АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіна Г.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант» про визнання права на розмір заробітної плати, третя особа: управління ОСОБА_3 фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області, -

В с т а н о в и в :

В серпні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Січ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що в 1987 році приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим в 2003 році йому встановлена інвалідність та він отримує пенсію по інвалідності, розмір якої встановлено від розміру заробітної плати, яку він мав в колишньому колгоспі ім. Орджонікідзе. Відповідно до змін законодавства первісно встановлений розмір пенсії переглядався на підставі перегляду заробітку позивача, який він мав за час перебування на роботах по ліквідації ававрії. В листопаді 2005 року він звернувся до відповідача за одержанням довідки про перерахунок заробітної плати, яку відповідач видав лише в квітні 2006 року, у зв'язку з чим тільки з 01 травня 2006 року йому було перераховано розмір пенсії до 1006,84 грн., тоді як в грудні 2005 року розмір пенсії становив 411,86 грн., а далі 631,96 грн. таким чинои з вини відповідача позивач своєчасно не отримав пенсію в підвищеному розмірі, різниця складає 1036,86 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача як спричинену з його вини матеріальну шкоду. Таком позивач вважає, що такими діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку він просить стягнути у розмірі 20000,00 грн. (т.1 а.с.3-5).

В травні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, та просив зобов'язати відповідача видати йому довідку про заробітну плату за період з 12 жовтня по 18 грудня 1987 року з нарахуванням премії в розмір 60 % за кожний місяць з урахуванням коефіцієнту кратності «4» (т.1 а.с.90-92).

В жовтні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про уточнення позову та просив зобов'язати відповідача провести перерархунок його заробітної плати за листопад 1987 року та надати довідку до управління ПФУ в розмірі 2151,77 руб. (т.1 а.с.94).

30 жовтня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про залишення без розгляду позовних вимог щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди (т.1 а.с. 115).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 стягнення матеріальної та моральної шкоди залишені без розгляду, зобов'язано відповідача «Агрофірма «Січ» провести перерархунок його заробітної плати за листопад 1987 року та надати довідку до управління ПФУ в розмірі 2151,77 руб. (а.с.149-152).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2008 року вказане судове рішення скасоване і справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд з звязку з порушенням норм процесуального права (т.1 а.с.217-218).

У січні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі зміненим позовом до ТОВ «Січ» про визнання права на розмір заробітної плати та, посилаючись на те, що він отримує пенсію по інвалідності, розмір якої встановлено від розміру заробітної плати, яку він мав в колишньому колгоспі ім. Орджонікідзе, зазначив, що розмір заробітної плати для нарахування пенсії визначений відповідачем невірно, що підтвердила зустрічна перевірка управління ПФУ в Нікопольському районі. Відповідач й до тепер не надав йому довідку про заробітну плату за листопад 1987 року в розмірі 2151,77 карбованців, тобто за час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З урахуванням наданого ним розрахунку за листопад 1987 року позивач просив визнати за ним право на заробітну плату за листопад 1987 року у розмірі 2162,65 карбованців (т.2 а.с.8-12).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено (т.2 а.с.149-152).

В апеляційній скарзі (т.2 а.с.155-157) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- висновки суду щодо ненадання доказів не відповідають дійсності та спростовуються переліком документів, наданих з позовною заявою та окремо;

- твердження суду про втрату обєкту суспільно-правових відносин та про те, що предметом позову виступають майнові правовідносини є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням діючого законодавства;

- в рішенні суду не зазначено з яких мотивів суд вважає правильним розрахунок, наданий відповідачем, та неправильним, наданий позивачем.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначений спосіб захисту порушеного права, не передбачений діючим законодавством, оскільки право позивача на заробітну плату за листопад 1987 року ніким не було порушене, при цьому відповідачем ТОВ «Січ» в 2006 році позивачу була видана довідка про заробітну плату за листопад 1987 року в розмірі 815,24 грн., і тому право позивача не порушено.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ТОВ «Січ» в 2006 році позивачу видана довідка про заробітну плату за листопад 1987 року в розмірі, з якого позивачу ОСОБА_3 фондом України встановлений розмір пенсії.

Ні розмір отриманої позивачем в листопаді 1987 року заробітної плати, ні розмір встановленої на його підставі пенсії, позивачем свого часу не були оскаржені.

Не містять таких вимог до відповідачів і вимоги, заявлені позивачем у даній справі.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що визнання його права на заробітну плату за листопад 1987 року у розмірі 2162,65 карбованців, необхідне йому для перерахунку пенсії, розмір якої був зменшений пенсійним фондом після відзиву відповідачем останньої довідка про розмір його заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, на протязі розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_2 були змінені та уточнені і замість вимог до відповідача про відшкодування шкоди, потім перерахунок розміру заробітної плати та надання довідки про її розмір для ОСОБА_3 фонду України, в яких були зазначені конкретні вимоги до відповідача, в останній редакції набули вигляд вимог про визнання права на заробітну плату за листопад 1987 року у розмірі 2162,65 карбованців, які обгрунтовані посиланням на необхідність перерахунку заробітної плати за листопад 1987 року з урахуванням вимог законодавства про оплату праці участників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але позовні вимоги з цього приводу не містять до відповідачів ніяких вимог.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач не вимагає від відповідачів відновлення своїх порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, не зазначає, яким чином ці відповідачі мають відновити його порушені права.

Тому слід визнати, що за таким позовом ТОВ «Січ» та ТОВ «Атлант» у справі є неналежними відповідачами.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: