Тростянецький районний суд Сумської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області

у складі:головуючого судді Янової Л.М.

при секретарі: Голубничій О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Тростянецької РДА ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та визнання дій посадової особи голови Тростянецької РДА незаконними :

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом та свої вимоги обґрунтовуває тим , що в №10 газети Новини Тростянеччини від 11 лютого 2009 року була надрукована стаття Ростимо молодь патріотами Батьківщини» за підписом голови Тростянецької РДА ОСОБА_3 , в якій кинуто заклик щодо переслідування вчителя школи № 4, депутата районної ради ОСОБА_1. Що автором статті поставлено завдання перед відділом освіти розібратись у причинах і наслідках конфліктної ситуації під час проведення конференції-семінару «Соборність України» 22 січня 2009 року та публікації з цього приводу статті «Чиновник афішує нацизм?» вчителькою ОСОБА_1 де конкретно вказує: «на даний час видано доручення відділу освіти про проведення службового розслідування стосовно дій вчителя школи «4 ОСОБА_1.» Позивач посилається також на те, що ОСОБА_2 звинувачує її у історичній необізнаності, у невизнанні героїзму юнаків під Крутами, Дня Соборності, Голодомору, тощо».

Позивачка вказує, що такі свідчення є неправдивими, так як вона ще в 1996 році розпочала публікацію спогадів жертв голодомору 1932-1933 років у місцевій газеті «Наш Тростянець» і саме ці матерали стали основним фундаментом для пошукової роботи не тільки школярів ЗОШ № 4, але й інших шкіл. Що в 2008 році учні-пошуковці ЗОШ№4 разом з учителькою ОСОБА_1 були нагороджені грамотами та солодкими призами.

Крім того, вчитель ОСОБА_1 не була присутня на конференції в РДА 22.01.2009 року тому, що в цей час проводила загальношкільну лінійку «Соборність це спроба об»єднати Україну» з учнями 7 класів. Позивач не заперечує, що вона писала статтю «Чиновник афішує нацизм?» але вказує, що в ній викладені факти з підручника за 10 клас, затвердженого Міністерством освіти і науки України (стор.90, стор.139 «Новітня історія України). Що дійсно в статті вказано що при проведенні конференції 22 січня 2009 року, присвяченій об»єднанню Західної та Східної України в 1919 році було продемонстровано науково-популярний фільм іншого періоду і іншого спрямування, що свідчить про низький освітній рівень людини, яка готувала конференцію-семінар. Позивач посилається на те, що чиновник адміністрації некоректно зробив зауваження та погрози на адресу школярки з ЗОШ № 4, яка виступила з доповіддю «Соборність крізь призму часу» і назвала місцевих піонерів революційного руху. У школярки після даного заходу був нервовий зрив.

Крім того, після публікацій статті ОСОБА_3 були проведені допити директора школи ОСОБА_4, завуча ОСОБА_5, вчителя історії ОСОБА_1, було проведено тестування старшокласників з тем Соборності, подій під Крутами та голодомору і вказано, що у учнів низь кий рівень знань, але саме ці учні були пристуні на конференції в РДА. І низький рівень заходу, проведеного в РДА, коли головну увагу загострили на конфлікті і забули про головне Соборність України, свідчить про те, що присутні учні не набули на даній конференції відповідних знань.

Позивач просить:

1. визнати незаконними дії голови Тростянецької РДА ОСОБА_2 щодо публікації неправдивої інформаціх в газеті «Новини Тростянеччини» №10 від 11 лютого 2009 року в статті «Ростимо молодь патріотами Батьківщини»

2.визнати інформацію, наведену в статті «Ростимо молодь патріотами Батьківщини» підписану ОСОБА_2, опубліковану в газеті «Новини Тростянеччини» №10 від 11 лютого 2009 року, а саме «На даний час видано доручення відділу освіти про проведення службового розслідування стосовно дій вчителя школи №4 ОСОБА_1», «ганебним проявам буде даватись належна правова оцінка», автор критикує і ображає словами «депутата районної ради від СПУ ОСОБА_1 та групу комуністі у історичній необізнаності, у невизнанні героїзму юнаків під Крутами, Дня Соборності, Голодомору, тощо». «ми не дозволими нікому паплюжити пам»ять великого українського народу, честь органів державної влади» - недостовірними та такими, що принижують гідність та ділову репутацію.

3.Зобов»язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну, образливу, принизливу інформацію та принести вибачення в газеті «Новини Тростянеччини».

4.Стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10 000 (десять тисяч грн. у відшкодування моральної шкоди.

28 квітня 2009 року позивач уточнила свої вимоги, вказавши, що вона позов предявила до відповідача, як до громадянина і що до державної установи, яку він очолює і до нього, як особи, що очолює дану установу - у неї претензій немає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 своєї думки відносно позовних вимог не висловив, так як не надав суду пояснення чи заперечння на позов.

Не дивлячись на те, що відповідачем було оскаржено заочне рішення і останній писав у апелійії що має доказти своєї правоти, але жодного разу в судове засідання так і не зявився, ніяких спростувань тіх доказів, які надала ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 суду не представив. Про час і місяце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в суд не зявився, не повідомивши причини своєї неявки.

Як встановлено судом, в газеті Новини Тростянеччини №10 від 11 лютого 2009 року була опублікована стаття під заголовком: Ростимо молодь патріотами Батьківщини» за підписом головиТростянецької РДА ОСОБА_3.

У статті дійсно подано інформацію, про поставлене завдання перед відділом освіти про проведення службового розслідування стосовно дій вчителя школи № 4 ОСОБА_1.

В статті також вказується на історичну необізнаність, у невизнанні героїзму юнаків під Крутами, Дня Соборності, Голодомору, тощо».

На спростування даної інформації позивачка надала суду підтвердження, що ще в 1996 році вона розпочала публікацію спогадів жертв голодомору 1932-1933 років у місцевій газеті «Наш Тростянець». Ці матерали стали основним фундаментом для пошукової роботи школярів ЗОШ № 4 та інших шкіл міста та райрну. Що в 2007 році учні-пошуковці ЗОШ№4 разом з учителькою ОСОБА_1 були нагороджені грамотами та солодкими призами, що підтверджується копією грамоти.(а.с.10).

Судом встановлено, що вчитель ОСОБА_1 не була присутня на конференції в РДА 22.01.2009 року тому, що в цей час проводила загальношкільну лінійку «Соборність це спроба об»єднати Україну» з учнями 7 класів. Але доповідь учениці, яка виступала на конференції, допомагала готувати. Як вбачається з наказу № 69 від 25 лютого 2009 року У доповіді однієї з учениць на тему Соборність України крізь призму часу були використані прізвища революціонерів Тростянеччини від Соціалістичної партії України. (а.с.11). Як вбається з наказу було встановлено факт допомоги написання доповіді учениці, але немає висновку про те, що дана доповідь свідчить про історичну необізнаність та невизнання героїзму юнаків під Крутами, чи невизнання Соборності України або проти Голодомору.

Позивач не заперечує, що вона писала статтю «Чиновник афішує нацизм?» але вказує, що в ній викладені факти з підручника за 10 клас, затвердженого Міністерством освіти і науки України (стор.90, стор.139 «Новітня історія України). Що дійсно в статті вказано що при проведенні конференції 22 січня 2009 року, присвяченій об»єднанню Західної та Східної України в 1919 році було продемонстровано науково-популярний фільм іншого періоду і іншого спрямування, що свідчий про низький освітній рівень людини, яка готувала конференцію-семінар. Позивач посилається на те, що чиновник адміністрації некоректно зробив зауваження та погрози на адресу школярки з ЗОШ №4, яка виступила з доповіддю «Соборність крізь призму часу» і назвала місцевих піонерів революційного руху. У школярки після даного заходу був нервовий зрив.

Позивач надала копію диплома У11 Української Школи Самоврядування м.Варшава, в даному проекті позивач приймала участь з 23 по 30 равня 2009 року. (Проект реалізований у співпраці з ГО Європейські діалоги) (а.с.47).

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає, що інформація в газеті про поставлене завдання перед відділом освіти про проведення службового розслідування стосовно дій вчителя школи № 4 ОСОБА_1, а також вказівка на історичну необізнаність, у невизнанні героїзму юнаків під Крутами, Дня Соборності, Голодомору, тощо» зачіпають честь, гідність та ділову репутацію позивача, так як остання тривалий час працює вчителем історії, мала систематично заохочення у вигляді подяк та нагороджувалась грамотами та дипломами, має ряд публікацій в журналах та газетах по згаданих темах.

Крім того відповідач не надав жодних доказів на підтвердження викладених ним в газеті фактів.

Суд вважає, що викладена у статті інформація щодо проведення службового розслідування стосовно дій вчителя школи №4 ОСОБА_1. та історичної необізнаності, у невизнанні героїзму юнаків під Крутами, Дня Соборності, Голодомору, тощо», дійсно є такою, що не відповідає дійсності, та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1.

Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів, що включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати та передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Проте здійснення цих свобод може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає застосування судами при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерела права.

Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст.34 Конституції України, а також закріплене в ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, а саме вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Позивачка в судовому засіданні наполягала на захисті свого чесного імені як фізична особа і позов предявила до відповідача як фізичної особи, то суд не вбачає підстав вважати, що порушено правило підсудності.

Позивачка заявила вимогу про відшкодування моральної шкоди. Але виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що сам факт визнання судом поширення відповідачем недостовірної інформації є в даному випадку достаньою моральною сатисфакцією для позивача.

Суд приходить до висновку, що оскільки діями відповідача порушено особисте немайнове право позивача, яке полягало в приниженні честі і гідності, та ділової репутації то це право повинно бути поновлене.

Крім того, суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати понесені позивачкою витрати по сплати судових витрат у сумі 25 грн.

Керуючись ст. 275, 277, 299 ЦК України ,ст.ст.10,11, 209,214,215 ЦПК України, суд , - ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до голови Тростянецької РДА ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та визнання дій посадової особи голови Тростянецької РДА незаконними задовольнити частково.

Визнати інформацію щодо проведення службового розслідування стосовно дій вчителя школи №4 ОСОБА_1. та історичної необізнаності, у невизнанні героїзму юнаків під Крутами, Дня Соборності, Голодомору, тощо», такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1.

Зобовязати відповідача ОСОБА_2 оприлюднити спростування зазначеної інформації в газеті Новини Тростянеччини.

Виконання вказаних вимог вважати достатніми для морального вдоволення позивача.В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 25 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: