АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-350/10
Головуючий у 1-й інстанції Чередников С.м.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Макарчука М.А.

Суддів Прядкіної О.В. , Драниці Ю.В.

При секретарі Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про визнання права власності на частку в спільному майні та поділ майна подружжя,-

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він з 1985 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2, під час якого було набуто майно, у тому числі приміщення аптечного кіоску й перукарня по вул. Радянській, 11, в м. Лубни, які оформлені на ім'я відповідачки, а також меблі, телевізор, відеомагнітофон, кухонний комбайн.

Шлюб між ними було розірвано 23 січня 2002 року. У добровільному порядку спільно нажите майно поділити неможливо.

-2-

Просив визнати за ним право власності на приміщення по вул. Радянській, 11, в м. Лубни, за ОСОБА_2 - на решту спільного майна, стягнути з нього компенсацію різниці вартості майна.

В лютому 2009р. представник позивача уточнила позовні вимоги та просила визнати за ОСОБА_3 право власності на ? нежилого приміщення по вул. Радянській, 11, в м. Лубни та іншого майна. Припинити право ОСОБА_2 на приміщення перукарні, яке використовується як аптека площею 58 кв.м за зазначеною адресою та телевізор Shivari-217 з компенсацією ОСОБА_3 вартості різниці в частці в сумі 68993,67 грн. Встановити за позивачем право власності на вказане приміщення та телевізор.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та розподіл майна подружжя задоволено частково.

Визнано нежитлове приміщення №11 по вул.Радянська в м.Лубни Полтавської області та набір меблів, набір мяких меблів, телевізор «Shivari-217», відеомагнітофон, кухонний комбайн «Браун» спільною сумісною власністю сторін.

Виділено ОСОБА_3 в натурі та визнано за ним право власності на ? частину будівлі по вул.Радянській,11 в м.Лубни Полтавської області, яка складається з приміщення «2-1» загальною площею 0,5 кв.м., частину приміщення «2-2» загальною площею 26,75 кв.м., приміщення «2-3» загальною площею 13,4 кв.м., приміщення «2-4» загальною площею 5,2 кв.м., приміщення «2-5» загальною площею 1,8 кв.м., приміщення «2-6» загальною площею 1,4 кв.м., а всього загальною площею 49,05 кв.м. на проекті розподілу зафарбовано помаранчевим кольором, загальною вартістю 249 419 грн. 25 коп. та телевізор «Shivari-217».

Виділено ОСОБА_2 в натурі та визнано за нею право власності на ? частину будівлі по вул.Радянській,11 в м.Лубни Полтавської області, яка складається з приміщення «ІІ» загальною площею 6,3 кв.м., приміщення «1-1» загальною площею 22,8 кв.м., приміщення «І» загальною площею 11,0 кв.м., частину приміщення «2-2» загальною площею 8,95 кв.м., а всього загальною площею 49,05 кв.м. на проекті розподілу зафарбовано блакитним кольором, загальною вартістю 200 060 грн. 75 коп. та набір меблів, набір мяких меблів, телевізор «Shivari-217», відеомагнітофон, кухонний комбайн «Браун».

-3-

Зобовязано ОСОБА_3 в приміщенні «2-2» улаштувати цегляну перегородку, розділивши його на приміщення площею 8,95 кв.м. та приміщення площею 26,75 кв.м відповідно до висновку експертизи.

Зобовязано ОСОБА_2 з приміщення «1-1» в приміщення «2-2» пробити дверний отвір з подальшою установкою дверного блоку відповідно до висновку експертизи.

Зобовязано сторін узгодити всі переобладнання з управлінням містобудування та архітектури, іншими відповідними службами.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23 469 грн. 42 коп. грошової компенсації різниці в вартості майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 96 грн. 25 коп. недосплаченого судового збору.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржене ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав :

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції,сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1985р. по 23 січня 2002р.

Оцінюючи обсяг набутого в період шлюбу подружжям майна, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що приміщення загальною площею 98,1 кв.м, розташовані по вул. Радянській, № 11 в м. Лубни, є спільною сумісною власністю подружжя.

Районний суд вірно звернув увагу на те, що відповідач набула право власності на вказані приміщення на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28 травня 1999р., з якого вбачається, що ОСОБА_2 придбала приміщення за 23834грн. ( а.с.8,37).

-4-

Таким чином, правовстановлюючим документом, підтверджуючим право власності ОСОБА_2 за це приміщення є саме договір купівлі-продажу, а не вихід із складу засновників TOB ЛДЦ "Супрема" з отриманням майнової частки .

Зазначений договір купівлі-продажу від 28 травня 1999р. є чинним, ніким не скасований і його законність відповідно до положень, встановлених ст.59 ЦПК України ніким не оспорена.

Тому суд першої інстанції вірно на підставі ст.28 КпШтС України визнав за сторонами право власності по ? частині будівлі по вул.Радянській,11 в м.Лубни Полтавської області, здійснивши їх реальний розподіл.

При цьому відповідач не ставила питання про збільшення розміру належної їй частки за рахунок відповідних затрат по переобладнанню приміщення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що названі приміщення використовуються ОСОБА_2 для здійснення нею підприємницької діяльності, є спотворенням змісту п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», так як таке майно повинно повинно бути зареєстроване саме на особу- підприємця, а не на фізичну особу.

Як вбачається з даних Лубенського міжрайонного бюро технічної інвентаризації спірне приміщення зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28 травня 1999р., як фізичну особу, а не підприємця.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду.

Встановивши такі обставини,суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

СУДДІ: