Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-2593/2010 Головуючий у 1-й інстанції Рахманкулова І.П.
Категорія - цивільна Доповідач Лакіза Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ЛАКІЗИ Г.П.,

суддів: БОБРОВОЇ І.О., КОРЕНЬКОВОЇ З.Д.,

при секретарі МАРЧЕНКО О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 квітня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом не взято до уваги, що відповідач дійсно виїхав на постійне місце проживання до своєї дружини в м.Чернігові, вул. Кривоноса, 5/1; не враховано покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що не бачили відповідача в квартирі більше року; не надано правової оцінки матеріалам перевірки 4MB УМВС України в Чернігівській області за зверненням в листопаді 2009 року щодо протиправної поведінки відповідача, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, а також актам ЖРЕД №8 про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно взяті до уваги квитанції про оплату відповідачем витрат за комунальні послуги, які ним проводяться нерегулярно, у зв"язку з чим утворилась заборгованість. Також позивач вважає, що місцевим судом безпідставно залучено до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, що суперечить вимогам ст. 35 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, який є сином позивача від першого шлюбу, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В зазначеній квартирі також зареєстровані: син позивача від другого шлюбу ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є онуком позивача та сином відповідача.

Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до , уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Аналогічне роз'яснення викладено в пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,Діро деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 р. № 2 (з подальшими змінами та доповненнями).

За доводами позовної заяви, в липні 2009 року відповідач ОСОБА_3 вибув із спірної квартири, забрав всі належні йому речі, зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3) Ю.В., і проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач пояснив, що відповідач вибув на постійне місце проживання за іншою адресою, ніж він зазначав в позовній заяві, а саме: вул. Кривоноса, 5/1 в м. Чернігові.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач вибув на постійне місце проживання до іншого житла, і що іншого житла відповідач не має. Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що відповідачу постійно чиняться перешкоди у користуванні житлом за місцем реєстрації, що ним вживалися заходи для усунення цих перешкод, а саме, що в період з 2005 року ОСОБА_3 звертався з позовом до суду про зміну договору найму житлового приміщення, про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, до органів міліції з приводу того, що позивач та його дружина не впускали його до квартири. Також судом першої інстанції встановлено, що відповідач не втратив інтересу до спірної квартири, про це свідчить здійснення ним оплати витрат за комунальні послуги (а.с. 18-23, 84-86).

Вказані висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні належних і допустимих доказах та не суперечать нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Зокрема, згідно з довідкою КП „ Чернігівське МБТІ ", квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_10 (а.с.83), в цій однокімнатній квартирі з 10.07.2007 р. зареєстрована одна ОСОБА_11 (до шлюбу - ОСОБА_12В.), а до вказаної дати були зареєстровані також її мати ОСОБА_10 та сестра ОСОБА_13, що підтверджується довідкою КП „ЖЕК-6" та копією особового рахунку (а.с.46-47).

Згідно довідки вуличного комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради №13 від 11.03.2010 року, в будинку 5/1 по вул. Кривоноса в м. Чернігові зареєстровані ОСОБА_10 та її донька ОСОБА_13, за цією адресою також мешкають без реєстрації дочка власника житла ОСОБА_11 та малолітній онук ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.83). Про те, що за цією адресою також мешкає ОСОБА_3, в довідці вуличного комітету не зазначено.

Згідно інформації КП „Чернігівське МБТІ" від 16.03.2010 року, ОСОБА_3 не має права власності на об'єкти нерухомості в м. Чернігові (а.с.78).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено, що відповідач вибув із спірної квартири на інше постійне місце проживання, а саме: вул. Кривоноса, 5/1 в м. Чернігові.

З матеріалів справи також вбачається, між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_3 протягом тривалого часу існують конфліктні стосунки з приводу користування спірною квартирою, що підтверджується неодноразовими заявами ОСОБА_1, ОСОБА_14, а також ОСОБА_3 до органів міліції, матеріалами перевірок за такими заявами, копіями судових рішень, ухвалених у справах з участю тих самих сторін - ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про зміну договору найму житлового приміщення, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, про взнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням (а.с.48-54, 67-69, 88-89, 94-97, 79-82, 90-93).

Згідно з довідкою квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова (а.с.87), дружина позивача ОСОБА_1 - військовослужбовець ОСОБА_15 в лютому 2008 року отримала двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 на склад сім'ї з трьох осіб (вона, дочка -ІНФОРМАЦІЯ_5, син - 2004 р.н.). В той же час син ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований у спірній квартирі (а.с.6).

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, закон, який підлягає застосуванню, всі встановлені факти грунтуються на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст.ст. 57-64 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду ОСОБА_17 від 28 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: