справа № 2-126/11
РІШЕННЯ

Іменем України

25.05.2010 м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Тарасенко І.О.,

За участю:

Позивача ОСОБА_1,

Представника позивача ОСОБА_2,

Представника відповідача ОСОБА_3,

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Матеріал-Сервіс» про стягнення заробітної плати, визнання його звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ПП «Матеріал-Сервіс» про стягнення заробітної плати, визнання його звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 зазначив, що він з 01.07.2009 року працював на посаді механіка КТП у ПП «Матеріал-Сервіс», та був звільнений 04.08.2009 року за ст.. 28.КЗпП України. І вже при звільненні він дізнався що був оформлений з лише з серпня місяця, так як йому сплатили при звільненні 400 гривень за дві відпрацьовані ним доби у серпні 2009 року.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просив: стягнути з відповідача на його користь несплачену йому заробітну плату за липень 2009 року, з розрахунку 7 діб по 200 гривень за добу, до сплати 1400 гривень 00 копійок; визнати його звільнення за ст.. 28 КЗпП України безпідставним та незаконним, поновити його на роботі у посаді механіка КТП у ПП «Матеріал-Сервіс», з посадовим окладом 200 гривень 00 копійок за кожну відпрацьовану добу, з щомісячною виплатою заробітної плати, з виплатою йому плати за вимушений прогул на протязі двох місяців серпень-вересень 2009 року включно, з урахуванням строку судового розгляду цієї справи, у розмірі 2800 гривень 00 копійок, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі сім тисяч 00 копійок завдану йому та його родині незаконним його звільненням з роботи, з подальшою невиплатою йому заробітної плати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою позовну заяву та суду пояснив, що він писав заяву на прийняття його на посаду механіка КТП у ПП «Матеріал-Сервіс», але дати не зазначав, також він добросовісно відносився до своєї роботи, працював і в липні місяці, про що знали його сімя та знайомі. Він при своєму звільненні отримав розрахункові і трудову книжку, але зі своїм звільненням не погоджується. Він знав що прийнятий на посаду з випробувальним терміном, але вважав, що його випробувальний термін закінчився 31.07.2009 року. Моральна шкода його полягає в тому, що він втратив роботу, не має заробітку, крім того, його дружина потребувала лікування, а він не міг їй допомогти, що викликало в нього моральні страждання, тому просить позов у повному обсязі задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі позовні вимоги та суду пояснив, що відповідач видав наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 31.07.2009 року, а заява подана ОСОБА_1 про прийняття його на роботу 01.08.2009 року. Крім того, не збігається період праці зазначений ОСОБА_1, як добові відпрацювання, із позицією відповідача, який зазначає, що ОСОБА_1 працював по 10 годин на добу, крім того, відсутні підстави вважать, що відповідач, як роботодавець виконав свої обовязки по ознайомленню ОСОБА_1 із всіма вимогами щодо його посадових обовязків. Також сумнівними є свідчення свідків, на підтвердження того, що позивач в порушення порядку та інструкцій випускав транспорт на лінії без технічного огляду, так як не має підстав вважати, що саме позивач особисто робив записи у журналі випуску транспорту на лінії, а не інша особа. Тому вважає, що відповідач порушив вимоги КЗпП України, при звільненні ОСОБА_1, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, з врахуванням того, що ОСОБА_1 зазнав моральні страждання від дій відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та суду пояснила, що позивач був прийнятий на посаду механіка КТП у ПП «Матеріал-Сервіс», відповідно до наказу від 31.07.2009 року, після проведення з ним співбесід, з випробувальним терміном. При його прийнятті на роботу ОСОБА_1 було повністю проінструктовано про його посадові обовязки та про дотримання охорони праці, пожежної безпеки та інше. Рішення про прийняття позивача із випробувальним терміном обґрунтовувалося тим, що позивача ніколи не працював на аналогічній посаді, та не мав відповідну освіту, що б дозволило його прийняти на роботу без випробування, про що позивач знав і свою згоду на його прийняття на роботу за зазначених умов погодився, що також підтверджено його особистим підписом у наказі про його прийом на роботу. У серпні 2009 року позивач відпрацював дві зміни по 10 годин кожна, це 02.08.2009 року та 04.08.2009 року. В зазначені зміни ОСОБА_1М, допустив порушення своїх посадових обовязків, так 02.08.2009 року випустив на лінію транспортний засіб зі зношеним малюнком протектора на 2-х колесах, автобус з люфтом у рульовому керування більш ніж 10 градусів, автобус з порушенням відстані між пасажирськими сидіннями, та автобус із тріщиною у гальмовому шлангу; що було встановлено виїзною комісію «Матеріал-Сервіс». Також в порушення посадової інструкції механіка КТП п. 2.14., позивач не оформляв акти проходження ТО-1, ТО-2 транспортними засобами підприємства, як 02.08.2009 року так і 04.08.2009 року, не складав щоденної звітності про роботу автотранспортних засобів підприємства на лінії, не здійснював відповідного контролю за технічним станом автотранспортних засобів під час їх виїзду та повернення з ліній, що і стало підставою для визнання позивача таким, що не пройшов іспитового терміну. Тому наказом від 04.08.2009 року було прийнято рішення про його звільнення з посади механіка КТП у ПП «Матеріал-Сервіс», відповідно до ст.. 28 КЗпП України, та виплатою заробітної плати за відпрацьований час, підтверджено особистими підписами ОСОБА_1 у платіжній відомості. Щодо посилань позивача на те, що він працював 7 діб у липні, то це нічим не підтверджено та не обґрунтованим, так як наказ про його прийняття на роботу був оформлений відповідно до поданої позивачем заявою, і приступив позивач до роботи відповідно до графіку з 02.08.2009 року. Також необґрунтованим є посилання позивача на те, що його заробітна плата складає 200 гривень з добу, так як при прийнятті на роботу при ознайомленні з наказом, позивач також був ознайомлений з тим, що заробітна плата нараховується і виплачується відповідно до форми і системи оплати праці на ПП «Матеріал-Сервіс», та відповідно до штатного розкладу посадовий оклад механіка КТП становив 710 гривень на місяць, а не 200 гривень за добу. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, то ці позовні вимоги нічим не обґрунтовані і не підтверджено, що саме відповідач зазнав моральних страждань позивачеві.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його товариш, з яким він спілкувався щодо роботи на ПП «Матеріал-Сервіс». Декілька разів він заїжджав на роботу до ОСОБА_1. У липні 2009 році він відвозив та забирав декілька разів ОСОБА_1 з території ПП «Матеріал-Сервіс». У серпні 2009 року він повідомив його про своє звільнення, як незаконне. Також йому відомо, що вдома з цієї причини у ОСОБА_1 були скандали.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює начальником відділу ПП «Матеріал-Сервіс». У липні 2009 року ОСОБА_1 не працював. Прийнятий був на посаду механіка КТП ОСОБА_1 лише у серпні 2009 року, та відпрацював дві зміни. ОСОБА_1 не мав професійних навичок та спеціальної освіти, тому приймався з іспитовим терміном. При прийомі ОСОБА_1 на роботу, він особисто проводив для нього інструктажі, ознайомлював з загальними правилами поведінки на території підприємства, з правилами охорони праці та пожежної безпеки, посадовою інструкцією, про що він зробив записи у формі П-1 та формі П-2. В період своєї роботи, ОСОБА_1 допустив ряд порушень, в тому числі випуск на лінію транспорту в порушення вимог безпеки та технічного стану автотранспорту на лінії, таких як тріщина у гальмовому шлангу, з люфтом на рульовому керуванні більш ніж 10 градусів; при техогляді транспорту перед випуском на лінію, не оглядав у відповідності до вимог транспортні засоби, та замість водіїв ставив підписи у журналі випуску транспорту на лінії, допускав порушення у звітності, складанні форм;

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він працює старшим механіком, підтверджує що позивач працював на посаді механіка КТП лише у серпні 2009 року, але в дві зміни свої допустив ряд порушень, в тому числі і випуск транспорту несправному стані та підробляв підписи у журналі випуску транспорту замість водіїв.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він працює механіком КТП на ПП «Матеріал-Сервіс», де у серпні 2009 року ОСОБА_1 працював дві зміни. Як йому відомо ОСОБА_1 не впорався зі своїми обовязками, вчинив підробки у журналі випуску транспорту на лінії, та інше. 02.08.2009 року він прийняв від ОСОБА_1 КТП без освітлення, у неприбраному стані.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працює водієм на ПП «Матеріал-Сервіс», в період серпня 2009 року ОСОБА_1 повинен був оглядати його автомобіль для надання дозволу на виїзд транспорту на лінію для перевезення пасажирів, але заїхав до КТП, ОСОБА_1 огляд транспорту не здійснив, і випустив транспорт без його підпису у журналі, розписавшись замість нього, бо у журналі не його підпис.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює водієм на ПП «Матеріал-Сервіс», точно не може зазначити дату, але у серпні 2009 року позивач працював механіком КТП, але при проведенні огляду транспорту на лінію, не виконав вимоги щодо огляду та перевірки транспорту. Також свідок зазначив, що в зміни коли працював позивач, навпроти його прізвище стоїть не його підпис.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює водієм на ПП «Матеріал-Сервіс» та надав аналогічні пояснення до пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Вислухав сторони, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, вивчив матеріали справи, дослідив докази надані сторонами, суд прийшов до наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України, визначено, що Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КЗпП України, Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 КЗпП України. Відповідно до ч. 3 ст. 26 КЗпП України, укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Щодо посилань позивача на те, що він працював у відповідача з липня 2009 року, суд виходить з наступного:

Так, відповідно до вимог ст.. 60 КЗпП України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач в підтвердження своїх вимог в цій частині зазначив, що він знаходився у трудових правовідносинах з відповідачем у липні 2009 року, та обґрунтовував це своїми поясненнями та свідченнями свідка ОСОБА_4.

В судовому засіданні не було встановлено жодного доказу, який би підтвердив посилання позивача на те, що між ним та відповідачем у липні 2009 року існували трудові правовідносини, що між ним та відповідачем існував письмово оформлений договір про трудові правовідносини, відповідно до вимог ст.ст. 21, 26 КЗпП України, що є обовязковим при укладанні договору з фізичною особою, або про допуск його до роботи механіка КТП у липні 2009 року з відома та дозволу відповідача без укладання трудового договору.

В цій частині позовних вимог, пояснення позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, та були спростовані як поясненнями представника відповідача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7, так і особистою заявою позивача ОСОБА_1 про прийом його на роботу в посаді механіка КТП від 01.08.2009 року (а.с. 37).

Посилання позивача на те, що він писав заяву про прийом на роботу без зазначення дати подання, спростовуються тим, що з наказом про прийняття на роботу в посаді механіка КТП ОСОБА_1 з 01.08.2009 року, позивач був особисто ознайомлений, зауважень до наказу не подавав ні в частині прийнятий на роботу з 01.08.2009 року, ні в частині встановлення випробувального терміну (а.с. 38).

Свідчення ОСОБА_4, про те, що зі слів ОСОБА_1 йому було відомо про те, що ОСОБА_1 почав працювати у відповідача з липня 2009 року, та те, що він декілька разів підвозив позивача та забирав його з території підприємства відповідача, суд оцінює критично, так як свідок знаходиться у дружніх стосунках із позивачем, та крім того, його свідчення, як пояснював сам ОСОБА_4, ґрунтуються на інформації отриманої свідком від позивача ОСОБА_1.

На підставі зазначеного, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на користь позивача несплаченої йому заробітної плати за липень 2009 року, з розрахунку 7 діб по 200 гривень за добу, до сплати 1400 гривень 00 копійок є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання його звільнення за ст.. 28 КЗпП України безпідставним та незаконним, поновлення його на роботі у посаді механіка КТП у ПП «Матеріал-Сервіс», з посадовим окладом 200 гривень 00 копійок за кожну відпрацьовану добу, з щомісячною виплатою заробітної плати, з виплатою йому плати за вимушений прогул на протязі двох місяців серпень-вересень 2009 року включно, з урахуванням строку судового розгляду цієї справи, у розмірі 2800 гривень 00 копійок, та стягнення з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі сім тисяч 00 копійок завдану йому та його родині незаконним його звільненням з роботи, з подальшою невиплатою йому заробітної плати, суд виходить з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 подано заяву про прийняття на роботу до ПП «Матеріал-Сервіс» на посаду механіка КТП (а.с. 37), де було зазначено самим позивачем, що з умовами праці та Правилами внутрішнього трудового розпорядку він був ознайомлений, та був згоден на прийняття його на зазначену посаду з випробувальним терміном 3 місяці, що також було підтверджено позивачем в судовому засіданні, представником відповідача.

Також в судовому засіданні встановлено, що Наказом № 48/2-К від 31.07.2009 року (а.с. 38-39), ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 01.08.2009 року в посаді механіка КТП, з випробувальним терміном три місяці, з яким ОСОБА_1 особисто ознайомившись поставив свій підпис (а.с. 38), копією трудової книжки (а.с. 5), що також сторонами не заперечувалося.

Щодо посилань позивача на те, що позивач ОСОБА_1 подав свою заяву 01.08.2009 року про прийняття на роботу, а наказ про його прийняття виданий 31.07.2009 року, суд виходить з того, що сторони не заперечують, що у серпні 2009 року ОСОБА_1 і ПП Матеріал-Сервіс знаходилися у трудових правовідношеннях з 01.08.2009 року по 04.08.2009 року, та між сторонами існував трудових договір, щодо якого позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 01.08.2009 року та допущений до роботи 02.08.2009 року, тому фактично сторони визнали зазначені обставини.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КЗпП України, визначено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до вимог ст. 26 КЗпП України, для встановлення зазначеного випробування позивачеві, при його прийнятті на роботу, була досягнута згода двох сторін роботодавця ПП Матеріал-Сервіс і майбутнього працівника ОСОБА_1.

Також в судовому засіданні встановлено, що строк випробування при прийнятті позивача ОСОБА_1 на посаду механіка КТП ПП Матеріал-Сервіс, встановлений відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 КЗпП України.

Відповідно до пояснень сторін, в судовому засідання було встановлено, що рішення про прийняття позивача ОСОБА_1 з випробувальним терміном ґрунтувалося на тому, що позивач не мав практичних навиків роботи на посаді механіка КТП, не мав спеціальної освіти.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 має освіту інженера-металурга за спеціальністю «Металургія і технологія зварювального виробництва», що підтверджено копією диплома (а.с. 6).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ПП Матеріал-Сервіс був інформований на час прийняття позивача на посаду механіка КТП про відсутність у ОСОБА_1 спеціальної освіти, що також підтверджено і поясненнями представника відповідача, свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6, та не заперечувалося самим позивачем.

Якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, роботодавець протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір (частина друга ст. 28 КЗпП). І звільнення за статтею 28 КЗпП можливе лише протягом строку випробування.

Підставою для звільнення є саме виявлена протягом строку випробування невідповідність працівника роботі.

Щодо визначення терміна «невідповідність», пунктом 2 статті 40 КЗпП є недостатня кваліфікацію або стан здоров'я, що перешкоджають продовженню певної роботи, тобто лише у разі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов'язки або їх виконання є небезпечним для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 у серпні 2009 року відпрацював дві зміни, 02.08.2009 року та 04.08.2009 року, по 10 годин кожна, за відпрацьований час йому була нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 72 гривні 21 копійки що підтверджено сторонами, свідками та табелем (а.с. 54), звітом відчислень до фондів (а.с. 57), видатковим касовим ордером та платіжною відомістю від 04.08.2009 року № 127 (а.с. 58-60), штатним розкладом (а.с. 53), витягом з графіку роботи механіків КТП за серпень 2009 року (а.с. 55), довідкою про нараховану та виплачену заробітну плату за серпень 2009 року (а.с. 56)

Перед допуском до виконання своїх посадових обовязків, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 був ознайомлений із своїми трудовими обовязками, проінструктований щодо правил внутрішнього трудового розпорядку, техніки безпеки та інше, що підтверджено поясненнями представника відповідача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7, та особистою заявою ОСОБА_1 (а.с. 37) та підпис позивача у наказі про прийняття на роботу (а.с. 38), розписом у проведенні інструктажу (а.с. 40), докладною запискою ОСОБА_11 про проведення інструктажів (а.с. 41), службовою запискою ОСОБА_5 про проведення вступного інструктажу (а.с. 42).

Відповідно до посадової інструкції механіка КТП (а.с. 43-44), механік КТП зобовязаний п. 2.1. організувати роботу по забезпеченню безпеки руху, передбачену нормативними документами з питань, повязаних з технічним станом автомобільного транспорту; п. 2.2. організовувати роботу по перевірці технічного стану рухомого складу, який повернувся з лінії і випуску на лінію, по перевірці якості робот в процесі і після виконання технічного обслуговування і ремонту рухомого складу, вузлів, особливо тих, які впливають на безпеку руху; п. 2.3. не надавати допуск на роботу на лінії транспортним засобам, технічний стан який не відповідає вимогам Держстандарту, Правилам дорожнього руху, Положенню про технічний стан і експлуатацію рухомого складу автомобільного транспорту, Правил надання послуг автомобільним транспортом, і інших нормативних документів, регламентуючих експлуатацію і технічний стан транспортних засобів; п. 2.4. не допускати до роботи на лінії транспортні засоби які не відповідають вимогам протипожежної безпеки, не укомплектованих первинними протипожежним засобам; та інше.

Але, як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в період своєї роботи в посаді механіка КТП 02.08.2009 року допустив ряд порушень своєї посадової інструкції, які були виявлені відповідачем, а саме згідно до акту комісійної перевірки від 02.08.2009 року (а.с. 62) було встановлено, що позивачем було випущено на лінію транспортні засоби з тріщиною на тормозному шлангу (автобус АЕ 0623 АА), з колесами зі зношеним малюнком протектора, глибина яких менш ніж 2 мм (автобус АЕ 1159 АА), з люфтом прокольної тяги передній кінець (автобус АЕ 3386 АА), тобто комісійно встановлено, що ОСОБА_1 були порушені вимоги щодо перед рейсового огляду ТЗ, здійснював підписи замість водіїв у журналі випуску на лінію рухомого складу підприємства, що підтверджено поясненням представника відповідача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,, докладною запискою ОСОБА_6В, (а.с. 61), актом (а.с. 62), наказом про створення комісії (а.с. 63), поясненнями ОСОБА_9 від 02.08.2009 року (а.с. 74), поясненнями ОСОБА_8 від 02.08.2009 року (а.с. 75), поясненнями ОСОБА_10 від 02.08.2009 року (а.с. 76), поясненнями ОСОБА_12 від 02.08.2009 року (а.с. 77), доповідною ОСОБА_7 от 03.08.2009 року (а.с. 80).

Відповідно до комісійного акту від 02.08.2009 року (а.с. 64), також було встановлено, що 02.08.2009 року механіком ОСОБА_1М, були допущені до роботи транспортні засоби без проведення ним перед рейсового огляду, без перевірки наявності в автобусах протипожежних засобів, без перевірки роботи спідометру та одометру транспортних засобів, в журналі випуску на лінію рухомого складу підприємства підписувався ОСОБА_1 замість водіїв, що стало підставою для запропонування ОСОБА_1М, надати письмові пояснення, від чого позивач відмовився, про що і був складений зазначений акт.

Оскільки ч.1 ст. 26 КЗпП передбачено, що випробування встановлюється з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається, то протягом строку випробування роботодавець (безпосередній керівник) перевіряє якість виконання роботи, що визначається трудовим договором (контрактом) та посадовою інструкцією працівника.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв в межах своїх повноважень щодо перевірки якості виконання роботи позивачем.

Також, суд враховує те, що неякісне виконання роботи ОСОБА_1, що було встановлено відповідачем, та підтверджено в судовому засіданні вищезазначеними доказами, з врахуванням того, що відповідачем надаються послуги по перевезенню пасажирів, і недотримання вимог щодо перевірки транспортних засобів щодо їх справності та технічного стану, є небезпечним як для водіїв, так і для осіб послуги яким надаються (пасажирам).

Відповідно до зазначеного в судовому засіданні встановлено, що позивач, внаслідок недостатньої кваліфікації не зміг належно виконувати покладені на нього трудові обов'язки та їх виконання є небезпечним для членів трудового колективу та громадян, яких він обслуговує, що передбачає звільнення особи з займаної посади, в період іспитового строку відповідно до ст. 28 КЗпП України.

Як встановлено в судовому засіданні 04.08.2009 року було прийнято рішення про розірвання трудового договору з позивачем, на підставі чого було видано ПП Матеріал-Сервіс наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади механіка КТП з 04.08.2009 року, як такого, що не витримав випробувального терміну, ст.. 28 КЗпП України (а.с. 81), трудовою книжкою (а.с. 5), та проведено розрахунок 04.08.2009 року (а.с. 58-60).

Розірвання трудового договору за результатами випробування допускається без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (ст. 431 КЗпП)

Враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача з боку ПП Матеріал-Сервіс, то позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди, суд визнає такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст..ст. 21, 24, 26, 28, 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, ст.ст. 4-6, 10, 11, 57, 60, 79, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Матеріал-Сервіс» «про стягнення невиплаченої заробітної плати, визнання звільнення незаконним та поновленні на роботі» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі в 10денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Івченко Т. П.