КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-1475/10
Провадження № 2-1475/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.10.1986 року, від шлюбу мають повнолітню доньку Олену, ІНФОРМАЦІЯ_1. Але подружнє життя не склалося через військову службу позивача в Збройних Силах Російської Федерації, з відповідачкою не проживає з 1994 року, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Спору про спільне майно подружжя не мають.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки проживає в Московській області, крім того вказав, що не може зявитися в звязку з зайнятістю на роботі.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 14.01.2010 року, 15.02.2010 року, 19.03.2010 року та

19.05.2010року не зявилася, надала суду заяву про відкладення розгляду справи в звязку з її хворобою та перебуванням на лікуванні в медичних закладах м. Полтави.

22.06.2010року в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, проти розірвання шлюбу заперечувала, але не заперечувала того, що разом з позивачем вона не проживає з 1994 року, однак пояснила, що неодноразово відвідувала його в Росії, позивач також приїжджав до неї у відпустку в м. Полтаву.

Позивач та відповідач спільних неповнолітніх дітей не мають.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 16 жовтня 1986 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства.

Суд, враховуючи ту обставину, що сторони більше 15 років не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 169, 209, 213-215, 292, 294 ЦПК України, ст. 110 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 жовтня 1986 року відділом РАГС Пролетарського райвиконкому м. Риги між ОСОБА_1 Висильовичема, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 1828 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 державне мито на користь держави в розмірі 17 грн. 00 коп., ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає чинність після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ю.В. Куліш