overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1884/10
15 березня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Шияна В.М.
при секретарі - Терновій Н.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтави справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.05.2007 року по 01.12.2009 року в сумі 3272 грн. 08 коп.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з 01.05.2007 року по 01.12.2009 року в сумі 3272 грн. 08 коп. та судові витрати.
Відповідачі в судове засідання не зявились, будучи у порядку встановленому законом повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи, керуючись ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів з постановленням заочного рішення по справі.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Як встановлено судом, відповідачі отримали послуги з теплопостачання, однак за надані їм послуги оплатили не в повному обсязі.
На день розгляду справи судом відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем за період з 01.05.2007 року по 01.12.2009 року в сумі 3272 грн. 08 коп.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 3272 грн. 08 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, всього стягнути 3302 грн. 08 коп.
Також з відповідачів на користь держави необхідно стягнути 51 грн. державного мита (судового збору).
Керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст.209, 213 - 215 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави державне мито (судовий збір) у розмірі 51 грн. - солідарно.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня його проголошення та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Відповідач має право звернутись з заявою про перегляд заочного рішення в 10-денний термін після одержання його копії.

Головуючий В.М.Шиян
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-5143/2010
Провадження № 5143
УХВАЛА

16.07.2010 року Київський районний суд м. Полтава у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Дзюбенко Р.Д.,

Розглянувши заяву відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Полтавської філії ВАТ ВТБ про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ВАТ ВТБ Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно (рухоме, нерухоме) у т. ч. грошові кошти, що знаходяться на рахунках в Банках, та належать ОСОБА_1 на праві власності, в межах заявленої суми 5809 грн. 36 коп., та судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 58 грн. 09 коп., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. Також просив встановити тимчасове обмеження відповідачу у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань перед банком. Копію ухвали просив направити на імя Голови Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову як такої, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позивачем не вказано, на яке саме нерухоме майно (рухоме, нерухоме) слід накласти арешт з метою забезпечення позову, де воно знаходиться, не надані документи, що підтверджують право власності відповідача на відповідне майно, а також номера рахунків, банківські установи, в яких ці рахунки знаходяться, а також документи, що підтверджують право власності на відповідне майно, чи свідчили б про наявність у відповідача відповідних банківський рахунків.

Щодо заборони виїзду відповідачу за межі України, заявником не надано підтверджень того, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України, тому необхідність застосування цього виду забезпечення позову не обґрунтована.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання встановлених вимог, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк про забезпечення позову повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.В. Кузіна
Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2 - 1235/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /третя особа з боку відповідача ОСОБА_3 Універсальна Товарна біржа/ про визнання договору дійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним:

23 жовтня 1998 року вона з відповідачем, уклали договір купівлі-продажу АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був зареєстрований ОСОБА_3 Універсальною Товарною біржею (далі КуТБ ) за № 220 від 23.10.1998 року. На даний час має намір відчужити зазначену квартиру, проте без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, не може вчинити необхідний правочин, у звязку з чим виникла необхідність звернення до суду.

В судовому засіданні позивач наполягаючи на заявлених позовних вимогах, просила суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю.

Третя особа - ОСОБА_3 універсальна товарна біржа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши по справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

23.10.1998 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3.

За договором ОСОБА_2, від імені якого діяла ОСОБА_4, продав, а ОСОБА_1 купила зазначену квартиру за договірною ціною в розмірі 10 000 гривень. Продавець отримав гроші в повній сумі. Фактично обидві сторони виконали умови угоди, проте не посвідчили її в нотаріальній конторі.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 220 ЦК України ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 23 жовтня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрований в ОСОБА_3 універсальній товарній біржі за № 220.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області в 10-денний термін з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя: Т.В. Окунь
Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2 - 1345/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2006 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Починаючи з травня 2010 року не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна немає.

Позивач в судове засідання не зявилась, направила заяву, в якій просила шлюб розірвати, розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи.

Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини з 21 травня 2010 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим.

Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 112 СК України, ст.ст. 213, 215, 226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавській області 21 липня 2006 року, актовий запис № 199 р о з і р в а т и.

Після розірвання шлюбу присвоїти позивачці прізвище „ Бутко.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно

Суддя: Т.В. Окунь
Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2 - 886/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачем. Починаючи з лютого 2010 року на ґрунті сварок, не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, на примирення не згоден. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю.

Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.11.1997 року (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), який проживає з відповідачем. Сторони припинили подружні відносини з лютого 2010 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання дитини не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим.

Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 112 СК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Комсомольська Полтавській області 29 листопада 1997 року, актовий запис № 457 р о з і р в а т и.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягти з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в розмірі 08 грн. 50 коп., а ОСОБА_2 від сплати мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Т.В. Окунь
Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2 - 1347/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем. Починаючи з травня 2010 року не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає.

Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2001 року (а.с. 5). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), яка проживає з позивачем. Сторони припинили подружні відносини з травня 2010 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання дитини не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим.

Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 112 СК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавській області 03 листопада 2001 року, актовий запис № 353 р о з і р в а т и.

Після розірвання шлюбу присвоїти позивачці прізвище „ Жуля „.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя: Т.В. Окунь
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 2- 2305, 2010 року.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2010 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ГРИБ М.В.,

при секретарі Непокупній Л.М.

розглянувши заочно в судовому засіданні в м. Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2010 року в суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімя у них розпалась остаточно по причині втрати подружніх почуттів одне до одного із-за тривалого окремого проживання в зв»язку із засудженням відповідача до позбавлення волі.

В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги в повному об»ємі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з»явився, своїх заперечень проти позову суду не подав.

Враховуючи думку позивачки, яка вважала можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказах, суд вважає за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 15 липня 2000 року. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою.

Оскільки сторони спільно не проживають і не підтримують ні подружні, ні сімейні стосунки з 2001 року по причині втрати подружніх почуттів одне до одного, в зв»язку із затриманням та засудженням відповідача до позбавлення волі, то при таких обставинах суд вважає подальше збереження їх шлюбу неможливим і таким що суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. Тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на те, що позивачка ОСОБА_1 висловила своє побажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Бабенко», суд вважає можливим забезпечити їй таке право.

Керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 105,110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 15 липня 2000 року у Ромоданівській селищній раді Миргородського району Полтавської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №2 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище «Бабенко».

Рішення може бути переглянуте Миргородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним до суду протягом 10 днів з дня отримання ним копії цього заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Полтавської області в 10-денний термін з часу його проголошення.

Суддя: М.В. ГРИБ
Великолепетиський районний суд Херсонської області
У Х В А Л А

про призначення справи до розгляду

01.06.2010 року суддя Великолепетиського районного суду Херсонської області Мамаєв В.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позовну заяву прийняти до свого провадження.

При підготовці справи до судового розгляду були проведені підготовчі дії: вивчені матеріали справи.

Визнавши пілготовку справи до судового розгляду завершеною, керуючись ст. 156 ЦПК України,

УХ В А Л И В :

Призначити справу до розгляду в Великолепетиському районному суді Херсонської області на 16.06.2010 року о 11:00 год.

У судове засідання викликати сторони.

Суддя підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв
Великолепетиський районний суд Херсонської області
У Х В А Л А

про призначення справи до розгляду

15.06.2010 року суддя Великолепетиського районного суду Херсонської області Мамаєв В.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позовну заяву прийняти до свого провадження.

При підготовці справи до судового розгляду були проведені підготовчі дії: вивчені матеріали справи.

Визнавши пілготовку справи до судового розгляду завершеною, керуючись ст. 156 ЦПК України,

УХ В А Л И В :

Призначити справу до розгляду в Великолепетиському районному суді Херсонської області на 30.06.2010 року о 11:15 год.

У судове засідання викликати сторони.

Суддя підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-288/2010 р.
16.03.2010 року м.Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,
при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,
за участю представника позивача - Граб В. А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Відкритого Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідач в судове засідання не з`явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.
На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 180,78 грн.
Керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК України суд,
Позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» - задовольнити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
Суддя В.Г.Циганок