Справа №2-3021/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача пре стягнення аліментів, вказуючи, що від спільного шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який має потребу в утриманні, однак через те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, вихованням дитини не займається, позивачка змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Позивачка в судове засідання не зявилась, представила заяву згідно якої позовні вимоги уточнила та просила стягувати аліменти в розмірі 600 гривень на утримання дитини, в іншій частині від позову відмовилась, просила справу розглядати без неї.

Відповідач в судове засідання не з'явився, представив заяву, що з уточненим позовом згоден.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні

попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 травня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Василівській сільській раді Болградського району Одеської області, актовий запис № 06, від шлюбу мають неповнолітнього дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, в суді знаходиться позовна заява про розірвання шлюбу, проживають окремо один від одного, дитина знаходиться на утриманні матері, тобто позивачки, яка також самостійно займається і вихованням дитини.

На даний час через не достатність заробітку у позивачки склалось скрутне становище, коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки дитина неповнолітня, потребує багато затрат для розвитку, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням не займається, у зв'язку з чим ставить позивачку у тяжке матеріальне становище.

У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до виконання їхнього повноліття.

Враховуючи вищевикладене. су д вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 130, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 30.03.2010 року до повноліття дитини, тобто до 18.09.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, державне мито в сумі 51 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: