ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1870/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

"02" листопада 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді Деркач Н.М.

при секретарі Хуторній Ж.І.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 8» , ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася 02.06.2010 року з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 приватизована на неї, ОСОБА_2 , та її чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21 березня 2006 року відповідачка - її колишня невістка, була зареєстрована користувачем назначеного жилого приміщення . Після розірвання шлюбу в серпні 2009 року з ОСОБА_2 , відповідачка вивезла всі свої речі з квартири та переїхала на іншу квартиру де і проживає до теперішнього часу. З вересня 2008 року відповідачка без поважних причин в спірній квартирі не проживає. Вона неодноразово просила її виписатися з квартири , так як їм матеріально скрутно сплачувати за неї комунальні платежі, але відповідачка ігнорує її прохання.

Так як відповідачка не проживає в спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, позивачка просила її визнати втратившою право користування жилим приміщенням в квартирі

АДРЕСА_2 . При цьому питання про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка не ставить зазначивши, що ні вона ні її син - батько її неповнолітнього онука не заперечують, щоб дитина залишилася бути прописаною за місцем проживання його батька - ОСОБА_2 .

Третя особа ОСОБА_2 повністю підтримав позовні вимоги позивачки підтвердивши вищезазначені обставини справи.

Представник 3-ї особи - КЖП-8 в судове засідання не з,явився, про день, та час слухання справи належно повідомлений, як видно із письмової заяви просив розглянути справу у відсутності їх представника.(а.с.З0).

Відповідачка ОСОБА_3 в судові засідання на неодноразові виклики не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується направленням на останню відому адресу її проживання рекомендованих листів, а також телефонограми, яку відповідачка прийняла, але до суду знову не з,явилась. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивачку, 3-ю особу ОСОБА_2 , свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № Дз-375 від 18.09.2003 року виданого 18.09.2003 року, та зареєстрованого в Криворізькому БТІ за № 224П-270-270, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 21 березня 2006 року та по теперішній час користувачем жилого приміщення також зареєстрована відповідачка - ОСОБА_3 , яка являється колишньою невісткою позивачці.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 23 вересня 2009 року розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 212 від 23.09.2009року (а.с.11).

Також відповідно до акту, складеного майстром КЖП №8 дільниці № 3, ОСОБА_3 з вересня 2008 року та по теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає, комунальні послуги не сплачує, а також своїх особистих речей не зберігає.

У судовому засіданні судом була оглянута цивільна справа № 2- 2518/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання місця проживання дитини, з якої видно, що ОСОБА_2 звертався із позовом до відповідачки - ОСОБА_3 про визнання місця проживання дитини, тобто просив суд визнати місцем проживання їхнього неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , 2002 року народження разом з ним, що говорить про те, що в даному судовому засіданні права та інтереси неповнолітньої дитини не порушуються.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 167 ЖК України , якщо із житлового приміщення вибуває не вся сім,я, то договір найму житлового приміщення не розривається, а член сім,ї який вибув втрачає право користування житловим приміщення з дня його вибуття.

Твердження позивачки, що з вересня 2008 року відповідачка в спірній квартирі не проживає, так як виїхала проживати в інше житлове приміщення, однак із спірної квартири не виписується, чим створює їй перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка підтвердила той факт, що відповідачка не проживає в зазначеній квартирі ще з вересня 2008 року, її особистих речей в квартирі немає, перепони щодо її проживання в зазначеній квартирі ніхто їй не чинив.

Факт не проживання відповідачки ОСОБА_3 в спірній квартирі з вересня 2008 року не заперечував і сам ОСОБА_2 , який являється колишнім чоловіком відповідачці та який був залучений за ухвалою суду у якості третьої особи без самостійних вимог.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що відповідачка ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 більше шести місяців без поважних причин, та відповідно до ст. 167 ЖК України визнає її такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Тому суд вимоги позивачки задовольняє.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. З, 10,11,60, 212-215 ЦПК України, ст. 167 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_7 до

ОСОБА_8 , треті особи - комунальне підприємство «Житлово- експлуатаційна організація №8», ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_9 , 1982 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області в десятиденний строк після його оголошення, а особами , які не брали участі у справі у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. М. Деркач