Справа № 2-1449/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" грудня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.

при секретарі Чайковській Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Самбірського району, третя особа управління Держкомзему у Самбірському районі про визнання протиправним рішення ОСОБА_3 сільської ради та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 просить постановити рішення, яким визнати протиправним рішення ОСОБА_3 сільської ради Самбірського району від 24.06.1995 року № 31 та визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 035380.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що являється власником ? частини домоволодіння по вул. Шевчука в с. Ралівка Самбірського району. Друга половина згаданого будинковолодіння належала її сестрі ОСОБА_4, яка померла 09.01.2009 року. При житті нею було складено заповіт в користь свого сина ОСОБА_2. Він спадщини не оформив, але вступив у володіння спадковим майно, оскільки весь час проживав у вказаному будинковолодінні. Для обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,5865 га. Вказаною земельною ділянкою позивачка та її сестра користувались по половині відповідно до часток у будинковолодінні.

15.10.2010 року переглядаючи документи позивачка виявила Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя ОСОБА_4, згідно якого нею була приватизована вся земельна ділянка, надана для обслуговування вказаного будинку.

Вважає, що даний Державний акт повинен бути визнаний недійсним, оскільки їй на праві приватної власності належить половина згаданого будинковолодіння, а, отже, повинна належати половина земельної ділянки.

Крім цього, просить визнати незаконним рішення ОСОБА_3 сільської ради від 24.06.1995 року, на підставі якого було передано у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,5865 га.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просить його задоволити. Суду пояснила, що на даний час між нею та сином ОСОБА_4 не виникає жодних спорів відносно користування земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його задоволення, пояснив, що користується половиною земельної ділянки відповідно до частки у спільному будинковолодінні, жодних конфліктів щодо розподілу земельної ділянки між ними не виникає.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Самбірського району у судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Представник третьої особи Управління Держкомзему у Самбірському районі у судовому засіданні пояснив, що Державний акт на право приватної власності видано на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Самбірського району. Щодо вирішення даного спору покладається на думку суду.

Судом встановлено, що позивачка являється власником ? частини домоволодіння по вул. Шевчука в с. Ралівка Самбірського району. Друга половина згаданого будинковолодіння належала її сестрі ОСОБА_4, яка померла 09.01.2009 року. При житті нею було складено заповіт в користь свого сина ОСОБА_2. Він спадщини не оформив, але вступив у володіння спадковим майно, оскільки весь час проживав у вказаному будинковолодінні. Для обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,5865 га. Вказаною земельною ділянкою позивачка та її сестра користувались по половині відповідно до часток у будинковолодінні.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду декількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, а тому земельна ділянка повинна належати по ? частині ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Отже, у судовому засіданні встановлено, рішення ОСОБА_3 сільської ради від 24.06.1995 року № 31 є протиправним, а Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на підставі зазначеного рішення, повинен бути визнаний недійсним.

Так як позивачка дізналася про своє порушене право 15.10.2010 року, строк звернення до суду пропустила з поважний причин, а тому такий підлягає поновленню.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 120 Земельного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити строк звернення до суду. Позов задоволити.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_3 сільської ради Самбірського району від 24.06.1995 року № 31 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,5865 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 035380 виданий 15.08.1995 року на імя ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради від 24.06.1995 року № 31.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя