Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-362/10
Провадження № -
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2010 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Шимон Л.С.

при секретарі Мельник Ж.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростишеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення порушення права власності на житловий будинок виселення із займаного будинку за участю третіх осіб - служби у справах дітей Коростишівської райдержадміністрації, ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі ЖФ КБ «Приватбанк»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про виселення з будинку, в якій просив усунути порушення права власності на житловий будинок в м.Коростишеві по вул.Червоних Партизан 53 з боку ОСОБА_6, виселити ОСОБА_3 із займаного нею житлового будинку на підставі ст.98, 150 ЖК України. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за вищевказаною адресою; з січня 2006року по жовтень 2008року знаходився з відповідачкою в громадянському шлюбі, в зв'язку з чим вона переїхала у його помешкання по вул.Ч.Партизан 53 в м.Коростишеві. Відповідач має своє житло в с.Вільня, де і зареєстрована, а оскільки відносини були розірвані ще у 2008році, на неодноразові прохання виселитись із будинку відповідач не реагує. Позивач вказує також, що самовільне користування житловим будинком суттєво погіршує його житлові умови, створює перешкоди в користуванні підсобними приміщеннями та землею, етичні незручності, порушує його право власника, передбачене Законом України «Про власність». Вважає, що тимчасові жильці зобов'язані на вимогу власника негайно звільнити приміщення, в іншому випадку в разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого приміщення.

В процесі розгляду справи уточнив та доповнив позовні вимоги, вказав, що проживав з відповідачем не з січня 2006року, а з січня 2007року, зазначив це помилково, оскільки в період з 06.03.2006року до 05.01.2007р. знаходився на військовій службі, з відповідачкою не проживав. Звертає увагу, що з ОСОБА_6 ніколи не мав усталених відносин, притаманних подружжю, крім того відповідач до липня 2007р. знаходилась в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. Проживання її в належному позивачу будинку було зумовлене виключно усною згодою на тимчасове проживання, як тимчасової мешканки. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що всі платежі по кредитному договору здійснювались виключно його коштами, а вказаний будинок по вул.Червоних партизан 53 в м.Коростишеві не може бути спільною сумісною власністю. ОСОБА_6 не допускає позивача до будинку, зберігає належні йому документи, використовує займане житлове приміщення не за призначенням та систематично порушує правила співжиття, отже в зв'язку з викладеним, підлягає виселенню на підставі ст..ст.98, 116, 150 ЖК України.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позові та уточненій заяві, позивач суду пояснив, що відповідач ОСОБА_6 з дитиною вселилась в будинок на підставі його усного дозволу на добровільних засадах, але ситуація змінилась.

Відповідач ОСОБА_7 та її представник в судовому засіданні та в запереченнях на позовну заяву вимоги останньої не визнала в повному обсязі. Суду пояснила, що проживала з відповідачем та перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах з січня 2006року по жовтень 2008року, спільно вели господарство, возила певні речі в армію за місцем служби, мали намір створити сім'ю, за вказаний період спільного проживання народили доньку - ОСОБА_2 06.11.2007р.н., батьком якої є позивач по справі. За час проживання в громадянському шлюбі по договору кредиту, за яким вона виступила в якості поручителя ОСОБА_1, спільно придбали житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою м.Коростишів Ч.Партизан 53, регулярно сплачує кредитні платежі, перепланування будинку робили разом з позивачем ОСОБА_1, іншого житла не має. Крім того, повідомила суду, що за вказаною адресою проживає разом із своєю неповнолітньою дочкою та неповнолітньою ОСОБА_8, 1994р.н., опікуном якої являється. Просить в позові відмовити в повному обсязі.

Повноважний представник залученої до участі в справі в якості третьої особи - служби у справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації пояснив суду, що проти задоволення вимог позовної заяви ОСОБА_1 заперечує, просить відмовити в позові про виселення, вказує, що за адресою м.Коростишів Червоних Партизан 53 відповідач ОСОБА_7 проживає разом з неповнолітньою дитиною 2007р.н. та дитиною 1994р.н., над якою встановлена опіка ОСОБА_6, в будинку завжди чисто, інше житло - на яке вказує позивач в позовній заяві - в с.Вільня є непридатним для проживання. Вважає твердження позивача про те, що ОСОБА_7 порушує правила співжиття, такими, що не відповідають дійсності, бо в іншому випадку відібрали б у неї опіку. Враховуючи викладене, посилаючись на ст.. 165,166 СК України, вважає позовні вимоги безпідставними.

Залучений до участі в справі в якості третьої особи ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі ЖФ КБ «Приватбанк» в судові засідання не з'являвся, повноважного представника не направляв, надіслав на адресу суду клопотання №206к/10/юр від 28.05.2010р. про розгляд справи за відсутності повноважного представника на підставі наявних матеріалів. Позовні вимоги підтримав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 повідомила суду, що дійсно в березні 201 Ороку від позивача надійшло замовлення на інвентаризацію будинку та реєстрацію поточних змін в зв'язку з виконаними добудовами, проводити вказані дії було доручено свідку як працівнику бюро технічної інвентаризації. В кінці травня був здійснений вихід на місце, позивач ОСОБА_1 перед будинком на вулиці подзвонив з мобільного телефону, сказав, що отримав дозвіл зайти в домоволодіння, двері відчиняв сам за ручку. Надалі було проведено вимірювання, в будинку відбулися зміни, є самовільне перепланування - винесена піч, закладені двері, на думку свідка, відбулось покращення. Коли виміри були завершені і свідок з позивачем перебували на подвір'ї, з'явилась відповідач ОСОБА_6, яка в подальшому викликала працівників міліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 повідомила суду, що ОСОБА_1 приїхав наприкінці 2006року з речами, проживали разом з ОСОБА_6 6 місяців на квартирі у батьків свідка ОСОБА_10, за адресою Коростишів, вул..Б.Хмельницького 15. ОСОБА_6 завагітніла, дитина народилась в 2007 році за адресою Червоних партизан, 53 , в будинку де вже проживали ОСОБА_7 і ОСОБА_1. Вважає, що проживали як одна сім'я, бо будинок купляли разом, взяли кредит, обоє розказували про це свідку. Суду пояснила, що стіни в будинку сторони розвалювали разом і перепланування почали робити разом; вказує, що неодноразово була в гостях у сторін за їх присутності в будинку 53 Червоних партизан в м.Коростишеві. Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 повідомила суду, що в травні 2007року її сусідка продала хату за адресою м.Коростишів вул.Ч.Партизан 53, яку купили ОСОБА_1 та ОСОБА_7; жили вони нормально, ОСОБА_7 була вагітна, ОСОБА_1 після народження дочки зустрічав і забирав їх з пологового будинку в цю хату, сварок ніколи не чула, але десь через 8 місяців позивач ОСОБА_12 пішов із сім'ї. Пояснила суду, що в переплануванні сторони приймали участь разом в 2007 році, переобладнання робили разом, грубу розкидали, двері заложили, в хаті як було так і залишилось, ремонт ще зроблено в літній кухні. Вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали нормально, жили як одна сім'я.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13М повідомила суду, що знає сторін, вони в 2007році придбали будинок, переїхали проживати, ОСОБА_6 була вагітна, разом вони зробили в ньому перепланіровку, оскільки хата була стара - кухню, двері, вікна, з хліва прихожу зробили, вдвох позривали підлогу, через 5-6 місяців народила дитину, а через якийсь час ОСОБА_1 пішов.Характеризує як нормальну сім'ю, проживали як чоловік і дружина, зазначає, що часто спілкувалась з ними.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 повідомила суду, що ОСОБА_7 знає більше 10 років, в 2007 році позичала їй кошти в сумі 3800грн. для сплати іпотеки за кредитом, які відповідач повернула повністю через півроку. Зазначає, що саме вона познайомила сторін, проживали сторони як чоловік та дружина, разом з ними свідок їздила відпочивати, ходили один до одного в гості, але перед Новим роком 2008 ОСОБА_1 і ОСОБА_7 посварились. Зауважує, що перешкод ОСОБА_7 ніколи йому не чинила, ОСОБА_1 купує дитині певні речі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 повідомила суду, що їй особисто відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зустрілись в 2006році і жили спільно. Чоловік свідка ОСОБА_16 допомагав їм влітку 2008року встановлювати вікна в будинку 53 в м.Коростишів вул..Ч.Партизан, позичала відповідачу гроші для сплати кредиту - 2500грн., а 24.08.2008р. -2100грн. Вказує, що сторони проживали як чоловік і дружина, свідок особисто заходила до сторін в гості як до сім'ї мінімум раз в тиждень.

Заслухавши пояснення сторін, представників позивача, відповідача, третьої особи, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 18.05.2007р. ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок з надвірними будівлями і земельну ділянку площею 0,0886га в м.Коростишеві по вул..Червоних партизанів 53. В подальшому було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.06.2007р. ЯГ №790963 та зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно за позивачем - витяг №14670578 від 24.05.2007року (а.с. 60,61,62)

01.06.2007р. між ЗАТ «Приватбанк» в особі ЖФ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір zhkwgk00000015, за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 151830грн., забезпеченням виконання зобов'язань за договором виступає житловий будинок в м.Коростишів Червоних партизанів 53(а.с. 19-21). 04.06.2007р. між вказаними сторонами було укладено договір іпотеки, за яким банку ОСОБА_1 передано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 68,8 кв.м та житловою площею 26,6 кв.м. і земельну ділянку площею 0,0886га в м.Коростишеві по вул..Червоних партизанів 53 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.22-24).

Згідно договору поруки, датою укладення якого зазначено 01.06.2007р. (п.18), між ЗАТ «Приватбанк» в особі ЖФ КБ «Приватбанк» та

ОСОБА_6 було укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки ОСОБА_6 перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 01.06.07р. (а.с.16-17)

Згідно довідки керівника іпотечного бізнесу ЖРУ «Приватбанк» від 28.01.2010р., виданої ОСОБА_6, станом на 20.01.2010р. заборгованість по кредитному договору складає 24601грн. 40коп. (а.с.65).

Згідно банківської виписки по рахунку ОСОБА_1 з 01.07.2007р. по 17.11.2008р., підписом керівника Коростишівського відділення ЗАТ КБ «Приватбанк» , скріпленого печаткою установи, фактичне погашення кредиту проводив поручитель згідно договору поруки від 01.06.2007р. ОСОБА_6 (а.с. 54)

З долучених до матеріалів справи та досліджених в судовому засіданні квитанцій вбачається, що як позивач ОСОБА_1, так і відповідач ОСОБА_6 проводили оплату в рахунок погашення заборгованості по кредиту (а.с.26-53), крім того відповідач вважає, що вказаний будинок є їх спільною сумісною власністю.

Як встановлено судом і підтверджено в судовому засіданні, сторони з кінця 2006р. до грудня 2008року проживали разом однією сім'єю як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу, а вже зокрема з травня 2007р. проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. У вказаний будинок ОСОБА_6 вселилась разом із ОСОБА_1 з його дозволу як член сім'ї власника.

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, 06.08.2007року було розірвано шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_19, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с. 120).

06.11.2007р. народилась ОСОБА_20, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_6, тобто сторонами по справі, - свідоцтво про народження 1-ТП №065711 від 14.11.2007р. (а.с.15), яка за погодженням батьків як член сім'ї також проживала з ними за вказаною адресою. У вказаному будинку з дозволу ОСОБА_1 також проживає з 2008р. неповнолітня ОСОБА_8, 02.02.1994р.н., опікуном якої являється відповідач ОСОБА_6 (а.с. 134-137 )

Актом депутата Коростишівської міської ради №375 від 15.06.2010р. підтверджено, що ОСОБА_1 спільно із цивільною дружиною ОСОБА_6 придбали житловий будинок Ч.Партизанів 53, та спільно робили перебудову літньої кухні, а також те, що ОСОБА_1 з грудня 2008р. не проживає за вказаною адресою (а.с. 138).

Згідно наданої відповідачем довідки виконкому Вільнянської сільської ради №26 від 07.04.2010р., ОСОБА_6 власного житла на території Вільнянської сільської ради не має (а.с. 12).

Як зазначено в акті опису майна неповнолітньої дитини, що залишилась без батьківського піклування ОСОБА_8, від 02.08.2010р., комісією в складі сільського голови, спеціаліста у справах дітей Коростишівської райдержадміністрації встановлено - житло в с.Вільня

Коростишівського району по вул.Більшовицька 17 належить ОСОБА_21 Під час огляду виявлено, що майна в ньому немає, будинок знаходиться в аварійному стані та непридатний для проживання.

Як вбачається з дослідженої судовому засіданні інвентаризаційної справи №1659 (а. 54) на житловий будинок 53 по вул.Червоних Партизанів в м.Коростишеві, саме за замовленням позивача ОСОБА_1 від 18.05.2010р. №873 про проведення реєстрації поточних змін в зв'язку з виконаними добудовами 27.05.2010р. було здійснено вихід працівником БТІ та здійснено відповідні заміри зі складанням відповідних документів.

Суд вважає, що ОСОБА_6 вселилась в спірну квартиру на законних підставах, заперечень щодо її вселення не було, навпаки - з дозволу та за бажанням власника, на момент залишення ОСОБА_1 займаного будинку 53 Ч.Партизанів в м.Коростишеві з грудня 2008р. продовжувала проживати в спірному будинку разом із спільною з позивачем дитиною та дитиною, опікуном якої являється, брала участь в утриманні будинку, вела з позивачем спільне господарство, спільно сплачували кошти за погашення боргу по кредитному договору, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 була фактично членом сім"ї власника ОСОБА_1

У відповідності до ст. 150,156 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Таким чином, суд вважає, що вказані особи вселилися в квартиру як члени сім'ї ОСОБА_1 За час проживання в спірній квартирі всіма членами сім'ї велося спільне господарство.

Позивачем та його представником в судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_6 вселилась у вказане житло як тимчасовий жилець для тимчасового проживання відповідно до ст.98 ЖК Укаїни, про що було зазначено в позовній заяві як про підставу позовних вимог.

Позивачем та його представником в судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_6 систематично руйнує чи псує жиле приміщення, використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття робить неможливим для нього проживання в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними на підставі ст.116,157 ЖК України, про що було зазначено в позовній заяві як про підставу позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів вимоги позивача про усунення порушення права власності на житловий будинок виселення із займаного будинку за даних обставин суд вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст. 10,11,58,60,209,212,213,214,215,218 ЦПК України та ст.ст.98,116,150 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про усунення порушення права власності на житловий будинок виселення із займаного будинку за участю третіх осіб - служби у справах дітей Коростишівської райдержадміністрації, ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі ЖФ КБ «Приватбанк» відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення, та поданням апеляційної скарги на дане рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.С.Шимон