РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-855/10

17.03.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Шевчук А.М., при секретарі Крушевській Л.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маркушівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, -

встановив:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визначення додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 23 січня 2007 року померла її мати ОСОБА_4. Після смерті матері вона є одним із спадкоємців першої черги за законом. У вересні 2009 року її повідомили, що після смерті матері залишилося спадкове майно -земельна ділянка площею 3,0667 га, розташована на території Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Негайно вона звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, але їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній факт прийняття нею спадщини після матері.

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги з підстав, зазначених у позові. Пояснила, що за життя батьки говорили про те, що спадкоємцем їхнього майна буде син, тобто її (позивача) брат, ОСОБА_3 При житті батько залишив заповіт. Батько помер раніше, ніж: мати. Після смерті батька брат за заповітом успадкував все майно, тому після смерті матері вона не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки вважала, що після смерті матері майна не має. Про існування державного акта на землю на матір вона довідалася від сестри (ОСОБА_2В.) тільки у вересні 2009 року. Тоді негайно звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері. Проте, нотаріус їй відмовив, оскільки із заявою у встановлений шестимісячний строк про прийняття спадщини після матері вона не зверталася та постійно не проживала разом із матір»ю на час відкриття спадщини. Позивач просить судових витрат їй не повертати.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Листом від 16 березня 2010 року №37 просить розглянути справу без участі його представника (а. с. 2 9). У листі одночасно зазначається, що відповідач з позовом погоджується, що суд сприймає як визнання позовних вимог.

Треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (сестра та брат позивача) не заперечили проти задоволення вимог. Пояснили, що у вересні 2009 року позивач від ОСОБА_2 дізналася про існування державного акту на право власності на земельну ділянку на матір. Сама ОСОБА_2 дізналася про існування державного акта на землю на матір від працівників сільської ради, коли у вересні 2009 року пішла платити податки, оскільки придбала нерухомість на батьківщині.

З "ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 23 січня 2007 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4 (а.с.11).

Позивач є дитиною спадкодавця згідно свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.9,10).

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом ( ч.І ст. 1261 ЦК України).

Спадковим майном є земельна ділянка площею 3,0667 га, розташована на території Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, що вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06 червня 2005 року на ім»я ОСОБА_4 (а.с.8).

Як вбачається зі змісту ч.І ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач повинна була до 23 липня 2007 року подати заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Проте таких дій не вчинила.

Як вбачається із листа Бердичівської державної нотаріальної контори від 05 березня 2010 року №432/01-14 згідно відомостей спадкового реєстру спадкова справа щодо майна ОСОБА_4 не відкривалася, спадкоємці із заявами на прийняття спадщини не зверталися (а.с.ЗО).

Як вбачається із довідки виконкому Маркушівської сільської ради ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по день смерті у будинку №22 по вул. Дзержинського села Обухівка Бердичівського району Житомирської області. По даній адресі на день смерті спадкодавця та у продовж; шести місяців після її смерті ніхто не був зареєстрований ( довідка додається до матеріалів справи). Таким чином, позивач та інші спадкоємці за законом постійно не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 вересня 2009 року позивачу державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері, оскільки позивач у продовж; шести місяців з часу відкриття спадщини не зверталася із заявою про прийняття спадщини та не була зареєстрована із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.12).

Згідно ч.З ст.1272 ЦК України у разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як ствердив суду ОСОБА_3В.(за згодою допитаний як свідок) дійсно сестри до вересня 2009 року не знали про державний акт на землю на матір, оскільки він цю інформацію та сам державний акт приховав від них. Батьки завжди говорили, що після їх смерті все майно відійде йому. Батько залишив на нього заповіт, помер у 2003 році, тобто раніше ніж: матір. Після смерті батька у 2006 році він оформив на себе будинок №22 по вул. Дзержинського в с. Обухівка Бердичівського району Житомирської області та право на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах. Вчинив так, тобто приховав, оскільки мав намір згодом оформити землю після матері на себе. Однак вийшло так, що сестра ОСОБА_2 придбала нерухоме майно на території сільської ради та у вересні 2009 року пішла платити податки, а там працівники Маркушівської сільської ради її запитали, чому ніхто не оформляє землю після матері. Тоді ОСОБА_2 і повідомила новину позивачу.

Покази свідка повністю підтверджуються письмовими доказами (а.с.4,5,6,7), тому сумніву у суду не викликають.

Таким чином, спадкову масу складає лише земельна ділянка площею 3,0667 га, розташована на території Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, іншого майна, яке б потребувало оформлення не встановлено. Позивачу стало відомо про існування державного акту на право власності на земельну ділянку після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, до цього часу у неї не було потреби подавати заяву про прийняття спадщини, тому з поважних причин позивач не прийняла спадщину в строки, встановлені чинним законодавством України, а тому останній слід визначити додатковий строк терміном у два місяці, що буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Позивач просить не повертати їй судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України,

ст.ст. 1268,1270,1272 ЦК України, суд, -

вирішив:

вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 січня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарлсення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: