Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-3532/2010 Головуючий у 1 інст. - Жук М.Л.
Доповідач - Шевченко В.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого- судді Бойко О.В.,
суддів: Шевченка В.М., Лазоренка М.І.,
при секретарі Пільгуй Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради про визнання протиправними дій з приводу обчислення розміру допомоги, зобов'язання здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення,
В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними, що суперечать вимогам ст.48 ч.4 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчислення та виплату управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення в 2009 році в розмірі 120 грн. Зобов"язано управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради провести перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі у відповідності до вимог ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п"яти мінімальних заробітних плат і здійснити відповідну доплату позивачу за вирахуванням виплаченої раніше суми в розмірі 120 грн. Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради на користь ОСОБА_1 витрати з ІТЗ розгляду справи в розмірі 37 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Судом не звернуто уваги на те, що управління у своїх діях керується не просто постановою КМУ №562, а саме Законом України „Про Державний бюджет України на 2009 рік", а саме ст.71, положення якої Конституційним Судом України неконституційним не визнавалось. Також судом не враховано те, що виплативши щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п"яти мінімальних заробітних плат, управління порушило б чинне бюджетне законодавство України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією посвідчення серії Є №023465 від 02.04.2008 року, копією довідки МСЕК серії МСЕ-ЧНВ №354662; має статус особи, яка є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А №441075 від 17.03.2005 року та має право на пільги, встановлені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідам II групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п"яти мінімальних заробітних плат.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки така допомога ОСОБА_1 була виплачена 07 жовтня 2009 року, тобто вже після рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року.

Положення ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 2009 році Конституційним Судом України неконституційними не визнано, а тому відповідач діяв протиправно, всупереч приписам базових законів, які підлягали застосуванню при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення.

Ухвалене судом рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити і залишити рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради відхилити, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.