Справа № 2-1138/2010
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

"04" жовтня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Пташинського І.А.
при секретарі Терлецькій І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання виплатити заробітну плату за час простою та допомогу по вагітності та пологах,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 06.05.2010 р. вона звернулась до відповідача із заявою про вихід на роботу після декретної відпустки, в якій вона перебувала з 18.07.2007 р. по 09.05.2010 р. Військовою частиною листом від 07.05.2010 р. було повідомлено про відсутність можливості подальшого її працевлаштування, однак звільнення з роботи не здійснено. Вона щоденно виходила на роботу, про що письмово повідомляла керівництво військової частини. З 10.06.2010 р. позивач знаходиться на лікарняному у зв`язку з дородовою та післяродовою відпусткою. Вважає, що відповідач повинен оплатити їй заробітну плату за 21 робочий день (з розрахунку 884 грн. за місяць) в сумі 1022,67 грн. та допомогу внаслідок вагітності та пологів у сумі 3713,22 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач не була звільнена з роботи бо перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку на підставі ст.184 КЗпП України, хоч військову їдальню, куди вона була прийнята на посаду офіціанта, було розформовано, а працівників звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Позивача було вирішено утримувати поза штатом. Заробітна плата їй не виплачувалась, так як вона не була призначена на посаду та фактично не була допущена і не виконувала будь-якої роботи у відповідача. Оскільки позивач останні 6-ть місяців не працював, то підстави для нарахування їй допомоги по вагітності та пологах у відповідача відсутні. Просить в позові відмовити в повному обсязі, надав суду письмові заперечення.
Представники Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області,Самбірської районної виконавчої дирекції Львівського обласного відділу фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Управління праці та соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації, залучені судом до справи як 3-ї особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору, позов підтримали, погодились із доводами позивача, не заперечують проти задоволення позову.
З`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі трудового контракту №63 від 01.06.2005 р., ОСОБА_3 прийнята на роботу в льотну столову військової частини НОМЕР_1 на посаду офіціанта безстроково із 41 годинним робочим тижнем та оплатою праці в розмірі окладу згідно штатного розкладу і надбавки за вислугу років.
Із свідоцтва про шлюб відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 04.03.2006 р. зареєстрували шлюб у Новокалинівській міській раді Самбірського району Львівської області, їх прізвище після реєстрації шлюбу стало ОСОБА_5 .

Згідно заяви від 06.05.2010 р., відповідач був повідомлений про вихід ОСОБА_1 на роботу після декретної відпустки з 09.05.2010 р. та необхідність їй надати місце роботи.

Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2010 р. за №106 засвідчується, що працівник Збройних Сил України ОСОБА_1 утримується за штатом.

Відповідно ч.2 ст.113 КЗпП України, про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб.

Заявами позивача, які зареєстровані у відповідача, і з цим погодився представник відповідача, підтверджується. що ОСОБА_1 інформувала командування військової частини НОМЕР_1 про свій вихід на роботу у період з 10.05.2010 р. по 10.06.2010 р.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивач перебувала у трудових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 , сумлінно виходила на роботу, однак роботою не забезпечувалась, тобто здійснювала простій, не з власної вини, а з вини відповідача, якому достовірно було відомо про дані обставини і який жодних дієвих заходів по правомірному врегулюванню виниклої ситуації не вжив, а тому зобов`язаний виплатити позивачу заробітну плату за час простою.

Відповідно ст.12 Закону України „Про оплату праці - норми оплати праці за час простою, який мав місце не з вини працівника встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України. Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.
Згідно ч.1 ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Оскільки відповідачем не представлено в суд жодних доказів щодо розміру та структури заробітної плати позивача, суд вважає, що в даних правовідносинах слід виходити із мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, яка, на підставі ст.53 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік, з 01 квітня по 01 липня 2010 р. встановлена 884 грн., тому за період з 10.05.2010 р. по 10.06.2010 р. (21 робочий день) відповідач зобов`язаний виплатити позивачу за простій не з її вини заробітну плату в розмірі 1022,67 грн. за відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, що стягуються із заробітної плати.

Відповідно до листка непрацездатності серії АВД №210557 від 10.06.2010 р. позивач була непрацездатна у зв`язку з вагітністю та пологами з 10.06.2010 р. по 13.10.2010 р. включно.
Згідно ч.1 ст. 179 КЗпП України, на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів.
У відповідності з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2010 р. за №106, працівник Збройних Сил України ОСОБА_1 , яка утримується за штатом, вважається вибувшою у допологову та післяпологову відпустку терміном 126 днів з 10 червня 2010 р. по 13 жовтня 2010 р. на підставі листка непрацездатності №210557.

Свої дії по ненарахуванню та не виплаті позивачу коштів, повязаних із оплатою відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за період з 10 червня 2010 р. по 13 жовтня 2010 р. відповідач обґрунтовує тим, що оскільки ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 останні шість місяців перед відпусткою не працювала, тому, відповідно з п.3 та п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. №1266, підстави для нарахування зазначених виплат у нього були відсутні.

Згідно п.3 Порядку, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат (крім страхування на випадок безробіття) та оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески.
Згідно п.4 Порядку, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб`єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби...

На переконання суду, такі дії відповідача не ґрунтуються на законі, вчинені без урахування вимог ч.2 п.6 Порядку, згідно з яким у разі коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід) для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, обчислюється з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але не вище за розмір середньої заробітної плати за всіма видами економічної діяльності в місяці, що передує місяцю, в якому настав страховий випадок, відповідно в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (за даними Держкомстату) та не нижче за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку.
З урахуванням того, що відповідач, виходячи із мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, яка, на підставі ст.53 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік, з 01 квітня по 01 липня 2010 р. встановлена 884 грн., зобов`язаний виплатити позивачу за період з 10.05.2010 р. по 10.06.2010 р. (21 робочий день) за простій не з її вини заробітну плату в розмірі 1022,67 коп. за відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, які стягуються із заробітної плати, суд вважає, що позивач має право на допомогу по вагітності та пологах за період з 10 червня 2010 р. по 13 жовтня 2010 р., а середня заробітна плата (дохід) для розрахунку цієї допомоги повинна проводитись з нарахованої заробітної плати, але не нижче за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку.

З огляду на наведене та на підставі розрахунку суми допомоги по вагітності та пологах, проведеного у листку непрацездатності ОСОБА_1 , правильність якого стверджена представником Самбірської районної виконавчої дирекції Львівського обласного відділу фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та перевірена судом, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу допомогу по вагітності та пологах за період з 10 червня 2010 р. по 13 жовтня 2010 р. в сумі 3713,22 грн. (126 к.д. х 29,46 грн.)
Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір у сумі 51 грн. 00 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212 215, 367 ЦПК України, ст. ст. 113, 115, 179 КЗпП України, ст.12 Закону України „Про оплату праці, суд
вирішив:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час простою за період з 10.05.2010 року по 10.06.2010 року (21 робочий день) в сумі 1022 (одна тисяча двадцять дві) грн. 67 коп., за відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, що стягуються із заробітної плати.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах за період з 10 червня 2010 року по 13 жовтня 2010 року (126 календарних днів) в сумі 3713 (три тисячі сімсот тринадцять) грн. 22 коп.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 в користь держави судовий збір у сумі 51 (п`ятдесят однієї) грн. 00 коп..
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.
Рішення в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити заробітну плату ОСОБА_1 за час простою за період з 10.05.2010 року по 10.06.2010 року (21 робочий день) в сумі 1022 (одна тисяча двадцять дві) грн. 67 коп., за відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, що стягуються із заробітної плати, допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя підпис
Згідно з оригіналом.
Суддя І.А.Пташинський