КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-216/2010
Провадження № 216
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого- судді Васильєвої Л.М.

при секретарі - Шелестіній О.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду обєднану цивільну справу за позовом Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» в особі Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці до ОСОБА_2 про вішкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. В позові посилався на те, що з 20.04.1992 року у відокремленому структурному підрозділі Полтавського району Воєнізованої охорони Південної залізниці працював ОСОБА_4, який за наказом керівника Полтавського загону воєнізованої охорони ОСОБА_2 від 04.09.2007 року №106/к звільнений з роботи у звязку з появою на роботі в стані спяніння згідно п.7 ст.40 КЗпП України, Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 вересня 2008 року ОСОБА_4 поновлений на роботі, з Полтавського загону воєнізованої охорони на користь ОСОБА_4 стягнуто 209 грн. 18 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивачем вказане судове рішення виконано в повному обсязі: працівник поновлений на роботі, на його користь виплачено кошти в загальній сумі 22 209 грн. 18 коп. Посилаючись на ст.237 КЗпП України позивач просив суд зов'язати відповідача відшкодувати позивачу кошти в сумі 22 209 грн. 18 коп., сплачені згідно рішення Автозаводського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 та відшкодувати понесені судові шати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в йому обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Пояснила суду, що на час розгляду справи відповідачем позивачу шкода, що була заподіяна підприємству внаслідок видання іконних наказів, відшкодована не була. Тому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в загальній сумі 22 209 грн. 18 коп.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Пояснили, що ОСОБА_2 незаконно був призначений на посаду начальника. що він не був присутнім у судовому засіданні при розгляді справи.

Представник третьої особи профкому Вільної профспілки Південної залізниці ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на те, відповідач підписавши неправомірний наказ про звільнення працівників з роботи завдав матеріальної шкоди позивачу.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 23 червня 2005 року працював на посаді заступника начальника Полтавської дистанції колії з штучних споруд, звільнений з посади 06.08.2007 року у зв»язку з переведенням до Полтавського загону воєнізованої охорони за домовленістю між керівниками р п.5 ст.36 КЗпП України.

Наказом № 611-кк від 6 серпня 2007 року був призначений начальником Полтавського загону воєнізованої охорони .

Наказом з № 972-кк від 19.11.2007 року був звільнений з цієї посади.

04.09.2007року ОСОБА_2 будучи начальником Полтавського загону воєнізованої охорони прийняв рішення щодо звільнення з роботи стрільця з охорони вантажів начальника відділення Стрілецької команди 1-ї групи ст. Кременчук , видав та підписав наказ № 106/ос про звільнення ОСОБА_4 з роботи на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 вересня 2008 року ОСОБА_4 поновлений на роботі, з Полтавського загону воєнізованої охорони на користь ОСОБА_4 стягнуто 22 209 грн. 18 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказане судове рішення позивачем виконано в повному обсязі, що підтверджується наказом Полтавського загону воєнізованої охорони від 12.12.2008 року «300 Про поновлення нва роботі начальника відділення Стрілецької команди ст. Кременчук ОСОБА_4А.» .

Позивач виплатив ОСОБА_4 стягнуті судовим рішенням кошти у сумі 22 209 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16 грудня 2008 року №33897.

Відповідно до ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, завдану підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного просу часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення, переведення здійснено з порушенням закону.

Обставина щодо незаконності звільнення з роботи ОСОБА_4 встановлена рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 26.08.2008 року та на підставі ч.З ст.6 України доказуванню також не підлягає

Оскільки рішення про звільнення ОСОБА_4 були прийняті ОСОБА_2 як керівником, начальником Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці, суд приходить висновку, що саме на ОСОБА_2 як службову особу, винну в незаконному звільненні працівника покладається обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству.

При цьому відшкодуванню підлягає сума, сплачена позивачем ОСОБА_4як компенсація за вимушений прогул у розмірі 22 209 грн. 18 коп.

При цьому суд виходить з вимог ст.237 КЗпП України, яка чітко та виключно передбач витрат підприємства, що підлягають відшкодуванню службовою особою: оплата працівникові вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні , переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі заподіяної з її вини підприємству, установі, організації.

Згідно ч. 1 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації визначається за фактичними витратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, вартості балансової вартості матеріальних цінностей за вирахуванням зносу з установленими нормами.

Відповідно до ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якою її було заподіяно. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно і майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника вчиненими з корисливою метою.

Приймаючи до уваги те. що розмір заробітної плати, яку отримує відповідач не є значним, він має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні, додаткових доходів ОСОБА_2 не має. З метою недопущення прав неповнолітньої дитини на достатній життєвий рівень, а також враховуючи, що відповідач на час підписання наказів про звільнення працівників виконував обов»язки начальника Полтавського загону воєнізованої охорони лише один місяць, суд вважає за можливе зменшиш шкоди, що підлягає відшкодуванню, стягнувши з відповідача на користь Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» в особі Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці кошти в розмірі 3500 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплачених при подачі заяви пропорційно до задоволених вимог, а саме 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 130. 134, 135-3, 137, 237 КЗпП України, ст.ст. 209. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» в особі Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці до ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця С області, Шосткінського району с. Кулики, ідентифікаційний номер не встановлено на користь Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця» в особі Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці кошти в розмірі 3500 грн. 00 коп. на відшкодування сплаченого поновленому працівнику ОСОБА_4 середнього заробітку вимушеного прогулу, 51 грн. - на відшкодування державного мита та 30 грн. витрат на інформаційнно технічне забезпечення розгляду справи, сплачених при подачі позову до суду, всього стягнути 3581 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня проголошення рішення та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Л.М. Васильєва