Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-5068/2010 Головуючий у 1-й інстанції Березій Ю.А.
Категорія 57 Доповідач Фомічов С.Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді Фомічова С.Є.

суддів Єгорової С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Салабай М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області на постановуМаловисківського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2009 року і

встановила:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області області та до Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни».

Зазначав, що він має статус дитини війни та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що таке підвищення до пенсії йому не виплачувалось, просив зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2009 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовлено, позов до управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області задоволено частково.

Суд зобов'язав управління Пенсійного фонду Укр. Кіровоградської області нарахувати та виплатити на надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 25 і раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рушення, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивачем постанова суду першої інстанції не оскаржена.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах, визначених ст.303 ЦІЖ України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд встановив, що позивач набув статусу дитини війни відповідно до ч.І ст. 1

Закону України "Про соціальний захист дітей війни», а тому має право на отримання

підвищення до пенсії в розмірі, визначеному ст.6 цього Закону .

Наявність у позивача права на призначення підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується ст.46 Конституції України.

У 2007-2009 роках управління Пенсійного фонду не нараховувало йому кошти, передбачені ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни».

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано зобов'язав управління Пенсійного

фонду України нарахувати та виплатити ОСОБА_3, зазначені кошти за період з 09

липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 25 грудня 2009 року, виходячи з

того, що рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007

року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким

було зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та

рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008

положення:пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на

2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким ст. 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, відповідно до

якої дітям війни до пенсії вирлачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої

для учасників війни, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є

неконституційними). Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові

акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня

ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є чинними і на

2009 рік, оскільки її зміст не змінювався та розмір підвищення не коригувався, дія

закону зупинена не була.

Правильною є постанова суду і в частині відмови у перерахунку і виплаті підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006 рік.

Згідно Прикінцевих положень зазначений Закон набрав чинності з 01 січня 2006 року. Проте, пунктом 17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік. Законом України від 19 січня 2006 року були внесені зміни до Державного бюджету на 2006 рік, згідно з якими п.17 ст.77 Закону виключено, а новою редакцією ст.110 Закону встановлено, що пільги дітям війни запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

В зв'язку з тим, що протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пільги для дітей

війни не було запроваджено, тому у суду не було передбачених законом підстав для задоволення вимог про перерахунок І виплату підвищення до пенсії відповідно до ет.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006 рік.

У апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду посилається на те, що розмір підвищення до" пенсії дітям війни не може бути визначений виходячи з розміру мінімальної пенсії за' віком, встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки зазначена норма' застосовується тільки для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до цього

З такими доводами не можна погодитися, зважаючи на те, що розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Також не можна погодитися з доводами апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни та відсутність механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке ґрунтується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304-1, 307, 308, 313-315 ЦПК України, Законом України № 1691- VI від 18.02.2010 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами», колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області відхилити.

Постанову Маловисківського району Кіровоградської області від 25 грудня жу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді