АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1302/10Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22ц/ 2741/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гірський Б. О.,

при секретарі ОСОБА_1

з участю сторін та прокурора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Підгаєцького районного суду від 26 жовтня 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Підгаєцького районного суду від 26 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що розгляд справи відбувався у його відсутності у час його перебування на роботі у Росії. Крім цього, вказує на те, що ним надавалась матеріальна допомога по утриманню та забезпеченню неповнолітнього сина ОСОБА_5, а тому вважає вказане рішення незаконним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина ОСОБА_2, не приймав і не приймає участі у його вихованні, не надавав коштів на його утримання, не спілкувався з ним та не проявляв щонайменшої батьківської турботи.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вирішить справу згідно з законом, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Відповідно до ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного суду № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідач ОСОБА_2 не займався вихованням, утриманням та матеріальним забезпеченням сина.

Пояснення апелянта в суді апеляційної інстанції вищевказані висновки суду першої інстанції не спростовали, адже апелянт пояснивив, що аліменти на утримання сина він не сплачує, а доказів стосовно фінансової допомоги він не може представити.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, суд першої інстанції дав вірну оцінку поведінці ОСОБА_2, як свідоме нехтування батьківськими обов'язками та ухилення від виховання дитини, що дає підстави для позбавлення батьківських прав.

Посилання апелянта про порушення норм процесуального права, а саме розгляд справи у його відсутності не заслуговує на увагу, оскільки з поштового повідомлення, що міститься в матеріалах справи (а.с. 19) вбачається, що ОСОБА_2 про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких доказів про перебування за межами місця свого проживання суду не надав.

Таким чином, суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Підгаєцького районного суду від 26 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6