Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-432/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія - цивільна Доповідач Лакіза Г.П. УХВАЛА
03 лютого 2010 року м. Чернігів
Апеляційний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Лакізи Г.П.,
суддів: Бобрової І.О., Коренькової З.Д.,
при секретарі Марченко О.О.,
за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТФ Кабель України" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою виконання рішення суду, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, відшкодування моральної шкоди,
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2009 року, яким відмовлено в задоволенні його позову, та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим, таким, що не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що судом першої інстанції обставини справи викладені тільки на користь відповідача, а також зазначає, що абз.7 стор.З рішення суду не відповідає вимогам ст.235 КЗпП України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
По справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду ОСОБА_5 від 28 квітня 2009 року ОСОБА_6 було поновлено на посаді обпресувальника кабелю в ТОВ „ТФ Кабель Україна" з 01.10.2008 року (а.с.12-14). Оскільки питання про допуск негайного виконання рішення в порядку ст.367 ЦПК України судом вирішено не було, заява ОСОБА_2 від 29.04.2009 р. про поновлення на роботі не була задоволена відповідачем з тих мотивів, що ТОВ „ТФ Кабель Україна" оскаржило вказане рішення в апеляційному порядку, про що позивача повідомлено листом (а.с.22, 69). Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 30 червня 2009 року змінено лише дату прийняття позивача на посаду - з 01.05.2008 року на 26.05.2008 року, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.15-16).
Суд першої інстанції зазначив, що виконавчий лист з виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_2 до виконання до Державної виконавчої служби не пред'являвся, що підтверджується поясненнями позивача, його представника та представника відповідача в засіданні апеляційного суду.
Згідно наказу ТОВ „ТФ Кабель Україна" № 129-к від 08.07.2009 року (а.с.46) ОСОБА_2 поновлено на роботі з 01.10.2008 року та зобов'язано відповідно до вимог Закону України „Про охорону праці" до 14.07.2009 року пройти попередні медичний, наркологічний, психіатричний огляд та психофізіологічне обстеження. В той же день, тобто 08.07.2009 р. відповідач направив позивачу, рекомендованим листом копію наказі, направлення на медогляд та картку працівника, який підлягає медогляду (а.с.45-49), проте в зв'язку з відсутністю адресата вдома вказана кореспонденція йому вручена не була, а повідомлення було залишено в абонентській скриньці, про що свідчить лист з поштамту (а.с.77). В зв'язку з цим в листі №489 від 15.07.2009 року позивачу був встановлений новий термін для проходження медичних оглядів та обстежень - до 20.07.2009 року, і копію наказу та відповідних документів ОСОБА_2 вручено 15.07.2009 року, що підтверджується його підписом (а.с.50). Необхідність проведення попередніх та періодичних медичних оглядів, первинних і періодичних профілактичних наркологічного і психіатричного оглядів встановлено наказом МОЗ України № 246 від 21.05.2007 p., постановами Кабінету Міністрів України від 06.11.1997р. № 1238 та від 27.09.2000р. № 1465. 09 липня 2009 р. ТОВ „ТФ Кабель Україна" здійснило попередню оплату за проходження ОСОБА_2 медичних оглядів і обстежень, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.а.74-76).
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 в період з 01 по 21 липня 2009 року обов'язковий медичний огляд не проходив, що підтверджується довідками з Чернігівської міської лікарні № 1, обласного наркологічного диспансеру та Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні (а.с.81-85), і в період з 01 по 16 липня 2009 року на роботу не виходив, що підтверджується актами, складеними працівниками відповідача комісійно та доповідною начальника караулу служби охорони ТОВ „ТФ Кабель Україна" від 02.07.2009 р. (а.с.61-68, 70).
20.07.2009 року ОСОБА_2 подано заяви про звільнення з роботи з 20.07.2009р. за власним бажанням в зв'язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю за ч.З ст.38 КЗпП України (а.с.55,58). Жодних посилань на те, в чому полягають такі порушення, в заявах не міститься.
Наказом ТОВ „ТФ Кабель Україна" №145-к від 21.07.2009 року ОСОБА_2 звільнено з посади обпресувальника кабелю з 21.07.2009р. за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.72).
Таким чином, по справі встановлено, що після набрання чинності рішенням суду про поновлення на роботі 30.06.2009 р. ОСОБА_2 на роботу в період з 01 по 16 липня 2009 року не виходив, необхідні для допуску до роботи медичні огляди не проходив, не подав до відповідного відділу Державної виконавчої служби виконавчий лист для примусового виконання судового рішення, а тому період з 24.04.2009 р. по 21.07.2009 р. не може бути визнаний вимушеним прогулом, викликаним затримкою виконання рішення суду, в зв'язку з чим необгрунтованими є і вимоги про виплату заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку за вказаний період. Оскільки позивачем не доведено наявності підстав для звільнення його за ч.З ст.38 КЗпГІ України, необгрунтованими є і його вимоги про зміну формулювання причини його звільнення на ч.З ст.38 КЗпП та стягнення вихідної допомоги, що виплачується при звільненні за ч.З ст.38 КЗпП. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку і про те, що відсутні підстави і для стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди.
За наведених обставин рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийняте з дотриманням норм процесуального і матеріального права.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.
Рішення Деснянського районного суду ОСОБА_5 від 10 грудня 2009 року - залишити беззмін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: