Справа № 2-440/2010
Провадження № без номера провадження
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2010 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ФЕДОРЕНКО О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1М, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1М.) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2М.) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

14.10.2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, у якій позивач вказала, що відповідач за рішенням районного суду від 20.04.2007 року сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто по 235 грн. щомісячно, іншої матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, хоча згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області з ОСОБА_2 стягнень за іншими виконавчими документами немає, бо він до недавнього часу сплачував аліменти ще й на свою доньку від першого шлюбу, яка вже стала повнолітньою.

Посилаючись на ст. 192 Сімейного кодексу України, вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі чверті заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у суді не визнав позов повністю і пояснив, що неспроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки не працює та не має інших доходів.

Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у позові із таких міркувань.

Згідно із вимогами Сімейного кодексу України:

ст. 180 батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі;

ч. 1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

ч. 1 ст. 192 розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно згаданим поясненням та наданим доказам сторони із 28.10.1994 р. по 08.05.2007 р. перебували у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, 07.01.1996 р. н.

За рішенням Новомиргородського районного суду від 20.04.2007 р. ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області з ОСОБА_2 проводяться стягнення аліментів у передбаченому законом порядку.

За довідкою міської ради неповнолітній перебуває на утриманні позивача.

Із довідок Новомиргородської ЦРЛ витікає, що заявник та син мають задовільний стан здоровя.

На підтвердження власних заперечень проти позову ОСОБА_2 надав суду власну трудову книжку, у якій мається останній запис від 02.08.2010 р. про звільнення з роботи, довідки про те, що він не перебуває на обліку як безробітний, не має земельної ділянки та одержував мінімальну заробітну плату до липня 2010 р.

В той же час позивач не надала ніяких доказів про поліпшення матеріального стану відповідача на час розгляду справи у суді, наявність у нього доходів, розмір яких дозволяв би одержувати аліменти у більшому розмірі.

Відповідно до вимог ЦПК України:

ч. 3 ст. 10 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом;

ч. 1 ст. 11 суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тому у позові ОСОБА_1 слід відмовити за його недоведеністю.

Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини за його недоведеністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко