Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Іващенко С.О.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину жилого будинку з надвірними будівлями,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на ? частину будинку з надвірними будівлями по вул. Багратіона, 34 в м. Харкові, як частину у спільному майні подружжя.

В обґрунтування позову позивачка зазначала, що з 10.12.1993 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Під час шлюбу за спільні кошти вони придбали ? частину жилого будинку з надвірними будівлями за зазначеною адресою. Право власності на спірну частину жилого будинку зареєстровано на імя відповідача. Сімейні відносини між нею та відповідачем припинилися, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У звязку з тим, що ? частина жилого будинку по вул.Багратіона в м.Харкові була придбана під час шлюбу, вона має право на ? частину жилого будинку.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 1993 року. У 1999 році вони продали належну їм квартиру по вул. Слинько в м.Харкові за 4500 доларів США для того, щоб придбати житловий будинок, але їм не вистачило 2500 доларів США і гроші від продажу квартири вони відклали вдома. Позивачка та ОСОБА_3 працювали і відкладали гроші для придбання жилого будинку. Коли захворіла мати ОСОБА_3 ОСОБА_4, на її прохання сторони проживали разом з нею. У 2004 році сторони почали шукати варіанти придбання жилого будинку, звернулися до агенції з нерухомості, також у 2004 році вони продали свій автомобіль за 4200 доларів США. В березні 2005 року сторони підшукали варіант придбання жилого будинку, який їх влаштовував по вул.Багратіона,34 в м.Харкові. ? частину жилого будинку, яка зареєстрована на імя ОСОБА_3 вони придбали за спільні кошти, а ОСОБА_4 ? частину жилого будинку придбала за кошти від продажу належної їй квартири по вул.23 Серпня в м.Харкові. Спірний жилий будинок був придбаний за еквівалент 24500 доларів США. Квартиру ОСОБА_4 продала 25.03.2005 року ввечері, а спірний жилий будинок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 купили 26.03.2005 року вранці. Завдаток за житловий будинок в сумі 16000 гривень 15.02.2005 року вніс ОСОБА_3, ця сума була також спільними коштами подружжя.

Відповідач ОСОБА_3 проти позовів заперечував і пояснив, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, у 1999 році вони продали належну їм трикімнатну квартиру за 4500 доларів США і ці гроші вклали у швацький бізнес, яким займалися, але виробництво було збитковим, у звязку з чим зазначені кошти були втрачені. Після цього вони вимушені були для проживання знімати ? частину будинку у приватному секторі. Грошей на оплату за житло у них не було, матеріальне становище їх сімї було складним через те, що в червні 2002 року ОСОБА_3 захворів та переніс операцію. У вересні 2002 року він потрапив у ДТП отримавши перелом хребта, довгий час знаходився в лікарні. Через це він майже два роки не працював і не мав доходу. Саме тоді його мати ОСОБА_4 вирішила продати належну їй квартиру, а гроші подарувати відповідачу до дня народження, щоб він купив жилий будинок, і жити потім разом з ними. Наприкінці 2004 року ОСОБА_3 продав автомобіль, який належав його матері ОСОБА_4 Гроші в сумі 16000 гривень (екв.3000 доларів США) на завдаток за жилий будинок по вул.Багратіона,34 він позичив у свого знайомого ОСОБА_5 Договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_4 АДРЕСА_1 був укладений ввечері 25.03.2005 року, тоді ж були отримані гроші за неї. При цьому були присутні ОСОБА_4, відповідач та ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_4 боялася залишати гроші у себе до наступного ранку, вони разом поїхали до неї до додому де вона передала йому в дар гроші від продажу квартири для придбання жилого будинку. Про це ОСОБА_3 склав розписку в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 26.03.2005 року в ранці вони з матірю та продавцями спірного жилого будинку у приватного нотаріуса ОСОБА_7 уклали договір купівлі-продажу спірного жилого будинку. Будинок був придбаний за 24500 доларів США, в цю суму входив завдаток та 13% - податок з доходу. Відповідач наполягає, що спірна частина жилого будинку по вул.Багратіона,34 в м.Харкові придбана за гроші його матері, які вона подарувала йому до дня народження, і тому є його особистою приватною власністю.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 проти позову заперечувала і пояснила, що жилий будинок по вул.Багратіона,34 в м.Харкові придбаний за 20900 доларів США це гроші від продажу належної їй квартири по вул.23 Серпня в м.Харкові. Їх вона подарувала своєму сину ОСОБА_3 до дня народження, при цьому були присутні свідки і син написав розписку. Спільних грошей з позивачкою у сина не було, гроші, які зароблялися, витрачались на потреби їх сімї.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, третьої особи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 10 грудня 1993 року Дзержинським відділом ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 1313 (свідоцтво про одруження серії ІІІ-ВЛ № 465647). Шлюб розірвано Фрунзенським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, про що 29.07.2008 року зроблено актовий запис № 288 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 073137). У звязку з розірванням шлюбу 03.10.2008 року позивачка змінила прізвище з „Моторна на „Білостоцька (свідоцтво про зміну імені серії І-ВЛ № 002939)

Відповідачем ОСОБА_3 під час шлюбу було придбано ? частину спірного будинку, про що 26.03.05 року був укладений договір купівлі-продажу. Продаж вчинено за 27755 гривень, які отримані продавцем повністю до підписання договору. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації за № 516790 (витяг з Державного реєстру правочинів № 821948 від 26.03.2005 року).

Право власності на ? частину будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Багратіона, 34 зареєстровано КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6870264 від 30.03.2005 року).

Судом встановлено, що 25 березня 2005 року мати відповідача ОСОБА_4 продала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 за 110770 гривень (договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований КОП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації за № 514381). Отримані від продажу квартири грошові кошти ОСОБА_4 передала своєму синові у дарунок до дня народження для придбання житлового будинку, про що відповідачем ОСОБА_3 у присутності двох свідків було складено розписку.

Той факт, що гроші у сумі 110770 гривень отримані відповідачем від матері у дарунок та не були спільною власністю подружжя підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які були присутніми при передачі грошей ОСОБА_3 його матірю ОСОБА_4

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він був знайомим ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_10, йому відомо, що ОСОБА_4 продала належну їй квартиру по вул. 23 Серпня в м.Харкові за 20900 доларів США, хотіла подарувати сину будинок і він був присутнім коли ОСОБА_4 передавала гроші ОСОБА_3 Це відбувалося в березні 2005 року, в квартирі по вул.23 Серпня в м.Харкові, ввечері.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 25.03.2005 року йому зателефонував ОСОБА_3 і попросив бути присутнім при даруванні грошей його матірю йому на придбання будинку. ОСОБА_5 приїхав на квартиру по вул.23 Серпня в м.Харкові, був присутнім при даруванні грошей та написанні розписки, і, на своєму автомобілі відвіз ОСОБА_3 з грошима додому. Позивачка ОСОБА_11 при цьому присутня не була.

При таких обставинах, суд вважає встановленим, що ? частина будинку за адресою: м. Харків, вул. Багратіона, 34 придбана за особисті кошти ОСОБА_3, отримані у дар від матері ОСОБА_4, що підтверджується тією обставиною, що договір купівлі-продажу спірного майна вчинено ОСОБА_4 на наступний день після отримання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

З угоди про обовязки, забезпечені завдатком від 15.02.2005 року, ЧП фірма «Центр нерухомості» вбачається, що ОСОБА_12 отримала від ОСОБА_3 завдаток в сумі 16000 гривень в рахунок укладання договору купівлі-продажу жилого будинку по вул.Багратіона,34 в м.Харкові за суму еквівалентну 24500 доларів США.

Посилання позивачки на те, що сума завдатку у розмірі 16000 гривень, яка була надана ОСОБА_3 є спільною власністю подружжя, спростовується поясненнями свідка ОСОБА_5, який у судовому засіданні пояснив, що на початку 2005 року до нього звернувся знайомий ОСОБА_3 і просив позичити йому гроші в сумі 2000 доларів США для сплати завдатку за житловий будинок, свідок позичив ОСОБА_3 гроші у зазначеній сумі.

Посилання позивачки в обґрунтування позову на ту обставину, що після укладення договору купівлі-продажу нотаріусом ОСОБА_7 було отримано письмову згоду ОСОБА_11 на укладення її чоловіком договору купівлі-продажу спірної частини будинку, суд не може вважати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки така згода не свідчить про здійснення правочину за спільні кошти подружжя та не спростовує доводів відповідача.

Допитана в судовому засіданні свідок приватний нотаріус - ОСОБА_7 пояснила, що чіткий порядок запису правочинів в реєстрову книгу не встановлений. Саме тому 26.03.2005 року вона внесла в реєстр під №№ 2-574-575 договір купівлі-продажу між ОСОБА_12, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, під реєстровим № 2-576 заяву ОСОБА_10 про надання згоди на купівлю його дружиною ? частини жилого будинку по вул.Багратіона,34 в м.Харкові, а під реєстровим № 2-577 заяву ОСОБА_11 про надання згоди на купівлю її чоловіком ? частини жилого будинку по вул. Багратіона,34 в м.Харкові. Ніяких розписок нотаріусу предявлено не було.

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сторони мали власні доходи, достатні для придбання житлового будинку. Суд критично оцінює пояснення позивачки, про те, що спірну частину будинку вони придбали з відповідачем за спільні кошти, отримані від продажу квартири у 1999 році та автомобіля наприкінці 2004 року, а також на заощадження. Письмових та інших доказів спільних фінансових чи трудових зусиль подружжя, спрямованих на отримання спільного майна, позивачка суду не надала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. 57 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину жилого будинку з надвірними будівлями відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м.Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано; якщо після подачі заяви на апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги; у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: