КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-1998/2010
Провадження № 2-1998/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Непши О.І.,

при секретарі - Піроженко А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - комунальне житлово- експлуатаційне підприємство № 24, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

19 березня 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 13 червня 2001 року йому на його родину, до складу якої входили дружина та неповнолітня донька, на підставі ордеру .4° 1949, виданого Миколаївським глиноземним заводом, надана кімната № НОМЕР_2 у гуртожитку сімейного типу, житловою площею 18 кв.м., розташованому по АДРЕСА_2 . Відповідачка є колишньою дружиною позивача. Шлюб між сторонами розірваний 30 вересня 2009 року. З 2003 року відповідача залишила родину і обірвала зв`язки із сім`єю. Згодом позивачу стало відомо, що остання виїхала до Австрійської Республіки. Відповідачка в спірній кімнаті не мешкає з початку 2003 року, комунальні платежі не сплачує, приміщенням не користується і не з`являється в ньому, їй особистих речей у кімнаті не має. Такий стан речей порушує права позивача як наймача житла, тому він просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердив. Додатково пояснив, що перешкод відповідачці у користуванні житлом не чинив. З 2003 року і до часу розгляду справи судом відповідачка в Україну не поверталася, позивачу відомо, що остання вийшла заміж в Австрійській Республіці, народила там дитину. На даний час позивач має намір приватизувати спірну кімнату на себе та на свою дочку.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, поштою надіслала суду заяву, в якій вимоги позову визнала в повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала, просила слухати справу за її відсутності.

Третя особа - комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 24 - у судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розглянути справу за відсутності представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини.

13 червня 2001 року Миколаївським глиноземним заводом позивачу на сім`ю з трьох осіб виданий ордер № 1949 на кімнату АДРЕСА_3 (а.с. 10).

30 вересня 2009 року шлюб між сторонами розірваний рішенням судом району Прегартен Австрійської Республіки (а.с.26-30).

Згідно довідки № 782 від 08 лютого 2010 року в спірній кімнаті зареєстровані: позивач - ОСОБА_1 , відповідачка - ОСОБА_2 та їх донька - ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до акту про непроживання від 11 березня 2010 року відповідачка не проживає за вказаною адресою та не користується спірною кімнатою з 2003 року, її особистих речей у кімнаті не має (а.с. 12).

Як закріплює ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За правилами ч.І ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Одночасно ст.72 ЖК встановлює, що в судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад

встановлені строки.

За викладених обставин суд находить позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягаю і ь задоволенню.

Керуючись ст.ст.208, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Миколаєві, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - кімнатою № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.І.Непша