Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-20/2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 19 січня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.03.2009р. відповідач, керуючи належним позивачу автомобілем «Пежо-405» державний номерний знак ( далі ДНЗ ) ВА 3606АА по вул. Остапенка в с. Селещина скоїв ДТП, що спричинило пошкодження автомобіля та завдано матеріальних збитків. Також діями відповідача йому спричинені моральні страждання, оскільки автомобіль втратив товарний вигляд, він у звязку з цим нервував, при цьому відповідач жодних дій для добровільного відшкодування збитків не вчиняв. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 25 376, 75 грн., 600 грн. вартість експертного дослідження, моральну шкоду в розмірі 1600 грн. та судові витрати.

Відповідач надав заперечення на позов обґрунтовуючи його тим, що позивач не має права вимоги до суду, оскільки не є власником автомобіля, при цьому позивач не довів спричинення йому матеріальної та моральної шкоди саме в такому розмірі, та не довів, що він, відповідач, на відповідній правовій підставі керував автомобілем. Також вважає, що експертним дослідженням не враховано рік випуску автомобіля 1990р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує просить суд стягнути з відповідача витрати понесені ним на ремонт автомобіля та моральну шкоду. Відповідач та його представник заперечують проти задоволення позову, вважають, що вартість ремонту може скласти не більше 7 000 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 02.03.2009р. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Остапенка в с. Селещина Машівського району, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не враховував дорожню обстановку, а тому не впорався з керуванням, що призвело до ДТП, внаслідок якої автомобіль отримав механічні ушкодження, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні адміністративним матеріалом.

Відповідно до постанови Машівського районного суду від 05.03.2009р. ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП, тобто за вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( а.с. 5 ).

З урахуванням викладеного, винним у даній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач ОСОБА_2, і зазначена постанова суду від 05.03.2009р. є преюдиціальною для суду, який розглядає справу. Це випливає з положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, яка вказує, що обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вина у скоєнні ДТП та пошкодженні внаслідок цього автомобіля ОСОБА_2 доведена і доказуванню підлягає лише розмір шкоди.

Згідно копії Тимчасового реєстраційного талону виданого 05.12.2008р. на підставі довіреності від 28.02.2008р. власником автомобіля «Пежо-405», 1990 року випуску є ОСОБА_1 ( а.с. 7 ). Вказане вбачається і з наданої позивачем копії довіреності, згідно якої ОСОБА_4 уповноважив останнього вчиняти дії повязані з розпорядженням автомобілем в т.ч. з правом продажу ( а.с. 49 ).

Таким чином, твердження відповідача про те, що позивач не має до нього права вимоги є безпідставним.

Згідно висновку спеціаліста № 0408 від 08.08.2009р. вартість матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля «Пежо» - 405 реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП, що сталася 02.03.2009р. без урахування ПДВ складає 25 236, 75 грн. ( а.с. 12-31 ). З цього ж висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 77662, 33 грн., тобто значно перевищує вартість самого автомобіля на момент ДТП в розмірі 25 236, 75 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю … майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту вказаної правової норми випливає, що підставою виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій особи, яка завдала шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини заподіювача шкоди.

За таких обставин суд вважає, що між сторонами склалися деліктні правовідносини щодо відшкодування шкоди, яка виникла з позадоговірних відносин, а тому до них слід застосовувати положення ст. 1166 ЦК.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ).

В судовому засіданні позивач зазначив, що на сьогоднішній день ним автомобіль відремонтовано, але потрачено менше коштів ніж вказано в експертизі, оскільки деякі запчастини він отримав по значно меншій ціні, так як вони були у використанні, деякі отримав безоплатно, а тому не може надати підтверджуючих документів. Разом з тим, він придбавав ряд нових запчастин та потратив кошти на проведення ремонту та відновлювальних робіт.

З наданого позивачем товарного чеку та розрахункової квитанції від 14.08.2009р. вбачається, що ним витрачено 15 000 грн. на купівлю запасних частин ( а.с. 48 ). Крім цього, як видно з акту виконаних робіт складеним приватним підприємцем ОСОБА_5 вартість ремонтних та відновлювальних робіт автомобіля НОМЕР_3 після ДТП складає 7 260 грн. ( а.с. 54-57 ).

Доводи відповідача про те, що вартість робіт та деталей завищені не підтверджені відповідними доказами, а тому свого заперечення він не довів, чим не виконав вимоги ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

На пропозицію суду спростування твердження позивача шляхом призначення по справі відповідної експертизи відповідач відмовився.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач на купівлю запасних частин до автомобіля та на ремонтні і відновлювальні роботи витратив свої кошти, що підтверджено відповідними доказами, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню матеріальні збитки, завдані пошкодженням автомобіля, що складають 22 260 грн. ( 15000+7260 ).

Разом з цим, оскільки позивач для відновлення свого порушеного права замовляв автотехнічне дослідження у звязку з чим поніс витрати на його проведення в розмірі 600 грн. ( а.с. 32 ), а тому суд вважає, що вказана сума також повинна бути стягнута з відповідача.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Позивачеві моральна шкода спричинена тим, що йому завдані нервові переживання, оскільки автомобіль втратив товарний вигляд, тривалий час він не міг ним користуватися, тобто вести звичний образ життя, відповідач будучи винним у пошкодженні автомобіля не вжив жодних дій для відшкодування шкоди, а тому враховуючи принцип розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 500 грн.

З урахуванням наведеного, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, заподіяна внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 22860 та моральна шкода в розмірі 500 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 227, 36 грн. і 5, 31 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 107, 92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 22860 грн., моральну шкоду в розмірі 500 грн., сплачений позивачем судовий збір в розмірі 232, 67 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 107, 92 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 21 січня 2010 року

Рішення надруковано власноручно

суддею Кравець С.В і є оригіналом.