Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-586/2010
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗО вересня 2010 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - Мельника І.І.
секретаря - Матейко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошової компенсації за належне речове майно,-
встановив:
ОСОБА_1 в червні 2010 року звернувся до Галицького районного суду з позовною заявою і просить стягнути в його користь з відповідача компенсацію за належне йому речове майно, яке підлягало видачі згідно з нормами речового забезпечення в сумі 5190 грн. Судові витрати по справі просив покласти на відповідача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав і суду пояснив, шо наказом командувача військ західного оперативного командування від 20 жовтня 2006 року за № 44 ПМ його було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я та у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент йог;о звільнення із ЗСУ) передбачено, що військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також грошове майно та речове забезпечення, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. При звільненні із служби у відставку він перебував на обліку в Івано-Франківському обласному військовому комісаріаті Міністерства оборони України.
Згідно листа-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.05.2010 року за № 7/218 за період до 11.03.2000 року з ним не здійснено розрахунок за речове майно в сумі 966 грн. 96 коп., а після 11 березня 2000 року - 4223 грн. 07 коп. Всього йому недовиплачено 5190 грн. компенсації за речове майно.
Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав з тих підстав, що цільових коштів на виплату грошового майна військовослужбовцям, звільненим у запас та у відставку у 2009 - 2010 роках не надходило/ а у зв`язку з обмеженим речовим забезпеченням військовослужбовців в період 2000 - 2010 років, речового майна для видачі позивачу немає і буде проводитись після отримання такого майна з довольчих складів та погашення заборгованості перед військовослужбовцями, звільненими з 2002 року в порядку черги.
Заслухавши доводи сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу і в 2006 році був звільнений у відставку за станом здоров`я та у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, що стверджується витягом з наказу за № 148 від 30.10.2006 року. Як зазначено у вищезазначеному наказі, позивач мав право на отримання грошової компенсації, замість належного до видачі речового майна.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, що діяла на момент звільнення позивача із Збройних Сил України, військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також грошове майно та речове забезпечення, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них, а відповідно до п.п. 27, 28 Положення про порядок грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444 можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
При звільненні із служби у відставку позивач перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 і компенсацію за речове майно /повинен виплатити саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно листа-відповіді якого від 05.05.2010 року за № 7/218 за період до 11.03.2000 року з позивачем не здійснено розрахунок за речове майно в сумі 966 грн. 96 коп., а після 11 березня 2000 року - 4223 грн. 07 коп. Всього позивачу недовиплачецо 5190 грн. компенсації.
Посилання представника відповідача на відсутність коштів для проведення компенсаційних виплат за речове майно суд вважає безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу.
За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і його слід задовольнити повністю.
Судові витрати по справі покласти на відповідача.
На підставі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», керуючись ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України суд, - /
вирішив:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 5190 грн. грошової компенсації за речове майно.
Стягнути з Івано-Франківського обласного військового комісаріату в доход держави 52 грн. держмита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя: І. І. Мельник