Справа №22-ц-2640 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Смирнової Т.В.,

суддів: Гагіна М.В., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Роменського міськрайонного центру зайнятості населення

на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Роменського міськрайонного центру зайнятості населення про скасування наказу в частині скорочення виплати допомоги по безробіттю, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Роменського міськрайонного центру зайнятості населення в частині скорочення йому виплати допомоги по безробіттю.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Роменського міськрайонного центру зайнятості населення № НТ090713 від 13.07.2009 року в частині скорочення ОСОБА_1 виплати допомоги по безробіттю на строк від 15 календарних днів до 90 календарних днів з 02 липня 2009 року по 29 вересня 2009 року.

В апеляційній скарзі Роменський міськрайонний центр зайнятості населення, посилаючись на неповне зясування фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати.

При цьому зазначає, що громадяни, зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу і безробітні, повинні відповідно до письмових рекомендацій працівників державної служби зайнятості відвідувати центр зайнятості у визначений і погоджений з ними час.

Також вказує, що згідно з Єдиною технологією обслуговування незайнятого населення в центрах зайнятості України, яка затверджена наказом Державного центру зайнятості населення № 49 від 15.08.2000р. і має лише рекомендаційний характер, спеціалісти центру зайнятості повинні дотримуватися встановлених часових рамок для прийому безробітних для раціонального використання робочого часу та рівномірного розподілу навантаження на усіх спеціалістів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.03.2009 року ОСОБА_1 було надано статус безробітного з виплатою матеріального забезпечення і він був зареєстрований в Роменському міськрайонному центрі зайнятості.

На 09 липня 2009 року на 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 був виданий талон прийому до спеціаліста з працевлаштування Роменського міськрайонного центру зайнятості.

ОСОБА_1 09.07.2009 року з'явився до спеціаліста з працевлаштування Роменського міськрайонного центру зайнятості о 14 год. 28 хв., але не був ним прийнятий, оскільки відведеного для його прийому часу залишилось 2 хвилини.

13.07.2009 року Роменським міськрайонним центром зайнятості був виданий наказ № НТ090713, згідно з яким позивачу скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до пп. «5» п. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 5 п. 5.4 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» на строк від 15 календарних днів до 90 календарних днів з 02.07.2009 р. по 29.09.2009 р.

Приймаючи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не порушував рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, а відповідачем не надано доказів і не доведено правомірності застосування до позивача санкцій.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясувавши обставини справи, вірно визначився з юридичною природою спірних правовідносин та застосував до них відповідні норми права.

Дійсно положення п.5 ч.5 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» надають право відповідачу скорочувати безробітним на строк до 90 календарних днів виплату допомоги по безробіттю у разі недотримання ними рекомендацій щодо сприяння працевлаштування.

Відповідно до п.13 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 219 від 14.02.2007 року позивач взяв на себе зобовязання сприяти відповідачу у своєму працевлаштуванні, відвідувати центр зайнятості у визначений і погоджений з ним час.

Як вірно встановлено місцевим судом, відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не сприяв своєму працевлаштуванню чи не відвідував без поважних причин центр зайнятості у погоджені дні та години.

Отже, сам по собі факт запізнення ОСОБА_1 на прийом до інспектора центру зайнятості на декілька хвилин і відсутності доказів, що таке запізнення не сприяло його працевлаштуванню, не може бути підставою для скорочення виплати по безробіттю, застосованої відповідачем на підставі вищезазначеної норми Закону.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови, яка ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Роменського міськрайонного центру зайнятості населення відхилити.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді