Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-1621
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Рівненський міський суд

Рівненської області в особі судді - Дужича С.П.

при секретарі - Прокопчук Л.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору, -

встановив:

13 липня 2007 року, між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір №09/07/ КЖ-Ф-04, за яким відповідач надав позивачу 50 тис. доларів СІЛА на строк до 12 липня 2037 року з відсотковою ставкою 12,9%. В забезпечення його виконання, в цей же день був укладений між сторонами іпотечний договір №09/07/ ІЖ-Ф-04 від 13 липня 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і посилаючись на те, що відповідачем при укладенні кредитного договору не було надано позивачу своєчасної повної, необхідної, доступної та достовірної інформації щодо негативних наслідків при отриманні кредиту в іноземній валюті і він не мав змоги правильно розрахувати свої можливості для своєчасної сплати кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом. Недодержання вказаного положення, є підставою для визнання недійсності даного кредитного договору. Крім того, даний кредитний договір укладався на умовах надання кредиту в іноземній валюті без отримання індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу. Недійсність кредитного договору спричиняє недійсність іпотечного договору, який оформлений в забезпечення його виконання. Просить позов задоволити і визнати недійсними кредитний договір та іпотечний договір від 13 липня 2007 року.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав і посилаючись на те, що позивач не довів в судовому засіданні, що даний кредитний договір укладений з прямим умислом обману відповідача, оскільки перед укладанням угоди, позивач був ознайомлений з усіма умовами надання кредиту, просить в позові відмовити.

Відповідно до Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" надання кредитів в іноземній валюті слід відносити до валютних операцій, які можуть надаватися і на підставі генеральної ліцензії Національного Банку України, яка була видана відповідачу з додатком до дозволу 03 лютого 2004 року, а тому надання та одержання кредиту в іноземній валюті та сплата процентів за цим кредитом не потребує наявності індивідуальної ліцензії.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив, що 13 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №09/07/ КЖ-Ф-04, в іноземній валюті, згідно якого, позивач отримав кредит в сумі 50,0 тис. доларів США строком на тридцять років з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,9%. Дані кошти були отримані позивачем у валюті і використані для купівлі квартири. В цей же день, 13 липня 2007 року між сторонами по справі, в забезпечення вище зазначеного договору, був укладений іпотечний договір №09/07/ ІЖ-Ф-04 від 13 липня 2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка придбана на отримані в кредит кошти.

Згідно ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. З ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є - свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

З вищевказаних договорів вбачається, що ці правочини вчинені у письмовій формі та з дотриманням всіх вимог, передбачених чинним законодавством, сторонами погоджено всі істотні умови договору, з умовами договору позивач був ознайомлений, погоджувався і їх підписав, про що свідчать підписи сторін.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Крім того, відповідно до ст.5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Згідно п.в ч.4 ст.5 вказаного Декрету, індивідуальна ліцензія потребує такої операції, як надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі,що законодавством не встановлено.

Таким чином,єдиною правовою підставою для здійснення банкам кредитування в іноземній валюті згідно вимоги ст.5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.

Тому надання та одержання кредиту в іноземній валюті та сплата процентів за кредитним договором не потребує наявності індивідуальної ліцензії.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для визнання недійсним кредитного договору, укладеного між сторонами по справі від 13 липня 2007 року та іпотечний договір, який укладений сторонами по справі в забезпечення виконання кредитного договору, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 1054, 629 ЦК України,ст.ст. 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.П. Дужич