Справа №2-а-100/10 13.05.2010 13.05.2010 13.05.2010
Справа N 22ц -2086/10 Головуючий у 1 інстанції Копейка Т.О.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2010 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 5 березня 2010 року,

за позовом

ОСОБА_2 до акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( далі АКБ «Укрсоцбанк») про визнання кредитного договору недійсним і спонукання до проведення перерахунку та виключення запису про іпотеку,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до АКБ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору укладеним між ним та банком 2 липня 2008 року із застосуванням реституції. Уточнивши позовні вимоги він просив визнати вказаний договір недійсним та покласти на відповідача обовязки: провести перерахунок, за яким врахувати сплачені ним суми в національній валюті по курсу гривні к долару США на час сплати зобовязань, прийняти в рахунок боргу 29165 грн. 85 коп. з розстрочкою платежу на 24 місяця за умов сплати щомісяця 1215 грн. 25 коп., виключити з реєстру запис про іпотеку та заборону його майна, зобовязати нотаріуса виключити запис про іпотеку будинку № 37 по вул. Грушева в м. Баштанка, та зобовязати банк повернути йому оригінали правовстановлюючих документів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що банк не мав права надавати кредит у валюті іноземної держави, а давши такий кредит діяв несправедливо та обманув його щодо вказаного права.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 5 березня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. На думку апелянта, висновки суду суперечать вимогам матеріального й процесуального права.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що підстав для визнання оспорюваного позивачем договору кредиту недійсним немає, банк мав право видати позивачу кредит в іноземній валюті і цим правом він скористався.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи апелянта суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права. Так, із копії укладеного сторонами кредитного договору № 643/631 К 631 від 2 липня 2008 року (а.с. 10-14); додаткової угоді № 1 до договору від 2 липня 2008 року про підвищення відсотків за користування кредитом з 14 % до 15% (а.с. 15); копії банківської ліцензії, дозволів на право здійснення банківських операцій №№ 5, 5-2, 5-3 від 27 вересня 1991 року, та додатків до цих дозволів від 29 липня 2003 року та 21 вересня 2009 року (а.с.65-69) вбачається, що оспорюваний позивачем договір кредиту відповідає вимогам чинного цивільного законодавства. На момент укладення спірного договору АКБ «Укрсоцбанк» мало дозвіл на здійснення банківських операцій, в тому числі і на видачу кредитів в іноземній валюті і воно цим правом скористалося, надавши позивачу кредит у доларах США.

Договір укладений в належній формі і був спрямований на реальне настання виписаних в ньому правових наслідків; волевиявлення його учасників було вільним і відповідало їх внутрішній волі; обидві сторони у договорі мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а тому підстав для визнання його недійсним немає.

Названі дії сторін не суперечили ст.ст. 524, 533 ЦК України; ст.ст. 2, 47, 49 Закону України Про банки та банківську діяльність; Закону України Про захист прав споживачів; статтям 3-5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю; пунктам 2.1, 2.3, 5.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою НБУ України № 275 від 17 липня 2001 року, а тому є правомірними.

За вказаного не можна вважати, що умова в договорі про видачу кредиту у валюті є несправедливою. Позивач маючи інформацію про грошову одиницю кредиту, маючи право обирати установу, що надає кредити, вид грошової одиниці, в якій видається кредит, обрав кредит саме в іноземній валюті, яка може коливатися як у бік збільшення, та й у бік зменшення відносно до національної валюти. Тому, не можна вважати, що на час укладення договору, права позивача як споживача були порушені, а банк ввів його в оману.

Щодо позовних вимог, то суд в описовій частині рішення виклав позовні вимоги, які підтримувалися позивачем та вирішив спір по суті цих вимог.

Враховуючи наведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення, ухваленого за позовними вимогами ОСОБА_2

Разом з тим рішення в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню, оскільки при подачі позову, ОСОБА_2 сплатив 120 грн. витрат на інформаціно технічний розгляд справи.

Постановляючи ухвалу, колегія суддів враховує п. 6.2 кредитного договору, яким передбачено розгляд спорів, що виникають з договорів судами загальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 5 березня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на інформаційно технічний розгляд справи скасувати.

В інший частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Судді: