АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5958/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Куценко Т.Р., Калиновського А.Б.

при секретарі Білоус А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради,

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2009р. за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради про стягнення недоодержаної суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2009р. позов ОСОБА_2 задоволено частково, та визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_2 в розмірі меншому чим передбачено ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'я з дітьми" за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., і зобов'язано відповідача нарахувати та сплатити ОСОБА_2 за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років у відповідності до ч.1, ст.15, Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період, а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради просить постанову суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в оскаржуваній частині підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду в оскаржуваній частині залишенню без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка 01.09.2006р. народила дочку ОСОБА_3, у зв'язку з чим отримала право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" у редакції, що діяла на до набрання законної сили Закону України "Про державний бюджет України на 2007р., допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно положень п. 14 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" норма вказаної статті Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" була зупинена на 2007р.

Разом з цим Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. положення п. 14 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007р." було визнано неконституційним.

Однак відповідач відмовив позивачці в проведені перерахунку за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., і такі дії відповідача суд визнав протиправними, а тому встановивши обставини по справі у відповідності до наданих сторонами доказів, суд на підставі законодавства, яким регулюються виниклі між сторонами правовідносини, обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зобов'язавши відповідача провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. у відповідності до ч.1, ст.15, Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період, і колегія суддів вважає, що в оскаржуваній частині постанова суду є законною та обґрунтованою.

Доводи Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради в апеляційній скарзі про невідповідність постанови суду нормам діючого законодавства безпідставні, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу вирішив спір у відповідності до діючого законодавства і підстав для скасування постанови суду в апеляційному порядку не встановлено, а тому постанова суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2009р. в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді -