК-Для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Порядок надання жилої площі в гуртожитках і користування нею визначається главою 4 Житлового кодексу України та Примірним положенням про гуртожитки, яке затверджено постановою Ради міністрів УРСР № 208 від 3 червня 1986 року, відповідно до яких приміщення гуртожитків є тимчасовим житлом, передбаченим для забезпечення місцем проживання робітників, які не мають жилої площі, на період їх роботи на підприємстві.

Згідно п. 4 цього Порядку гуртожитки поділяються на два види: для проживання одиноких громадян (жилі приміщення знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні сімей).

У гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян, при необхідності, з дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради можуть бути виділені приміщення для проживання сімей. Ці приміщення повинні розташовуватися в окремих під'їздах (секціях) жилого будинку.

Крім цього, Санітарні правила оснащення, обладнання і утримання гуртожитків для робочих, студентів, учнів середніх спеціальних навчальних закладів в професійно-технічних училищ, які затверджені головним санітарним лікарем СРСР 1.11.1988 за №4719 і є чинними, забороняють проживання сімей в гуртожитках для одиноких і встановлюють норму жилої площі не менше 6 кв.метри на особу та облаштування окремих ( роздільних) приміщень туалетів , умивальників для чоловіків та жінок.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що видача управлінням освіти Тернопільської міської ради 20.11.2008 року ордеру ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вселення у кімнату площею 11.4 кв.метри у приміщення гуртожитку для одиноких є порушенням закону і відповідпо прав позивачки, яка є одинокою особою, що проживає на законних підставах у вказаному гуртожитку з 1991 року як педагогічний працівник.

Таким чином, суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, відповідно судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УхвалиВ:

Апеляційну скаргу Управління освіти Тернопільської міської ради відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2010 року- залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6