Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-10/10 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Дубае Т.В., при секретарі Рудіч М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського районної ради Київської області" про виділення в натурі 31/100 частин будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобов"язання не чинити перешкод у користуванні власністю, визнання незаконними та скасування рішення сільської ради, будівельного паспорту та викопіювання з генерального плану забудови села;

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського районної ради Київської області", державного підприємства науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", третя особа: Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про визнання незаконним та скасування наказу по радгоспу, рішення виконкому сільської ради, схеми земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на в порядку спадкування за законом на 16/1000 частин будинку,-

встановив :

У січні 2004 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до колишнього чоловіка ОСОБА_2 до його матері ОСОБА_1, його сестри ОСОБА_4, місцевої ради, бюро техчної інентаризації про визнання права власності на половину будинку, поділ будинку в натурі, про зміну ідеальних часток в праві власності на будинок, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Посилалася на ті обставини, що з 1973 року до 2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2

Наказом радгоспу "Совки" від 18 лютого 1983 року ОСОБА_2 із земельної ділянки його батька ОСОБА_5 по вул. Шевченка, 35 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області було виділено земельну ділянку розміром 0,07 га, на якій подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 збудували в період шлюбу будинок, який був прийнятий в експлуатацію 28 травня 1984 року і було прийняте рішення Петропавлівсько Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на самовільно збудований будинок розміром 11мх7м, жилою площею 50,8 кв.м., загальною площею 80,4 кв.м., прибудований ним до існуючого будинку батьків. Фактично це два окремі будинки, з окремими входами, в яких є лише одна спільна стіна 3 1984 року ОСОБА_3 з чоловіком проживала окремо від сімї його батьків. Тобто дві сімї проживали в окремих будинках, які мали спільну стіну, користувалися окремо земельними ділянками.

Після розірвання у 2003 році шлюбу між відповідачкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2004 року, вступило в законну силу, новозбудований подружжям будинок було розділено між подружжям та визнано за кожним з них право власності на 1/2 частину будинку як будинку №35"а" по вул. Шевченка в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, а також визначено порядок користування земельною ділянкою розміром 0,07 га із зазначенням конкретних меж.

Так як позивачка ОСОБА_1 18 березня 2004 року отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 25 серпня 1982 року чоловіка ОСОБА_5 на 31/100 частину будинку №35 по вул. Шевченка в с. Петропавлівська Борщагівка два будинки значаться як один будинок під №35, а ухвалою Києво-Святопшнського районного суду Київської області від 2 березня 2007 року за заявою ОСОБА_2 було скасовано за нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2004 року, ОСОБА_3 просила визнати, що 69/100 частин будинку №35 по вул. Шевченка в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області є спільною сумісною власністю її та колишнього чоловіка ОСОБА_2, визнати за нею право власності на 69/200 частин цього будинку, виділивши їй вказану частину будинку в натурі, встановити між нею та колишнім чоловіком порядок користування земельною ділянкою розміром 0,718 га, що була виділена ОСОБА_2 на підставі рішення місцевої ради від 28 травня 1984 року із земельної ділянки його батька, визнати недійсною схему земельної ділянки, складеної 12 липня 1989 року, згідно якої ОСОБА_6 було виділено 0,06 га земельної ділянки по вул. Шевченка,35 с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області для забудови житлового будинку.

У березні 2009 року ОСОБА_2 також звернувся до суду з позовом, який був об'єднаний в одне провадження з позовом ОСОБА_3, та просила виділити їй в натурі 31/100 частину будинковолодіння №35 по вул. Шевченка у Петропавлівській Борщагівці Києво-Святошинського району Київської області, встановити порядок користування земельною ділянкою, зобов"язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні будинком та знести самочинно у прибудову розміром 3,5 кв.м. Уточнивши позовні вимоги у січні 2010 року, також просила визнати незаконним та скасувати рішення місцевої ради від 18 лютого 1983 року про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на самочинно збудований будинок №35 по вул. Шевченка у Петропавлівській Борщагівці Києво-Святошинського району Київської області, визнати недійсним виданий йому будівельний паспорт та т викопіювання з генерального плану забудови села на а.с.84 у т.2.

11 березня 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про залишення її позовної заяви без розгляду і ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області вказану заяву задоволено. Позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п.5 ст.207 ЦПК України.

У цей же день ОСОБА_2 подав позовну заяву до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_6, виконкому місцевої ради та інших відповідачів про визнання незаконним та скасування наказу по радгоспу "Совки" від 4 липня 1989 року, яким із земельної ділянки його батька ОСОБА_5 виділено 0,06 га земельної ділянки по вул. Шевченка,35 та закріплено цю ділянку за сестрою позивача ОСОБА_6 для будівництва жилого будинку; також просив визнати незаконною та скасувати схему земельної ділянки від 12 липня 1989 року, виділеної під забудову ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті 25 серпня 1982 року батька ОСОБА_2 на 16/1000 частин будинку №35 по вул. Шевченка, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 березня 2004 року його матері ОСОБА_1 після смерті його батька ОСОБА_5; визнати незаконним та скасувати рішення виконкому місцевої ради від 29 серпня 2003 року про включення до складу будинковолодіння самочинно збудованих гаражу та добудови до хліва ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав заявлені нею позовні вимоги, проти вимог ОСОБА_2 заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав, а заявлений ним позов підтримав. Посилався на те, що спору б не було, якби мати та сестра не намагалися поділити виділену йому ще 28 травня 1984 року земельну ділянку розміром 0,718 га на підставі рішення місцевої ради із земельної ділянки його батька. Після того як наказом по радгоспу "Совки" від 4 липня 1989 року із земельної ділянки його батька ОСОБА_5 було виділено 0,06 га земельної ділянки по вул. Шевченка,35 та закріплено цю ділянку за ОСОБА_6 для будівництва жилого будинку, у ОСОБА_1 повинно було б залишитися 0.02 га. Проте згідно викопіювання із генерального плану забудови села у ОСОБА_2 значиться 0,718 га, у ОСОБА_1 - 0,0861 га, в ОСОБА_6 -0,1173 га. Проте фактично земельної ділянки у таких розмірах немає.

Представник відповідачки ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 підтримала, позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в справі, суд відмовляє в задоволенні обох позовів, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається; що фактично будинок, в якому проживала і яким користувалася позивачка ОСОБА_1 та будинок, в якому з 1984 року проживала сім"я відповідача ОСОБА_2, це два окремі будинки, з окремими входами, в яких є лише одна спільна стіна. З 1984 року позивачка та відповідач проживали в окремих будинках, користувалися окремо земельними ділянками. Наказом по радгоспу "Совки" (правонаступник якого ПП "Пуща -Водиця") від 18 лютого 1983 року ОСОБА_2 із земельної ділянки його батька ОСОБА_5 по вул. Шевченка,35 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво- Святошинського району Київської області було виділено земельну ділянку розміром 0,07 га, на якій подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 збудували в період шлюбу будинок, який був прийнятий в експлуатацію 28 травня 1984 року і було прийняте рішення ПП Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на самовільно збудований будинок розміром 11м х 7 м, жилою площею 50,8 кв.м., загальною площею 80,4 кв.м., прибудований ним до існуючого будинку батьків (а.с.7-12 т.1).

Отже, встановлено, що фактично позивачці ОСОБА_1 належить інший будинок, ніж відповідачеві ОСОБА_2 Та обставина, що у правовстановлюючих документах позивачки ( зокрема у свідоцтві про право на спадщину за законом від 18 березня 2004 року ) зазначено про належність їй 31/100 частини будинку №35 по вул. Шевченка у с. Петропавлівській Борщагівці не дає підстав для задоволення позову про реальний поділ фактично двох окремих будинків, розташованих на двох окремих земельних ділянках. З матеріалів справи вбачається, що право власності на 31/100 частину будинку за спадкодавцем ОСОБА_5, який помер у 1982 році, зареєстровано 16 березня 2004 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ПП Борщагівською сільською радою лише 11 березня 2004 року на підставі рішення виконкому цієї ж ради від 27 лютого 2004 року.

Пленум Верховного Суду України у п.19 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року із змінами від 19 березня 2010 року роз"яснив, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з"ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір"я, тощо. Абзаци перший і другий цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Отже, однією з умов визначення порядку користування земельною ділянкою є належність одного будинку різним співвласникам. Оскільки судом встановлено, що у сторін фактично різні будинки та різні земельні ділянки, то вимоги ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивачки та відповідача про визнання незаконними та скасування рішень ради та її виконкому від 18 лютого 1983 року, від 12 липня 198^ росу, наказу по радгоспу від 4 липня 1989 року та інших рішень щодо надання земельних ділянок сторонам у справі, про видачу свідоцтва про право власності на будинок, то ці вимоги не підлягають задоволенню у зв"язку з пропуском строку позовної давності, оскільки відповідно до ст. 75 ЦК України 1963 року, що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. З цих підстав не підлягають до задоволення і вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 16/2000 частин будинку №35 по вул. Шевченка в порядку спадкування після смерті батька, що сталася у 1982 році, а відтак не підлягають до задоволення і інші його позовні вимоги, оскільки вони є похідними від вимог про визнання права власності на спадкове майно.

Щодо доводів сторін про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та про знесення самочинних прибудов, то згідно зі ст.158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Судом встановлено, що земельні ділянки сторонами не приватизовані, державні акти на право власності на земельні ділянки не виготовлялися, межі земельних ділянок сторін землевпорядними органами місцевої ради не визначалися. Тому суд не може розглянути спір про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками. Не підлягають задоволенню і вимоги про скасування викопіювання із генерального плану забудови села, схеми земельних ділянок, плану забудови, оскільки ці документи не є правовстановлюючими документами.

За таких обставин, коли відповідно до вимог ст.60 ЦПК України сторони не довели заявлених позовних вимог, суд відмовляє в їх задоволенні.

На підставі ст.ст. викладеного, ст. 158 ЗК України, керуючись ст.ст. 60,212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, третя особа: КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського районної ради Київської області" про виділення в натурі 31/100 частин будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобов"язання не чинити перешкод у користуванні власністю, визнання незаконними та скасування рішення сільської ради, будівельного паспорту та викопіювання з генерального плану забудови села.

Відмовити в задоволенні позовних ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, виконавчого комітету Петропавлівсько-Боршагівської сільської ради, КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського районної ради Київської області", державного підприємства науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", третя особа: Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про визнання незаконним та скасування наказу по радгоспу, рішення виконкому сільської ради, схеми земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 16/1000 частин будинку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти і подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя