Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2010р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Мелінишин Г.П.,

суддів Беркій О.Ю., Бойчука І.В.

секретаря Вінтоняк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 сільська рада, про знесення самочинного будівництва за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 01.07.2010 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.07.2010 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 сільська рада, про знесення самочинного будівництва.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, відмовляючи в задоволенні її позову суд виходив з того, що вона ніби - то не навела доказів порушення її прав внаслідок проведення відповідачем самочинного будівництва. Разом з тим такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Такими порушеннями є недотримання безпеки відстані між будівлями, затінення саду, захоплення частини її земельної ділянки для обслуговування будинку, зміна межових знаків тощо. Вирішуючи спір та посилаючись на ст. 376 ЦК України, суд тим самим відмовив їй у правосудді та не звернув увагу, що вона неодноразово зверталась із скаргами в різні інстанції, до сільської ради, а тому звернення до суду є єдиним способом захисту її порушених прав. Посилаючись на зазначені обставини просила рішення скасувати, справу направити на новий розгляд.

________________________________________________________________________________

Справа №22-ц-4204/2010р. Головуючий у І інстанції Витвицький В.В.

Категорія 6 Суддя-доповідач ОСОБА_4

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник доводи скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивач не являється суб»єктом права вимоги про знесення самочинного будівництва та що нею не представлено доказів здійснення цим будівництвом перешкод в користуванні належним їй будинком.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 376 ЦК України з позовом про знесення самочинного будівництва до суду може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. В той же час власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, як це передбачено ст. 391 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 здійснює самочинне будівництво житлового будинку по вул. Ватутіна, 55 в с. Підмихайля Калуського району з порушенням будівельних норм і правил, захопив частину її земельної ділянки, тим самим порушив її права.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 не представила суду доказів на підтвердження своїх вимог щодо здійснення їй внаслідок будівництва відповідачем житлового будинку перешкод в користуванні майном, що є підставою для захисту її порушеного права згідно ст. 391 ЦК України. Крім того, не підтверджені будь-якими об»єктивними доказами її доводи щодо захоплення внаслідок такого будівництва належної їй земельної ділянки. А як вбачається з рішення Калуського міськрайоного суду від 16.11.2010 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки в зв»язку з безпідставністю.

З врахуванням наведених обставин суд прийшов до правильного висновку, що вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають, а тому вірно відмовив в їх задоволенні.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують. А тому підстав для її задоволення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 01.07.2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_5