Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-4917/10
Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі :
головуючого-судді: Шум Л.І.,
при секретарі: Токарєвій Т.І.
за участі представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -
ОСОБА_4 звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу с позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що
Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідачем здійснювались виплати, про що свідчать матеріали кримінальної справи.
Вислухав сторони, дослідив письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2010 року ОСОБА_5 визнаний винним за ч. 2 ст. 286 УК України та призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбуття покарання с іспитовим строком на 1(один) рік.
Відповідно до встановлених обставин, 26 листопада 2008 року біля 1800 год., ОСОБА_5, керуючи технічно справним автомобілем ДЕУ-СЕНС , реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул. Парковій в Жовтневому районі м. Кривого Рогу зі сторони вул. Кресівській в напрямку 5-й мкр Зарічний, відволікся від керування, внаслідок чого втратив контроль на керованим ним транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини та вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2010 року встановлено порушення п.п. 2.3.б., 12.1. ПДР України, що знаходяться в безпосередньому причинному звязку з настанням події ДТП.

Позивач ставить питання про компенсацію моральної шкоди мотивуючи тим, що в результаті ДТП вона отримала наступні тілесні ушкодження: сочетана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ссадина голови. Закрита травма грудинної клітини, розрив правої легені з послідуючим розвитком пневматорокса справа. Закритий осколочний перелом середньої третини правої гомілкової кістки з пошкодженням гомілкової артерії з наступним розвитком гематоми правої гомілки. Травматична невропатія седалищного нерва з чуттєвими та рухомими порушеннями, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 421 від 17.02.2009 року, є тяжкими тілесними ушкодженнями.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини, встановлені вироком, який набрав законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно уставу Всесвітньої Організації Охорони Здоровя, який прийнято на міжнародній конференції 19-22 липня 1946 року, та підписаного 22 липня 1946 року, «Здоровя визначається як не відсутність хвороб як таких або ж фізичних недоліків, а стан повного фізичного, душевного та соціального благополуччя».

Вище викладене положення дає підстави суду вважати про доведеність посилань позивача на сильний фізичний біль, який викликає дискомфорт та негативні явища, що супроводжуються психологічними травмами, провокуючими пригнічений стан.

Судом прийнято до уваги, що позивач внаслідок втраченої працездатності докладає додаткові зусилля для пошуку роботи, що являється зміною звичного способу життя.

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.ч.2, 5 названої статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що відповідальність за шкоду, заподіяну особі і майну, покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки.

Згідно п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Одночасно суд критично відноситься до посилань представника відповідача стосовно надання фінансової допомоги позивачу, тобто здійснення виплат. Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем здійснювались виплати, які безпосередньо повязані з лікуванням потерпілих, що не являється немайновою шкодою.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 213,214,215 ЦПК України. ст.ст. 22, 23,1166,1167,1187 ЦК України, постановою пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановою пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди », суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди 30000 гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати повязані з оплатою збору на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 15 гривень 00 коп.

Стягнути з з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 8 гривень 50 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів після оголошення рішення.

Суддя Л.І.Шум