Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-2314/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді Літвіненко Т.Я.

при секретарі Шилакіній Л.О.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Первомайської об`єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області про виключення майна з-під арешту -

ВСТАНОВИЛА:

12.10.2010р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про виключення з акту опису автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 вересня 2010 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.3 КК України, йому призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, а також конфісковано на користь держави знаряддя вчинення злочину автомобіль ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, який є їх спільною сумісною власністю, оскільки вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 22 серпня 1987 року і дане майно придбано в період шлюбу.

В своїх вимогах позивачка просить виділити їй вказаний автомобіль, зобовязавши її сплатити грошову компенсацію за частку ОСОБА_3

Ухвалою суду до участі у справі були залучені в якості співвідповідача Первомайська об`єднана державна податкова інспекція Миколаївської області (далі Первомайська ОДПІ), та в якості третьої особи відділ Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (далі відділ ДВС).

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник Первомайської ОДПІ позов визнали та не заперечували проти його задоволення.

Представник відділу ДВС проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.1987р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ №409603, виданим Свірнівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 6).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що 14.08.1998р. під час шлюбу вони придбали автомобіль ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 9).

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 вересня 2010 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.3 КК України, йому призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, а також конфісковано на користь держави автомобіль ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, який був визнаний знаряддя вчинення злочину (а.с. 4-5).

На виконання вироку держаним виконавцем відділу ДВС 02.11.2010р. було складено акт опису та арешту спірного автомобіля.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватися нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист.

Згідно з ч.1 ст. 60 та ч.1 ст. 70 СК України майно, набуте під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку в спільній сумісній власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З висновку №4996 експерта з оцінки транспортного засобу від 17.11.2010р. вбачається, що ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, станом на 01.11.2010р. становить 6941 грн.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що позивачкою сплачені на користь держави 3500 грн. вартості частки ОСОБА_3 у вказаному автомобілі, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Виключити автомобіль ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску, з акту опису та арешту майна від 02.11.2010р., складеного державним виконавцем Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області при примусовому виконанні виконавчого листа №1-299, виданого 07.10.10р. Первомайським міськраойнним судом Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску, припинивши право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку у вказаному автомобілі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськраойнний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: