справа № 2-5694/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2010 рокуБроварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Ковальчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки і піклування Броварської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки і піклування Броварської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матірю .

Свій позов, позивач обґрунтовує тим, що в липні 2005 року, між нею і відповідачем було розірвано шлюб, укладений у червні 1996 року. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_4 (1997 р.), ОСОБА_5 (1999 р.), та ОСОБА_3 (2002 р.). З липня 2005 року по березень 2006, Деснянським районним судом міста Києва розглядалася справа про визначення місця проживання дітей. Суд виніс рішення на користь позивача. Апеляційний суд м. Києва, рішення Деснянського районного суду м. Києва переглянуто, дітей розділено, визначивши місце проживання найменшої дитини з відповідачем. Верховним Судом було ухвалено залишити рішення Апеляційного суду м. Києва без змін.

Позивач зазначає, що після ухвали Верховного Суду, позивач заспокоївся і почав добровільно давати спілкуватися з дитиною. Під час проживання з відповідачем, дитина почала дуже хворіти, тому спілкування з дитиною було дуже зручним та вигідним для відповідача. Відповідач привозив до позивача дитину хвору, про що свідчать записи у медичній картці дитини, а забирав сина, здорового.

Позивач зазначає, що відповідач є приватним підприємцем, тому весь час знаходиться на роботі, а дитиною займатися не має можливості. Відповідач змінив чотири доглядальниці для дитини. Заради спілкування з дитиною, позивач допомагала відповідачу в деяких питаннях по роботі. При кожному спілкуванні з відповідачем, він нагадує, що дітей для нього не існує. На теперішній час він має ще двох дітей. Діти, які залишилися з позивачем, зовсім відповідача не цікавлять. Він ніколи не телефонує дітям, не цікавиться їх здоров'ям, навчанням, їх проблемами, не вітає дітей з днем народження. Позивач зазначає також, що до школи ОСОБА_3 збирала вона, а з початку вересня відповідач став чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. А все через те, що син не поважає мачуху і "батька", не відчуває себе щасливою дитиною, що дратує відповідача і він зганяє зло на дитині. Класний керівник дитини, у ролі репетитора, робить з ним домашнє завдання, що свідчить про те що відповідач майже не займається дитиною, тому позивач звернулася до суд з позовом в якому просить визначити місце проживання дитини з нею.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначає, що не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Органу опіки і піклування в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши третю особу, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 народився 12 грудня 2002 року про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 55 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії І БК № 191983 від 14 січня 2003 року.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1 БК № 006559 від 22 вересня 2005 року

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою № 98 від 03 лютого 2010 року виданої Житлово експлуатаційної контори № 307.

Рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 03 березня 2006 року № 2-211/2006 р. визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю.

Рішення Деснянського районного суд м. Києва від 03 березня 2006 року № 2-211/2006 р. переглянуто, колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва та ухвалено нове , що підтверджується рішенням від 20 березня 2006 року № 22-3860/2006 р., в якому зазначено, що проживання ОСОБА_3 визначено з відповідачем, а в позові позивача про відібрання дитини відмовлено. На рішення Апеляційного суду м. Києва позивач подала касаційну скаргу, яку ухвалою від 15 жовтня 2007 року колегією судді Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2006 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 157, 160, 161 Сімейного Кодексу України, та ст. ст. 174, 213-215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 12 грудня 2002 року з матірю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Г. Радзівіл