АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамов П.С.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного комерційного банку «Форум» на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 27 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного комерційного банку «Форум», при третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 27 травня 2010 року позов ОСОБА_2 до комерційного банку «Форум» задоволено повністю.

Визнано недійсним правочин, який оформлено кредитним договором № 91/08/25 - ПХ від 23 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Форум».

Визнано недійсним правочин, який оформлено договором іпотеки № 12-92/08 від 23 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Форум», який посвідчено приватним нотаріусом Хорольського нотаріального округу 23 вересня 2008 року.

Визнано недійсним правочин, який оформлено договором поруки № 12-92/08 від 23 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним банком «Форум», який посвідчено приватним нотаріусом Хорольського нотаріального округу 23 вересня 2008 року.

Стягнуто з Акціонерного комерційного банку «Форум» на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

Стягнуто з Акціонерного комерційного банку «Форум» на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 кой.

З даним рішенням суду не погодився представник Акціонерного комерційного банку «Форум»та подав на нього апеляційну скаргу.

Просить скасувати рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 27 травня 2010 року та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вважає, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права...

Так, судом першої інстанції встановлено, що 23 вересня 2008 року між ОСОБА_2Г та АКБ «Форум» було укладено кредитний договір № 91/08/25 - ПА на суму 115 000 доларів США зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 13,5% річних з кінцевим погашенням заборгованості 22 вересня 2018 року.

Відповідно до довідки №45/2010 від 20 квітня 2010 року, протягом дії кредитного договору позивачка сплатила відповідачу 5 023, 97 доларів США.

Для забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань до Договором, 23 вересня 2008 року між нею та АКБ «Форум» було укладено договір іпотеки № 12-92/08, а між АКБ «Форум» та ОСОБА_4 О/В. договір поруки № 12-92/08.

Відповідно до п. 2.3 та 2.6 кредитного Договору та додаткової угоди до договору передбачено, що сплата суми кредиту та процентів за договором здійснюється в доларах США на рахунок банку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що ч.І ст. 227 ЦК України встановлено, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнано судом недійсним.

Також, керувався тим, що використання готівкової іноземної валюти як засобу платежу на території України, не входить до вичерпного переліку операцій, які має право здійснювати відповідач.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Нормами статті 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ).

Окрім того, нормами статті 1054 ЦКУ передбачено, що за кредитним договором банк або інша, фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик ж кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської Ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій .на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, серед яких: - неторговельні операції з валютними цінностями;

- операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками агентських договорів з юридичними особами-резидентами;

-зведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України;

-залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України;

-залучення та розміщення іноземної валюти на міжнародних ринках;

-інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України.

З вищенаведеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Згідно вимог підпункту "в" п. 4 ст. 5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14 жовтня 2004 р. № 483, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку на здійснення яких Національний банк видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування, індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою, підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 31-33), відповідач мав на час укладення спірного договору банківську ліцензію на право здійснення ним банківських операцій, визначених частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України Про банки ті банківську діяльність, а також дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України Про банки і банківську діяльність.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги той факт, що у випадку наявності у банку відповідної генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 27 травня 2010 року підлягає скасуванню з постановлениям нового, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 Колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного комерційного банку «Форум» - задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 27 травня 2010 року - скасувати.

Постановити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1