УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Качмар М.Я.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3.,ОСОБА_4.,ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс» та Приватної агрофірми «Селекціонер» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватної агрофірми «Селекціонер», Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс», з участю третьої особи: Об»єднання співвласників цілісного майнового комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер», про визнання права власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів -,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 18 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано за позивачем право власності на майно, виділене йому рішеннями загальних зборів Об»єднання співвласників цілісного майнового комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер» (далі - ТзОВ «Селекціонер») від 25 листопада 2008 року та 7 березня 2010 року. Зобов»язано Приватну агрофірму «Селекціонер» (далі - ПАФ «Селекціонер») передати це майно позивачу. Стягнуто з ПАФ «Селекціонер» в користь позивача 9950,15 грн. орендної плати за користування майном за період з 25 листопада 2008 року до 12 червня 2009 року, а також 1950 грн. судових витрат. В частині вимог про визнання права власності на інші засоби згідно структури пайового фонду на суму 18 250,27 грн. відмовлено.

Рішення оскаржили Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс» (далі - СП «Скомекс») та ПАФ «Селекціонер».

В апеляційній скарзі СП «Скомекс» посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що СП «Скомекс» є власником будівлі молокопереробного цеху, яка передана як внесок у статутний фонд, чому суд не надав жодної правової оцінки та не взяв до уваги докази користування товариства цією будівлею, яка не могла бути предметом розпаювання. Будівля на час ухвалення рішення судом була у користуванні та володінні апелянта і не могла бути передана позивачу. Суд розглянув справу у відсутності представника апелянта. Просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на цех переробки молока в с.Перетоки, вул. Шевченка,86а, вартістю 325 196,00 грн. та зобов»язання ПАФ «Селекціонер» передати цю будівлю позивачу; ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

ПАФ «Селекціонер» в апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що внаслідок прийняття незаконних рішень загальними зборами про виділ часток із спільної часткової власності Об»єднання співвласників майнових паїв цілісного майнового комплексу ТзОВ «Селекціонер» власники майна позбавлені права отримати таке в натурі. Просить скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг та заперечень, колегія суддів вважає, що скарги слід відхилити.

Встановлено, що на підставі рішення загальних зборів власників майнових паїв від 25 листопада 2008 року та від 7 березня 2010 року позивачеві ОСОБА_3 виділено в рахунок майнового паю визначене родовими ознаками майно. На виконання рішення загальних зборів виділене майно передане відповідно до акту прийняття-передачі майна від 9 грудня 2008 року. Законність цього рішення загальних зборів перевірялася в судовому порядку по справі за позовом ОСОБА_6 до Обєднання співвласників цілісного майнового комплексу ТзОВ «Селекціонер» про визнання недійсними рішень зборів власників майнових паїв. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 травня 2009 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2009 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 Ухвалою Верховного Суду України від 9 березня 2010 року відмовлено у відкритті касаційного провадження по вказаній справі. Рішення суду набрало законної сили.

На час розгляду справи судом рішення загальних зборів не відмінені, незаконними чи недійсними у встановленому порядку не визнані. Доводи апелянтів щодо незаконності рішень загальних зборів від 25 листопада 2008 року не заслуговують на увагу.

Спірна будівля цеху переробки молока була включена до переліку майна, що підлягає паюванню.

Будівля цього цеху за рішенням зборів належить ОСОБА_3 внаслідок виділення її в натурі з майна пайового фонду.

Відповідно до вимог ч.З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Свідоцтво про право власності на майновий пай серії ЛВ №000885 видане ОСОБА_7 Скоморохівською сільською радою відповідно до вимог п.13 листа Мінагрополітики від 5 травня 2001 року № 37-25-3-11/3923 «Щодо порядку видачі, обліку та погашення Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)», згідно з яким при переході права власності на майновий пай, яке здійснюється на підставі Свідоцтва, орган місцевого самоврядування, що видав та зареєстрував його, видає інше Свідоцтво новому власнику, реєструє нове Свідоцтво в книзі обліку, робить відповідний запис у списку осіб, які мають право на майновий пай. ОСОБА_7 Свідоцтво про право власності на майновий пай видане на підставі укладених ним договорів купівлі-продажу права на майновий пай на суму придбаного ним права на майновий пай. Свідоцтва пайовиків на суму відчуженого ними права на майновий пай погашені.

Установчі документи СП «Скомекс» не містять відомостей про передачу молокопереробного цеху в його статутний фонд.

Не можуть бути взяті до уваги доводи СП «Скомекс» про те, що товариство є власником будівлі цеху переробки молока в с.Перетоки. 6 березня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради №13 від 03 березня 2000року видане Свідоцтва про право власності на цю будівлю СП «Скомекс». Підставою для винесення рішення виконкому, на основі якого видане Свідоцтво про право власності, був акт прийому-передачі від 4 серпня 1997 року між Селянською спілкою пайовиків (ССП) «Селекціонер» та СП «Скомекс». Апелянт вважає, що крім вказаного акту прийому-передачі підтвердженням такого внесення майна в статутний фонд СП «Скомекс» є Протокол №2 засідання правління ССП «Селекціонер» від 12 лютого 1997року, Протокол №1 загальних зборів ССП «Селекціонер» від 18 лютого 1997року та рішення Скоморохівської сільської ради від 9 квітня 1997року. З довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 5 жовтня 2009р. №899 вбачається, що реєстрація права власності на спірну будівлю за СП «Скомекс» анульована 10 грудня 2002 року.

СП «Скомекс» з 10 грудня 2002 року та станом на даний час не має права власності на будівлю цеху переробки молока. З довідки №1000 від 11 вересня 2009 року Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що нежитлова будівля молокопереробного цеху, яка знаходиться в с. Перетоки по вул. Шевченка, 86а (86) Сокальського району на праві власності за СП «Скомекс» не зареєстрована. З довідок №740 від 11 вересня 2009 року та №899 Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що реєстрація права власності на вказане майно за СП «Скомекс» анульована 10 грудня 2002 року. Інших доказів, якими стверджується правомірність та підставність набуття СП «Скомекс» права власності на спірне майно, зокрема, оригіналів документів, за якими майно перейшло до СП, не надано.

Відповідно до п.4.1. ст.4 першої редакції Статуту СП «Скомекс» це підприємство є юридичною особою і зареєстроване в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 4 травня 1994 року. Статут СП «Скомекс» зареєстровано розпорядженням Представника Президента в Сокальському районі № 93 від 1 березня 1994 року. Засновниками підприємства, згідно запису у Статуті на момент створення були юридичні та фізичні особи. Рішення про створення СП «Скомекс» загальними зборами ССП «Селекціонер» не приймалося, а в силу Статуту ССП таке питання відноситься до виключної компетенції загальних зборів. ССП «Селекціонер» за рішенням загальних зборів нікому не делегувала повноважень по прийняттю рішення щодо створення або участі в СП « Скомекс». Рішення, прийняте без дотримання вимог Статуту спілки, не породжує правових наслідків, зокрема, щодо відчуження майна спілки.

ССП «Селекціонер» у березні 1997 року реорганізована в ТзОВ «Селекціонер», а в наступному - в Приватну агрофірму «Селекціонер, які не є засновником СП «Скомекс» і яким в ході реорганізації спілки загальними зборами співвласників майнового комплексу не передані права на управління та розпорядження часткою майна спілки в статутному фонді СП «Скомекс», оскільки останні, згідно із їх статутами є правонаступниками спілки лише в частині зобов»язань.

Частина 1 ст. 115 ЦК України визначає, що товариством є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Згідно з ч. 1 ст. 144 ЦК України статутний капітал товариства складається з вартості вкладів його учасників. Відповідно до статутного капіталу визначається мінімальний розмір майна товариства, який гарантує інтереси його кредиторів. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві створюється статутний (складений) капітал, розмір якого повинен становити не менше суми, еквівалентної 100 мінімальним заробітним платам, виходячи зі ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент створення товариства. До моменту реєстрації товариства кожен з учасників, зобов»язаний внести до статутного (складеного) капіталу не менше 50 відсотків вказаного в установчих документах вкладу. Внесення коштів до статутного (складеного) капіталу підтверджується документами, виданими банківською установою. Частина статутного капіталу, що залишилася несплаченою, підлягає сплаті протягом першого року діяльності товариства. Одним з документів, необхідних для формування статутного фонду, є документ, що підтверджує внесення засновником (засновниками) вкладу (вкладів) до статутного фонду юридичної особи в розмірі, який встановлено законом (ч.4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців»). Таким документом є довідка з банку про відкриття поточного рахунку для формування статутного фонду та про перерахування на цей рахунок вкладу засновника (у разі якщо статутний фонд товариства формується за рахунок грошових коштів засновників) або акт приймання - передачі майна до статутного фонду товариства (у разі якщо статутний фонд товариства формується за рахунок майнових внесків засновників). Згідно з ч. 2 ст. 115 ЦК України вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Якщо ж статутний фонд товариства формується за рахунок майнових внесків засновників, то документом, який підтверджує внесення засновником свого вкладу до статутного фонду товариства, є акт приймання - передачі майна засновників до статутного фонду товариства, який має містити в собі інформацію щодо майна, яке передається до статутного фонду та його грошову оцінку в національній валюті України. Для здійснення такого приймання передачі необхідна відповідна правова підстава.

Внесення майна в статутний фонд прирівнюється до операцій продажу - придбання основних фондів, що повинно відповідати процедурі відчуження та тягне за собою факт оподаткування, чого в даному випадку не відбулося, і докази про таке відсутні.

Відповідно до п.п. 8.4.11 п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994року до продажу основних фондів та нематеріальних активів прирівнюються операції з внесення таких основних фондів та нематеріальних активів до статутного фонду іншої особи; до придбання основних фондів та нематеріальних активів прирівнюються операції з включення таких основних фондів та нематеріальних активів до складу статутного фонду такої іншої особи, із подальшим включенням основних фондів до відповідних груп. В такому випадку СП «Скомекс», а також суб»єкт господарювання, який вніс вказане нерухоме майно до статутного фонду СП «Скомекс», були зобов»язані відобразити цю операцію в статистичній звітності і відповідним чином провести її оподаткування. Доказів цього не надано.

В редакції Статуту СП «Скомекс», зареєстрованого розпорядженням №93 від 1 березня 1994 року, міститься перелік засновників цієї юридичної особи. Зокрема в ст.6 Статуту зазначено перелік внесків учасників. Зазначено, що розмір внеску ССП «Селекціонер» становить 9660,0 тис. крб. за рахунок виділення земельної ділянки, відремонтованих будівель, системи енергозбереження і комунікації, очисних споруд. Будівля цеху переробки молока не вказана. З Протоколу №1 від 18 лютого 1997 року загальних зборів ССП «Селекціонер» вбачається, що цими зборами затверджено рішення правління від 12 лютого 1997року та передано СП «Скомекс» 2 га землі і будівлі як внесок у статутний фонд. Разом з цим не конкретизовано які саме будівлі підлягали передачі. Передача майна у статутний фонд СП «Скомекс» виключалася через відсутність рішення загальних зборів щодо цього питання.

Також вирішено передати землю, що перебувала в державній власності. З подальших дій селянської спілки вбачається, що ні ССП «Селекціонер», ні ТзОВ «Селекціонер», ні ПАФ «Селекціонер» будівлю молокопереробного цеху в статутний фонд СП «Скомекс» не передавали, і зобов»язань з формування статутного фонду не виконали. Це ж стверджується доданими до справи копіями протоколів зборів засновників СП за 2008 рік.

На час створення СП «Скомекс» в 1994 році його статутний фонд не було сформовано, оскільки, ССП «Селекціонер» не передала у законному порядку підприємству спірну будівлю як внесок у статутний фонд підприємства, яка належала колективному сільськогосподарському підприємству. Право власності апелянта на спірну будівлю зареєстроване на підставі акту прийняття - передачі від 4 серпня 1997 року, який не долучено до матеріалів справи, він відсутній в матеріалах, що були підставою для прийняття рішення про оформлення права власності за СП «Скомекс» виконавчим комітетом сільської ради, яке згодом було скасоване. Право власності на спірну будівлю СП «Скомекс» зареєстроване з перебігом тривалого терміну біля трьох років. Внесок не був відображений в Статуті підприємства, зміни до якого не вносилися з часу створення до 27 лютого 2009 року. Доказом передачі спірної будівлі не може бути накладна від 1 грудня 1999 року № 1134. Такий висновок випливає з того, що загальні збори не передавали ні ТзОВ, ні ПАФ «Селекціонер» повноважень на здійснення управління часткою колективного підприємства до СП «Скомекс», а, крім того, дана накладна (як бухгалтерський документ) не скріплена печаткою ТзОВ «Селекціонер» та не містить підпису головного бухгалтера підприємства, тобто не відповідає ознакам документа. Крім того, змістом цієї накладної стверджується, що СП «Скомекс» передано вартість будівлі цеху, згідно експертної оцінки станом на 1 грудня 1998 року в розмірі 325 196,25 грн., в первинній редакції статуту СП розмір внеску ССП складає 60 тис. крб., в новій редакції Статуту розмір внеску засновника ПАФ «Селекціонер» становить вже 115 905,50 грн. Таким чином, докази про те, що саме спірна будівля цеху переробки молока була внеском до статутного фонду СП «Скомекс» відсутні. Доказів про перехід до приватного підприємства права на частку колективного підприємства, а в подальшому пайовиків Об»єднання співвласників цілісного майнового комплексу «Селекціонер» не надано.

Згідно із п. п. 4.1, 5.1.2 чинного Статуту СП «Скомекс», учасником якого є ПАФ «Селекціонер», частка якої вносилась в порядку і на умовах передбачених установчою угодою товариства у 1994 році, становить 42,15% і оцінюється в сумі 115905,50 грн. Однак, перший статут СП «Скомекс» був зареєстрований розпорядженням представника Президента Сокальського району № 93 від 1 березня 1994 року. Як вбачається з п. 3.1, одним із засновників підприємства є ССП «Селекціонер», внесок якої до статутного фонду згідно із п. 6.2 Статуту становить 9660 тис. крб. (40% статутного фонду), який здійснюється за рахунок виділення земельної ділянки, відремонтованих будівель, системи енергозабезпечення і комунікації, очисних споруд. Кількісний склад такого внеску не конкретизований. Згідно п. 6.3 Статуту, оцінка внесків учасників, їх вид, кількість і порядок внесення регулюються установчою угодою. Згідно із п. 6.5 Статуту, грошові кошти, будівлі, передача земельної ділянки і частини технологічного обладнання має бути здійснено до 2 березня 1994 року. Установча угода, а також докази фактичного формування статутного фонду у зазначений у вказаних документах спосіб та майном, не надані.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена в Статуті вимога не була дотримана і спірне майно не було передане. Згідно із протоколом №1 загальних зборів членів селянської спілки «Селекціонер» від 18 лютого 1997 року лише на цю дату було прийнято рішення затвердити рішення правління від 12 лютого 1997 року, передати 2 га землі і будівлі (не конкретизовані) СП «Скомекс» як внесок у статутний фонд. Рішенням Скоморохівської сільської ради народних депутатів від 9 квітня 1997 року «Про затвердження рішення правління селянської спілки «Селекціонер» від 12 лютого 1997 року про передачу землі і будівель СП «Скомекс» було погоджено лише передачу спілкою позивачу 2 га землі та надано дозвіл по підготовці матеріалів попереднього вибору земельної ділянки. СП «Скомекс» посилається на те, що спірний цех обліковується на його балансі, що підтверджує балансом на 30 червня 2009 року, однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, накладної від 1 грудня 1999 року №1134, СП «Скомекс» було передано лише вартість будівлі цеху 325196,25 грн. згідно експертної оцінки станом на 1 грудня 1998 року. Розшифровка рядка «основні засоби» балансу суду надана.

Знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов»язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Апелянти не надали належних доказів внесення спірного майна в статутний фонд, а також про належне декларування цього.

Рішенням виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради №13 від 3 березня 2000 року «Про оформлення права власності за СП «Скомекс» на будівлю молокопереробного цеху», було вирішено оформити позивачу право власності на будівлю цеху в с. Перетоки вул. Шевченка, 86 та видати свідоцтво на право власності на цю будівлю як внесок до статутного фонду. На цій підставі СП «Скомекс» було видано свідоцтво про право власності на будівлі від 6 березня 2000 року, зареєстроване Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Згідно із довідкою № 936 від 26 серпня 2009 р. Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», спірна будівля зареєстрована на праві власності за СП «Скомекс» на підставі свідоцтва про право власності від 6 березня 2000 року, виданого виконкомом Скоморохівської сільської ради згідно рішення №13. Як вбачається з листа комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1000 від 11 вересня 2009 року, довідка про наявність майна №936 від 26 серпня 2009 року була видана позивачу помилково, станом на дату розгляду справи судом будівля цеху переробки молока в с. Перетоки, вул. Шевченка, 86а(86) на праві власності за позивачем не зареєстрована.

Рішенням виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради №86 від 10 грудня 2002 року «Про відміну рішення виконкому сільської ради №13 від 3 березня 2000 року» було вирішено відмінити рішення виконкому сільської ради №13.

З матеріалів справи, зокрема, рішення виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради № 86 від 10 грудня 2002 року «Про відміну рішення виконкому сільської ради №13 від 3.03.2000 р.», підстава, з якої за позивачем було зареєстровано право власності, відпала. Згідно із п. 6.1. Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно юридичним особам» у разі внесення до статутного фонду об»єктів нерухомого майна їх засновниками оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності, яке видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування Відтак, з урахуванням наведеного, СП «Скомекс» не доведено належність йому права власності на спірне майно.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Посилання апелянта на належність йому такого права, не доведені у встановленому порядку належними доказами. СП «Скомекс» не надало чинних правовстановлюючих документів на спірне майно.

Та обставина, що СП «Скомекс» є власником земельної ділянки площею 1,7073 га в с. Перетоки, з цільовим призначенням для розміщення виробничої бази згідно із державним актом на право власності на землю ЛВ №031152 від 29 вересня 2000 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 22 серпня 2000 року; посилання на те, що ним понесені витрати на утримання спірного майна та організаційне забезпечення його функціонування, що підтверджується, зокрема, рішенням виконавчого комітету Скоморохівської сільської ради №19а від 12 квітня 2007 року «Про надання дозволу СП «Скомекс» на проектно-пошукові роботи по реконструкції молочно-переробного цеху в с. Перетоки по вул. Шевченка, 86», не спростовує зазначених висновків суду. Рішення Скоморохівської сільської ради від 9 квітня 1997 року про передачу землі і будівель СП «Скомекс», дозвіл на реконструкцію будівлі, викуп апелянтом земельної ділянки не свідчить про те, що спірна будівля цеху переробки молока належить на праві власності СП «Скомекс», оскільки земельна ділянка та будівля є окремими об»єктами права власності. Дозвіл на проектно - пошукові роботи від 12 квітня 2007 року та робочий проект реконструкції цеху від 29 жовтня 2007року свідчать про здійснення СП «Скомекс» виробничо - господарської діяльності, а не підтверджує набуття ним права власності на спірну будівлю.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може звернутися з позовом про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Спірна будівля до 30 червня 2009 року обліковувалася на позабалансовому рахунку ПАФ «Селекціонер» як орендоване майно. Твердження про перебування спірної будівлі на балансі СП «Скомекс» нічим не обґрунтоване, оскільки баланс підприємства за 1997 - 2000 роки не наданий.

На час паювання майна спірна будівля не була передана, в ході врегулювання майнових відносин проведено її оцінку, що відображено в переліку майна пайового фонду. З врахуванням цього визначено розмір пайового фонду, його структуру та видано майнові свідоцтва співвласникам. Заперечуючи правомірність скасування сільською радою рішення про оформлення права власності СП «Скомекс» на спірне майно, апелянт вказує, що в перелік об»єктів, які підлягають паюванню, включено цех переробки молока в с. Перетоки, який внесений в статутний фонд СП «Скомекс» і за таких обставин розпаюванню підлягає не індивідуально визначене майно, а активи в формі корпоративних прав частки в статутному фонді товариства до якого внесено майно, і що цей актив повинен інвентаризуватися і включатися до переліку майна, що підлягає розпаюванню. Однак, докази про те, що в період 1997 - 2009 років засновник вніс до статутного фонду будівлю, отримував дивіденди від діяльності підприємства і такі були розподілені між пайовиками, відсутні.

Спірна будівля цеху переробки молока, як орендоване майно, перебувала на позабалансовому рахунку ПАФ «Селекціонер», а не була внеском у статутний фонд СП «Скомекс». Доводи апелянтів цього не спростовують.

Стягуючи з ПАФ «Селекціонер» орендну плату за користування майном, що правомірно виділене зборами у власність ОСОБА_3, суд вірно виходив з обставини фактичного користування ПАФ « Селекціонер» майном позивача за період з 25 листопада 2008 року до 12 червня 2009 року та розміру орендної плати, визначеного законодавством в відсотках від вартості орендованого майна, в межах наданого позивачем розрахунку. При цьому суд вірно керувався вимогами ст. 762 ЦК України.

Не спростовують висновки суди доводи апелянта про визнання права власності на робочу та продуктивну худобу в кількості 16591 кг живої ваги, на оборотні засоби на суму 292004,32грн., в зв»язку із розподілом худоби за цінами 2000 року, оскільки жодного заниження ціни не відбулося, позаяк паювання худоби проходило по кількості поголів»я і по балансовій вартості, а не по реалізаційних цінах. ОСОБА_3 жодного договору про купівлю - продаж майна в розумінні ст. 632 ЦК України не укладав, вартість майнового паю з часу паювання за рахунок збільшення вартості худоби не зросла і її частка в структурі паю не змінилася, а тому визначати кількість худоби яку має отримати у власність ОСОБА_3 будь - яким іншим чином немає підстав.

Оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права. Покликання апелянта на те, що рішення було ухвалене за відсутності представника СП «Скомекс» не заслуговує на увагу, оскільки спростовується тим, що представник СП «Скомекс» завчасно був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Суд першої інстанції визнав причину неявки представника неповажною, вважаючи, що юридична особа вправі і мала можливість забезпечити представництво своїх інтересів в суді.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач правомірно набув право власності на спірне майно, яке належало до об»єктів розпаювання. Правові підстави для передачі цеху переробки молока до статутного фонду СП «Скомекс» та оформлення права власності на нього за вказаним підприємством відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Сокальського районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційні скарги слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс» та Приватної агрофірми «Селекціонер» відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: