Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Стефанів Н.С.

суддів Бідочко Н.П., Вакарук В.М.

секретаря Юрків І.П.

з участю апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 26 листопада 2009 року ,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення.

Рішенням Тисменицького районного суду від 26 листопада 2009 року позов задоволено. Зобов»язано ОСОБА_1 не чинити перешкод в користуванні житлом та вселено ОСОБА_3 в будинковолодіння № 8 провулок Галицький, 1, що в с. Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального права та не відповідає фактичним обставинам справи. Судом не враховано, що він є єдиним _____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-1277 /2010р. Головуючий у 1 інстанції Дузінкевич І.М.

Категорія 41 Суддя-доповідач ОСОБА_5

власником будинковолодіння, у 2006 році між ним та його сином було укладено договір найму частини житлового будинку, згідно якого останній, як наймач, без його згоди не вправі був вселити в будинок сторонніх осіб, в тому числі й позивачку. Цей договір припинив свою дію в звязку зі смертю сина в серпні 2009 року. Позивачка в його будинковолодінні не зареєстрована, згоди на її вселення він не давав. ОСОБА_3 має на праві власності частку в квартирі по вул. Південний Бульвар, 36 в м. Івано-Франківську.

Вважає, що судом порушено його конституційне право приватної власності просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник доводи скарги підтримали з наведених в ній мотивів.

ОСОБА_3 та її представник доводи скарги не визнали, вважає рішення суду законним та обґрунтованим

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідача слід зобовязати не чинити перешкоди позивачці, як члену сім»ї наймача, в користуванні житлом, та вселено її в будинковолодіння №8 провулок Галицький , 1, що в с. Клузів Тисменицького району.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка та син відповідача ОСОБА_6 з червня 1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, з 2006 року вони разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_7-К.В. перейшли проживали в новозбудований житловий будинок в будинковолодінні №8, провулок Галицький,1, що в селі Клузів Тисменицького району, який належить на праві приватної власності відповідачу.

21.08.2009 року чоловік позивачки помер, після смерті чоловіка у вересні 2009 року після повернення ОСОБА_3 з малолітньою дочкою з відпочинку, відповідач не впустив їх в житловий будинок, помінявши замки на вхідних дверях, чим грубо порушив їх житлові права.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивачки права на проживання у належному йому на праві власності будинковолодінні є необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що позивачка вселилась туди як дружина ОСОБА_6, тобто як член сім»ї наймача житла. Разом з ними проживала їх малолітня дочка ОСОБА_7-ОСОБА_8 позивачка, згідно вимог ст..ст.. 64, 160 ЖК України, користується нарівні з наймачем усіма правами і несе всі обовязки, що випливають із договору найму житла.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 166 ЖК України у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення права і обовязки за договором найму здійснюють члени його сім»ї. Тому колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що договір найму від 27 квітня 2006 року, укладений між ОСОБА_6 та відповідачем на невизначений строк (постійно), припинив свою дію в звязку зі смертю наймача ОСОБА_6

Посилання апелянта на статтю 781 ЦК України, яка передбачає загальні підстави припинення договору найму є необґрунтованими. В частині 1 ст. 781 ЦК України зазначено, що договір припиняється в разі смерті фізичної особи-наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини по договору найму житла, в тому числі щодо припинення договору житлового найму, врегульовані главою 59 ЦК України та главою 6 ЖК України.

Враховуючи, що позивачка набула самостійного права на житло з підстав, передбачених законом, висновок суду про порушення відповідачем її житлових прав та наявність підстав для їх захисту є правильним, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Суд повно та всебічно зясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам і ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду від 26 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Н.С. Стефанів

Судді Н.П. Бідочко

ОСОБА_9