Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-1230/10
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Чуняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у спадковому майні,

в с т а н о в и в :

У лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що рішенням виконкому Великодимерської сільської ради депутатів трудящих Броварського району Київської області від 27 липня 1965 року його бабі, матері його батька, ОСОБА_6 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку.

24 серпня 1965 року на підставі цього рішення виконавчим комітетом Броварської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_6 було видано свідоцтво за № 159, згідно з яким їй виділено земельну ділянку площею 0,42 га під забудову в АДРЕСА_1

На цій земельній ділянці ОСОБА_6 збудувала житловий будинок, який належним чином введений в експлуатацію. На будинок була видана будинкова книга, відповідно до якої домоволодіння значиться за АДРЕСА_1 домоволодільцем якого є ОСОБА_6.

Згідно із зведеним актом будівель та споруд від 15 квітня 2009 року інвентарної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 складеним комунальним підприємством Київської обласної ради "Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації", за зазначеною вище адресою знаходяться: житловий будинок - "А-1", житловою площею 48,3 м2, і надвірні будівлі та споруди: сарай - "Б", погріб - "В", колодязь - "К" та огорожа - "N", власником яких вказана ОСОБА_6.

03 лютого 1998 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, в рівних частках заповіла онукам: йому, ОСОБА_3, та відповідачу у справі ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом її про смерть. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: житловий будинок АДРЕСА_1

На день смерті ОСОБА_6 складений нею заповіт не змінювався і не скасовувався.

29 березня 2002 року у встановлений законом строк він звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Однак, у зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_6 не оформила правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, тому він змушений звернутися до суду.

Відповідно до ст. 535 ЦК України (1963 року), який був чинним на момент виникнення правовідносин, непрацездатні діти спадкодавця, незалежно від змісту заповіту, спадковують не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Згідно із ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

На час відкриття спадщини син спадкодавця ОСОБА_6 - відповідач ОСОБА_5 був непрацездатним за віком, оскільки досяг 60-річного віку, тому він має право на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 1/3 частки, яка обраховується наступним чином.

Його бабуся спадкодавець ОСОБА_6 мала двох синів: ОСОБА_5 - відповідач у справі, та ОСОБА_7, який є його, позивача ОСОБА_3, батьком.

Внаслідок пожежі, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, його батько ОСОБА_7 помер разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджується лікарськими свідоцтвами про смерть, виданими 07 лютого 2002 року.

Таким чином, при відсутності заповіту спадкоємцями за законом майна ОСОБА_6 є він, позивач ОСОБА_3 як син ОСОБА_7 та онук ОСОБА_6, та відповідач ОСОБА_5 як другий син ОСОБА_6, яким по закону кожному з них належало б по ? частки спадщини.

Виходячи з наведеного, розмір обов'язкової частки у спадщині, яку має успадкувати відповідач ОСОБА_5 становить 1/3 частку (2/3 від 1/2 частки у спадщині).

Право на спадкування інших 2/3 часток спадкового майна в рівних частках кожний по 1/3 частки мають спадкоємці за заповітом він, ОСОБА_3, та відповідач ОСОБА_4

Просив визнати за ним, ОСОБА_3, право власності на 1/3 частку житлового будинку - "А-1" та 1/3 частку надвірних будівель і споруд: сарай - "Б", погріб - "В", колодязь - "К" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_4, який є і представником відповідача ОСОБА_5, у судовому засіданні позов визнав, проти визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частку спірного житлового будинку та надвірних будівель не заперечував.

Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належав житловий будинок - "А-1", загальною площею 82,3 м2, житловою площею 48,3 м2, та надвірні будівлі і споруди: сарай - "Б", погріб - "В", колодязь - "К" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Даний факт підтверджується:

- рішенням виконкому Великодимерської сільської ради депутатів трудящих Броварського району Київської області від 27 липня 1965 року про надання ОСОБА_6 дозволу на перебудову житлового будинку;

- свідоцтвом № 159 від 24 серпня 1965 року, виданим ОСОБА_6 на забудову земельної ділянки площею 0,42 га за адресою: АДРЕСА_1

- довідкою № 1117 від 20 травня 2009 року, виданою Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області, з якої вбачається, що відповідно до погосподарських документів селищної ради за 2000-2005 роки, погосподарська книга № 16, особовий рахунок НОМЕР_1, домоволодіння у АДРЕСА_1, значилося за ОСОБА_6. Рішення про оформлення права власності на даний житловий будинок за життя ОСОБА_6 селищною радою не приймалося. У цьому будинку до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживав її син ОСОБА_7;

- інвентаризаційною справою на житловий будинок АДРЕСА_1

- довідкою Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 січня 2010 року з якої видно, що згідно із земельно-кадастровими даними за ОСОБА_6 значиться земельна ділянка площею 0,40 га по АДРЕСА_1, з яких 0,25 га для індивідуального житлового будівництва.

Із заповіту, посвідченого 03 лютого 1998 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона матиме право, в рівних частках заповідала позивачу ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Із спадкової справи № 246 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 видно, що 29 березня 2002 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після її смерті до нотаріальної контори звернувся позивач ОСОБА_3.

Також із спадкової справи вбачається, що 17 липня 2002 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 звернувся відповідач ОСОБА_4, а 24 липня 2002 року на підставі ст. 535 ЦК України (1963 року) - відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який має право на обов'язкову частку у спадщині як непрацездатний за віком син спадкодавця.

Згідно із ч. 1 ст. 524 ЦК України (1963 року), який був чинним на момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

У ст. 535 ЦК України (1963 року) було визначено, що непрацездатні діти спадкодавця, незалежно від змісту заповіту, спадковують не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, як непрацездатний за віком син спадкодавця ОСОБА_6 має право на обов'язкову частку у спадщині розмір якої становить 1/3 частки.

Спадкоємцями за заповітом інших 2/3 часток майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 в рівних частках є позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4, тому кожному з них належить по 1/3 частки спадкового майна.

Згідно із ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Листом від 21 травня 2008 року № 2619 Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спірного житлового будинку відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, рекомендовано звернутися до суду.

У ст. 328 ЦК України (2003 року) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України (2003 року) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, якій належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1, а також права на спадщину відповідачів у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 524 - 527, 529, 548, 549 ЦК України (1963 року), ст. ст. 328, 392 ЦК України (2003 року), керуючись ст. ст. 174, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку житлового будинку - "А-1", загальною площею 82,3 м2, житловою площею 48,3 м2, та 1/3 частку надвірних будівель і споруд: сарай - "Б", погріб - "В", колодязь - "К" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.