Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-719/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 4157 грн. 05 коп., вказавши в заяві, що 03.08.2005 р. відповідач ОСОБА_2 взяв у нього безпроцентну позику в сумі 3550 грн. та зобов'язався повернути гроші до 01.03.2006 р. В підтвердження факту укладання договору позики та одержання від нього грошей у зазначеній сумі, відповідач написав розписку.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі.

На його кількаразові вимоги відповідач не реагує, добровільно повернути кошти не бажає, у зв'язку з чим він вимушений звернутися в суд з позовом.

Крім того, за прострочення виконання грошових зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, що за зазначений період, згідно представленого ним розрахунку, що складає 4050 грн. 55 коп., а також 3% річних у сумі 106 грн. 50 коп., витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений шляхом подання оголошення в газету "Запорізька правда" від 06.03.2010 р., у звязку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений безпроцентний договір позики на суму 3550 грн., що підтверджено розпискою відповідача ОСОБА_2 від 03.08.2005 р.

У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором між ними.

Відповідач ОСОБА_2 у своїй розписці зобов'язався повернути борг до 01.03.2006р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Дотепер відповідач не виконав своїх зобов'язань по поверненню позики.

Вказані обставини відповідач не спростував.

У відповідності до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі.

Відповідач своїх заперечень суду не надав, не заявив про пропуск позивачем строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошовий борг в сумі 3550 грн.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Оскільки, боржник прострочив виконання грошових зобов'язань, то він зобов'язаний повернути борг з урахуванням коефіцієнту інфляції та 3% річних відповідно до вимог ст.625 ЦК України.

Сума позики з урахуванням індексу інфляції за зазначений період складає 4050 грн. 55 коп., згідно представленого позивачем розрахунку, який відповідач не спростував.

3% річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання складає 106 грн. 50 коп.

Таким чином, всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4157 грн. 05коп.

/4050,55 + 106,50 = 4157,05 грн./

Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача і витрати, понесені ним по оплаті держмита в сумі 51 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 4050 грн. 55 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 106 грн. 50 коп., а також витрати оплаті держмита в сумі 51 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн., а всього 4328 (чотири тисячі триста двадцять вісім) грн. 05 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: