Справа № 2-731/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Баєвої О.І.

при секретарі - Харечка І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630», ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

у с т а н о в и в:

в листопаді 2009 року позивачі звернулися до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, та просили стягнути з відповідачів, солідарно в користь ОСОБА_1 520,08 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, в користь ОСОБА_2 49543,80 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 19 травня 2009 року близько 16.00 год. на вул. Липинського в м. Львові відбулося ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить відповідачу ОСОБА_3, та яким керував ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_1

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні даної ДТП.

В результаті пригоди позивач ОСОБА_1 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, в звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні. Такими діями ОСОБА_5 заподіяв йому матеріальної шкоди на 520 грн. 68 коп., що становлять витрати на лікування. Крім того йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок ДПВ він зазнав фізичного та морального болю, на тривалий час втратив можливість працювати, змінився устрій його життя.

Крім того зазначеним ДТП завдано шкоди і позивачу ОСОБА_2, оскільки автомобіль НОМЕР_2 належав їй. Вартість пошкодженого автомобіля складає 49543 грн. 80 коп. Крім того їй також завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок пошкодженого майна та травмування чоловіка їй спричинено душевні страждання, виникла роздратованість, порушено її сон та спокій. Вартість спричиненої шкоди вона оцінює в 20000 грн.

Спричинені збитки позивачі просять стягнути з відповідачів солідарно, оскільки автомобіль НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_3, в подальшому даний автомобіль переданий в оренду відповідачу ОСОБА_4, який в свою чергу передав даний автомобіль разом з екіпажем на підставі договору оренди ВАТ «Львівське АТП-14630».

Оскільки добровільно відшкодувати шкоду відповідачі відмовляються, вони змушені звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали повністю. Додатково пояснили, що позивачі зверталися до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак у даній виплаті їм було відмовлено, оскільки на думку страхової водій ОСОБА_5 знаходиться за кермом автомобіля без правових підстав. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ВАТ «Львівське АТП-14630» ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, дав пояснення такі ж як викладені в запереченні на позов та додатковому запереченні. Вказав, що вважає відмову страхової компанії у виплаті страхового відшкодування незаконною, оскільки водій ОСОБА_5 на законних підставах керував автомобілем марки БАЗ. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Вказали, що відшкодувати матеріальну та моральну шкоду має страхова компанія. Вважають відмову страхової компанії незаконної. Просять у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_5А та його представ ОСОБА_9 в судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ПАТ «АСК «ОСОБА_10 Україна» позовні вимоги підтримав повністю. Додатково пояснив, що позивачі зверталися з заявою про виплату страхового відшкодування, однак їм у виплаті було відмовлено, оскільки ОСОБА_5 не був оформлений на роботу належним чином, а відтак експлуатував автомобіль без законних підстав.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2009 року близько 16.00 год. ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки БАЗ-А-079 д.р.н. ВС 28-43 АА та рухаючись по вул. Липинського в м. Львові порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Мерседес-Бенц д.р.н. 013-67 ТА під керуванням ОСОБА_1, який внаслідок зіткнення отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27 липня 2009 року винуватим у вчиненні даної пригоди визнано водія ОСОБА_5 та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Через отримані тілесні ушкодження водій ОСОБА_1 знаходився на лікуванні, під час якого купував медичні препарати для лікування, та згідно представлених на досудове слідство чеків витратив на це 520 грн. 68 коп.

Власником автомобіля, яким керував ОСОБА_1 є його дружина позивач ОСОБА_2, що стверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №ІНА 523764. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №9/125 від 14.06.2009 року, яка проводилася під час досудового слідства кримінальної справи про обвинуваченню ОСОБА_5, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу марки Мерседес з технічної точки зору становить 49543 грн. 80 коп. Таким чином їй завдано матеріальної шкоди на зазначену суму.

Власником автомобіля марки БАЗ д.р.н. ВС 2843 АА є ОСОБА_3 12 грудня 2009 року між нею та ОСОБА_4 було укладено Договір №2/1, згідно якого автомобіль БАЗ переданий ОСОБА_4 для обслуговування та використання з екіпажем для здійснення пасажирських перевезень на регулярних маршрутах.

Для виконання пасажирських перевезень ОСОБА_4 прийняв на постійну роботу водія ОСОБА_5, з яким 22 лютого 2009 року уклав трудовий договір, однак належним чином трудових відносин з ним не оформив, та виплачував водію заробітну плату без сплати податків та інших загальнообовязкових платежів. Дана обставина стверджується вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2009 року, згідно якого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст. 172 ч.1 КК України.

В подальшому між ОСОБА_4 та ВАТ «Львівське АТП-14630» 19 грудня 2008 року було укладено договір оренди транспортних засобів №190. Згідно даного договору ОСОБА_4 передав ВАТ «Львівське АТП-14630» транспортний засіб з водіями, які його обслуговують.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки БАЗ було застраховано Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ЗАТ «АСК ІНГО Україна». Тип договору 1.

Відповідно до п.15.1 ст. 15 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

Коли позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, йому у такій виплаті було відмовлено, оскільки, як вбачається із відповіді від 11.11.2010 року №4311 ОСОБА_4, знаючи, що ОСОБА_5 не був офіційно працевлаштований, умисно, з метою створення видимості щодо працевлаштування останнього, склав і видав офіційний документ, який завірив власною печаткою та особистим підписом, а саме: «трудовий договір для проходження стажування між працівником та фізичною особою» від 22.02.2009 року, в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_5 проходив стажування в СПДФО ОСОБА_10

У відповідності до ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили. обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком суду, як зазначалося раніше, встановлено, що ОСОБА_5 працював у ОСОБА_4, однак останній належним чином трудових відносин не оформив.

В звязку з цим суд вважає, що у страхової компанії не було законних підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування та слід розяснити позивачам їх право подати позов до страхової компанії щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку.

В подальшому, якщо між позивачами та страховою компанією буде досягнуто згоди щодо виплати страхового відшкодування та така виплата буде недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, позивачі вправі вимагати виплати такої різниці в страхувальника чи інших осіб, визначених цивільним законодавством.

У відповідності до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідачі не порушили права чи законні інтереси позивачів, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 209, 210, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1187, 1194, 1195 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630», ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_11