Справа № 2-227/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2010 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої Білик Н.В

з участю секретаря Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в позовній заяві зазначає, що

12 лютого 2010 року уклала із відповідачами договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки . На підтвердження правочинну між сторонами був укладений договір, у якому відповідачі пообіцяли нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу, після отримання державного акту на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок. Однак після отримання державного акту , нотаріальне посвідчення ускладнилось тому, що по вул.Леніна 7, де знаходиться даний будинок помилково зазначено ще один будинок також під№7. Після звернення позивачем до Селищанської сільської ради , прийнято рішення про присвоєння будинку та ділянці адресу с.Селище вул.Леніна 7-А. Дана обставина змусила звернутись до суду, тому що виготовлення всіх необхідних документів потребує багато коштів та часу, а відповідачі категорично відмовились від проведення зазначених дій. Просить визнати договору дійсним та визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що 12 лютого 2010 року уклала із відповідачами договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Однак після отримання державного акту на земельну ділянку виявилось, що по вул. Леніна 7, помилково зазначено ще один будинок під номером також 7. Селищанською сільською радою, прийнято рішення про присвоєння будинку та ділянці адресу с.Селище вул.Леніна 7-А. Однак відповідачі відмовились виготовляти необхідні документи тому, що це потребує багато коштів та часу. Також відмовились розривати договір купівлі-продажу , та повертати кошти, що змушує звернутись до суду. Просить визнати договору дійсним та право власності на житловий будинок та земельну ділянку що знаходиться в с. Селище вул.Леніна 7-А.

Відповідач ОСОБА_2, яка також діє за дорученням від імені ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала, пояснили, що 12 лютого 2010 року уклала із позивачем договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Дана садиба їй дісталась у спадок після смерті чоловіка . Вона відмовляється вносити зміни у правовстановлюючі документи тому, що у неї на це немає коштів. В свою чергу не заперечила проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він надавав допомогу позивачці у підборі та придбанні будинку. Підтвердив факт укладення та виконання сторонами договору купівлі-продажу.

В звязку з тим, що відповідач позов визнав, відповідно до ст.130ЦПК України рішення ухвалене під час попереднього судового засідання .

Вислухавши сторін, вивчивши документи, що є у справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину ( а.с.7-8) ОСОБА_2, ОСОБА_3 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5Ф . Вони успадкували житловий будинок в с. Селище по вул.Леніна 7 . Копії державних актів (а.с. 5-6, 31-32) свідчать , що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки розміром 0,1920 га в с. Селище по вул.Леніна 7. Рішення Селищенської сільської ради (а.с.4) свідчить про допущення помилки при нумерації домогосподарств в с. Селище по вул.. Леніна і про присвоєння спірному будинку та земельній ділянці адресу с.Селище вул. Леніна 7-А.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу (а.с.14) видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали , а ОСОБА_6 придбала житловий будинок та земельну ділянку в с. Селище по вул.Леніна 7.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем дотримано всіх істотних умов договору купівлі-продажу, що дає підстави визнати даний договір дійсним. ОСОБА_1 фактично отримала право власності на житловий будинок та земельну ділянку, однак позбавлена можливості володіти та користуватись свою власністю, через відсутність всіх необхідних документів.

Згідно ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з пп.1 п.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту права може бути його визнання.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Проте, в даному випадку позивач позбавлений можливості володіти ,користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Керуючись ст. 213-215, ЦПК України, ст.16, 220,392 ЦК України

Р І Ш И В :

Позов задовільнити .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки по вул. Леніна № 7-А в с. Селище Літинського району Вінницької області, укладений 12 лютого 2010року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А та земельну ділянку розміром 0,1920 га які розташовані по вул. Леніна № 7-А в с. Селище Літинського району Вінницької області.

Заяву про апеляційне оскарження сторони можуть подати до суду протягом 10 днів після проголошення, а потім протягом 20 днів після подачі заяви подати апеляційну скаргу

Суддя : Білик Н. В.