Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі - Попенко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Вознесенської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та перехід прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В :

08 листопада 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини та перехід прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що 27 жовтня 1998 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння №176-а по вул. Гордієнко у м. Вознесенську. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були вона та їх два сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Які прийняли спадщину, шляхом управляння та володіння спадковим майном. Свої спадкові права на житловий будинок позивач та її сини не оформили, так як відсутні правовстановлюючі документи.

30 серпня 2004 року помер ОСОБА_6, а 15.08.2009 року помер ОСОБА_5, не встигнувши оформити на себе право на спадщину за законом на житловий будинок, тому право на спадщину після їх смерті набула позивачка, яка прийняла спадщину, оскільки постійно і на момент смерті проживала разом з ними. Крім цього спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є його неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який має статус дитини позбавленої батьківського піклування і позивач призначена опікуном свого неповнолітнього онука.

Посилаючись на те, що оскільки забудовник помер, отримати свідоцтво про відповідність збудованого обєкту та акту готовності обєкта до експлуатації неможливо, позивач просила позов задовольнити, визнати за нею права та обовязки забудовника житлового будинку № 176-а (до перенумерації № 128-а) по вул. Гордієнко у м. Вознесенську з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом в частині 5/6 належних їй у спадщині та визнати за її онуком 1/6 належних йому частин у спадщині.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи Вознесенська Обєднана Державна податкова Інспекція в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник Органу опіки та піклування Вознесенської міської ради в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, в попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, з дозволу компетентних органів (рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 147 від 29 березня 1977 року ) на відведеній в установленому порядку земельній ділянці (акт про відведення в натурі земельної ділянки площею 0,04 га від 04.05.1977 року) як забудовник у 1978 році закінчив будівництво житлового будинку №128 - а по вул.Гордієнко в м.Вознесенську. В подальшому номер житлового будинку змінився з «128-а» на «176-а» на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 642 від 28.12.1977 року. Але акт про закінчення будівництва те введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння отриманий ним не був.

ОСОБА_4 помер 27 жовтня 1998 року (згідно свідоцтва про смерть І-ФП №019377, виданого 27.10.1998 року а.с.6). Заповіт на випадок смерті ОСОБА_4 не складав. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина ОСОБА_1 (свідоцтво про шлюб серії І-АЛ № 254357, видане 10.07.1971 року а.с. 6) та сини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ФП № 378894 а.с.37) та ОСОБА_5 10.121975 року народження (свідоцтво про народження серії І-ФП № 287784 а.с.37).

Відповідно до діючої на момент відкриття спадщини ст.. 549 ЦК (1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні було встановлено та підтвердилося зібраними по справі доказами, що спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 прийняли спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця та після його смерть проживали у спадковому будинку (будинкова книга а.с.22-24, довідка вуличного комітету а.с. 38), управляли, розпоряджалися і користувалися ним, підтримували його у належному стані, сплачували всі обовязкові платежі, тому вважаються такими, що прийняли спадщину, відповідно до правил діючого на той час законодавства (ч.1 ст.549 ЦК РСР 1963 року).

Згідно зі ст.. 529 ЦК РСР (1963 року частки спадкоємців у спадковому майні є рівними, тому кожний з них успадкував по 1/3 частці житлового будинку №176-а по вул.Гордієнко в м.Вознесенську.

ОСОБА_6 помер 30 серпня 2004 року (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 197648 а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії І-ФП № 128037 (а.с.8) ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 121 від 30.09.2003 року позивач призначена опікуном неповнолітнього онука ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини до Першої Вознесенської державної контори звернулася позивач від свого імені та від імені неповнолітнього сина померлого, ОСОБА_3, що підтверджується відповіддю завідуючої першої Вознесенської державної нотаріальної контори від 18.11.2010 року.(а.с.30) та отримала свідоцтво на спадкове майно, що складається з грошових внесків. Таким чином після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги законом були позивач та його неповнолітній син, які успадкували в рівних частках належну йому частку в житловому будинку № 176-а., а саме по 1/6 частки.

15 серпня 2009 року помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 105241- а.с. 7).Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, яка прийняла спадщину, відповідно до діючої на момент відкриття спадщини ч.2 ст.1268 ЦК 2004 року, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується будинковою книгою (а.с. 22-24).

Згідно ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Стаття 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), та якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Оскільки згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року, створення комісії для прийняття в експлуатацію житлового будинку здійснюється за заявою забудовника, а зазначене неможливо у звязку з його смертю, позивач, виходячи з положень ст.16 ЦК України має право на звернення з даним позовом до суду, а обраний спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за ним прав та обовязків забудовника є вірним і може бути застосований судом.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.8 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином суд, враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також підтвердження в судовому засіданні того, що ОСОБА_4 померлий 27.10.1998 року, дійсно мав відповідні права та обовязки, повязані з оформленням у передбаченому законом порядку побудованого ним житлового будинку №176-а (до перенумерації №128-а) по вул.Гордієнко в м.Вознесенську,вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 права та обовязків забудовника будинку №176-а по вул.Гордієнко в м.Вознесенську. в частині 5/6 належних їй частин у спадковому майні та визнати за ОСОБА_3 права та обовязків забудовника будинку №176-а по вул.Гордієнко в м.Вознесенську. в розмірі 1/6 належних йому частин у спадковому майні

На підставі викладених обставин, керуючись ст. ст. 130, 212, 213, 214, 215 218, 221, 223 ЦПК України, 328, 331 ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради про визнання прав та обовязків забудовника задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 права та обовязки забудовника житлового будинку №176-а по вул. Гордієнко в м.Вознесенську Миколаївської області в розмірі 5/6 частин належних їй у спадковому майні.

Визнати за ОСОБА_3 права та обовязки забудовника житлового будинку №176-а по вул. Гордієнко в м.Вознесенську Миколаївської області в розмірі 1/6 частин належних йому у спадковому майні.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар