Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Безп»ятко О.І.

з участю адвоката ОСОБА_1

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Великолюбіньської сільської ради, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Великолюбіньської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності -,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Великолюбіньської сільської ради про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 права власності на будинковолодіння № 78 на вулиці Центральній в с.Бірче Городоцького району.

ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до Великолюбіньської сільської ради, ОСОБА_5 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на ? частину вказаного будинковолодіння.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 18 вересня 1989 року, на ? частину спірного будинковолодіння. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено повністю і визнано за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на ? частину вказаного будинковолодіння.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що вона з братом ОСОБА_6 після смерті їх баби ОСОБА_4 прийняли спадщину, оскільки проживали у спірній садибі. Після смерті брата у 2007 році вона успадкувала належне йому майно. ОСОБА_3 не набула права на спадкування, оскільки її мати ОСОБА_7 не прийняла спадщину після смерті баби. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольнити її позовні вимоги в повному об»ємі.

В судовому засіданні позивачі підтримали свої вимоги, заперечили проти інших вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки суд першої інстанції в частині задоволення вимоги за зустрічним позовом та часткового задоволення позову ОСОБА_2 зробив свої висновки без належних підстав, справу вирішено без достатньої перевірки обґрунтованості позовних вимог і заперечень проти позовів; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі повної і всебічної перевірки доказів, їх дослідження і правильної оцінки; тому з висновками суду в цій частині погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам з зазначеній частині не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що на вулиці Центральній, 78 в с.Бірче Городоцького району Львівської області знаходиться господарство 1939 року побудови, головою якого була ОСОБА_4, яка померла 18 вересня 1989 року (а.с.6-10,12). Правовстановлюючі документи на цю садибу відсутні.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 була власником цієї садиби.

Дочка ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 і ОСОБА_6 ОСОБА_8 померла 23 червня 1976 року (а.с.11,13,15-16).

Дочка ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 ОСОБА_7 померла 21 травня 1991 року (а.с.51-56).

Після смерті ОСОБА_4 , яка не розпорядилася своїм майном і не склала заповіту, її спадкоємцями за законом була ОСОБА_7 та діти ОСОБА_8 ОСОБА_2 і ОСОБА_6 (ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини).

Відповідно до вимог ст. 549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття такої на протязі шести місяців після її відкриття.

У нотаріальну контору ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини і відмову від неї після смерті ОСОБА_4 не звертався (а.с.35). Після відкриття спадщини в спадковому будинку залишилися проживати ОСОБА_2 із своєю сім»єю і ОСОБА_6 (а.с.17-21) - фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, що свідчить про прийняття спадщини.

ОСОБА_7 з 1963 року проживала у м.Львові (а.с.54) і не прийняла спадщини після смерті матері відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР. Згідно з ч.2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодних дій, що свідчать про її прийняття (ст. 549).

Статтею 554 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що в разі неприйняття спадщини спадкоємцем його частка переходить до інших спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частинах (прирощення спадкових часток). Частка спадкового майна ОСОБА_2 і ОСОБА_6 збільшилася за рахунок частки ОСОБА_7, яка не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 Таким чином, враховуючи положення ст. 529 ЦК УРСР, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 успадкували будинок і господарські будівлі після смерті ОСОБА_4 в цілому.

28 грудня 2007 року помер ОСОБА_6 Після його смерті нотаріальною конторою спадкова справа не заведена (а.с.115). Спадкоємців першої черги ОСОБА_6 немає. ОСОБА_2 є рідною сестрою спадкодавця і відповідно до ст. 1262 чинного ЦК України має право на спадкування за законом у другу чергу. Оформити прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_2 не в змозі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на його спадкове майно, хоч фактично прийняла спадщину після смерті брата.

Доказів про те, що ОСОБА_7 мала право на обов»язкову частку в спадщині не надано. ОСОБА_7 померла після збігу установленого строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Тому правила спадкової трансмісії та переходу права належної їй частки спадщини до ОСОБА_3, передбачені ст. 551 ЦК УРСР не застосовуються.

Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають в рівних частках спадкувати майно після смерті ОСОБА_4, оскільки на час відкриття спадщини не було в живих їхніх батьків, що спростовується матеріалами справи. ОСОБА_7 пережила свою матір ОСОБА_4 і була живою на час відкриття спадщини 18 вересня 1989 року (ст. 525 ЦК УРСР 1963 року), яку не прийняла. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та після смерті ОСОБА_6

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 і відмову у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 78 на вулиці Центральній у с. Бірче Городоцького району Львівської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 78 на вулиці Центральній у с. Бірче Городоцького району Львівської області відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: