Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-417/10
10 червня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Івченко І.В.
з участю представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третьої особи Приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 третьої особи Приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики грошових коштів від 11.02.2009 року.
Позичені кошти відповідач зобов'язувався їй повернути готівкою в строк до16.02.2009 року.
Не зважаючи на те, що відповідач зобов'язався повернути їй грошові кошти в термін визначений в вищезазначеному договорі, заборгованість перед нею до цього часу залишається не погашеною.
Ухвалою суду 19 листопада 2009 року зустрічний позов прийнятий до провадження та обєднаний для розгляду в одному провадженні з первісним позовом.
До початку судового засідання ОСОБА_3 на адресу суду подала заяву про залишення її позовної заяви до ОСОБА_1 третьої особи Приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним без розгляду.
Ухвалою суду від 10 червня 2010 року позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним залишена без розгляду.
ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася про час і місце судового засідання неодноразово належним чином. Про поважність причини незявлення до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримав зустрічний позов за обставин вказаних у зустрічній позовній заяві, просить позов задоволити.
Вислухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню повністю.
Як встановлено судом ОСОБА_3 дійсно працювала у підприємця ОСОБА_1 на підставі трудового договору між працівником та фізичною особою від 01 травня 2008 року продавцем. ПП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в магазині „Авіна, що знаходиться в м. Рівне, на вул. Курчатова, 6.
Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Факт передачі коштів підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_5, та ОСОБА_6
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 611, 612, 1046, 1047 ЦК України,ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 233 ЦПК України, суд,
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявоювідповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Рогозін С.В.