Справа №2-2136-10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

В складі: головуючого-судді Михайленко В.Г.

при секретарі Щербаковій Л.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі договору про довічне утримання (догляду) від 12 вересня 2009 року зареєстрованого в реєстрі за №3-2545 їй належить 27/100 частин квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Після смерті її дядька ОСОБА_5, 19 жовтня 2009 року у вказаній квартирі. В одній кімнаті проживає його колишня дружина ОСОБА_4, яка згідно рішення Уманської міської ради від 29 березня 2002 року має 13,9 кв.м. та їх син ОСОБА_3, який безпідставно, без її дозволу проживає в іншій кімнаті, яка належить позивачу по справі. ОСОБА_3 вказує ОСОБА_2 на те, що він є господарем частки квартири і не хоче виїхати з неї.

Звертаючись до сім'ї ОСОБА_3 з проханням вирішити питання мирним шляхом, вони вступили з нею в конфлікт і відмовляються йти на які-небудь поступки, що й стало причиною для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною їй частиною квартири або вирішити питання про продаж квартири та поділу грошей чи сплати вартості її частки, яка становить згідно оцінки підприємства «Фавор» 69270 грн.

Відповідачі позов не визнали посилаючись на те, що в квартирі проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та його цивільна дружина. Одна кімната належить ОСОБА_4, а інша належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 27/100 кожному. Перешкод ОСОБА_2 у користуванні її частиною вони не чинять, її частина кімнати порожня, не має речей, ні майна які б належали їй. Тому вважають, що позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. Питання відносно того, що б продати квартиру гроші розділити, відповідачі не погоджуються, посилалися на те, що коли будуть у ОСОБА_3 кошти тоді він зможе сплатити їх позивачу.

Свідок ОСОБА_6 показала, що в ОСОБА_2 свого житла не має, відповідачі не дають дозволу заходити в квартиру АДРЕСА_2, в зв'язку з тим, що її донька навчається, тому вона їй виділила одну кімнату для проживання.

Свідок ОСОБА_7 показала, що не бачила, щоб відповідачі чинили перешкоди ОСОБА_2 у користуванні її кімнатою, зі слів матері позивача знає, що ОСОБА_3 дали ключі від квартири.

Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає по слідуючим підставам.

В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2009 року було укладено договір довічного утримання (догляду) між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_2 отримувала у властість 27/100 частин квартири АДРЕСА_3.

19 жовтня 2009 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.10.2009 року серія І-СР №120092.

Згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 29 березня 2002 року ОСОБА_4 належить кімната житловою площею 13,9 кв.м., а ОСОБА_5 та ОСОБА_3

належить кімната площею 16,1 кв.м.

Згідно технічного паспорта на квартиру №73 в житловому будинку №73 по вулиці Урицького м.Умані ОСОБА_3 належить

ідеальна частка 27/100 вказаної квартири.

Згідно технічного паспорта на квартиру №73 в житловому будинку №73 по вулиці Урицького м.Умані ОСОБА_4 належить ідеальна частка 23/50 вказаної квартири.

Відповідно до розрахункових книжок ОСОБА_3 сплачує кошти за комунальні послуги.

Згідно довідки №1714 від 20.09.10р. Уманського відділку

ЧООБТІ ОСОБА_2 на праві приватної власності належить Н частини квартири АДРЕСА_4 3 м.Умані Черкаської області.

Згідно акту №847 від 21.09.2010р. ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5 не проживає.

Згідно звіту українсько-російського підприємства «Фавор» про оцінку квартири, вартість майна складає 223180 грн., розрахункову вартість об'єкта було проведено підходом аналогів продажу та витратним підходам. Ринковою вартістю об'єкта оцінювачем прийнято вартість, розраховану підходом аналогів

продажу.

Суд вважає, що підстави для задоволення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.391, 393, 1166 ЦК

України, ст.ст.10, 15, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя: В.Г. Михайленко