Справа №2-2094/10
Провадження №
21.06.2010 року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі: головуючого судді Гордимова А.В.,
при секретарі Фісенко В.Ю.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
з участю відповідача ОСОБА_2,
з участю представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, -
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи тим, що 21.03.2006 року він надав кредит фізичній особі на ім'я ОСОБА_2 у розмірі 1069,90 гривень. З часу оформлення кредиту його погашення не проводилося, заборгованість по кредиту становить 3979,90 гривень. У подальшому було встановлено, що ОСОБА_2 не укладала і не підписувала кредитний договір, це зробила інша невстановлена особа. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір № DNН4КР13220216, укладений з ним невідомою особою від імені ОСОБА_2.
В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, на підставах викладених у позові, просила задовольнити позовні вимоги.
Відповідач та її представник у попередньому судовому засіданні позов визнали.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно ч. З ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно кредитного договору № DNН4КР13220216 від 21.03.2006 року закрите акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (тепер - публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») надало ОСОБА_2 кредит у сумі 1069,90 гривень терміном на 12 місяців.
Враховуючи, що вказаний кредитний довір уклала невідома особа, яка назвалася ОСОБА_2, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, а також те, що ОСОБА_2 на укладення договору згоду не давала, що суперечить її внутрішній волі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст 10. 11, 130, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.
Визнати недійсним кредитний договір № DNН4КР13220216 від 21.03.2006 року, укладений між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та невідомою особою від імені ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд міста Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.В.Гордимов