АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : Кіселика С А ,

суддів : Франко В.А., Суржика М.М.

при секретарі Животовській С.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Новоукраїнської районної державної адміністрації про визнання права на оренду земельних ділянок, укладення договору оренди земельних ділянок та скасування розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації від 27 листопада 2009 року №1286-р та від 09 березня 2010 року № 174-р «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності у власність громадянам у розмірі земельних часток, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку виданих 29 квітня 2010 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12.

Свій позов ОСОБА_13 обґрунтовує тим, що 12 липня 2006 року між ОСОБА_14 та Новоукраїнською районною державною адміністрацією укладено договори оренди земельних ділянок розташованих на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району загальною площею 41,6025 га, які надані ОСОБА_14 на підставі розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації № 413-р від 13 квітня 2006 року в оренду, що посвідчується відповідними договорами оренди: № 577 від 12 липня 2006 року (на земельну ділянку площею 22,7001 га) та № 579 від 12 липня 2006 року ( на земельну ділянку площею 14,3005 га). 8 травня 2007 року ОСОБА_14 померла. На підставі розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації № 1286-р від 27 листопада 2009 року дія вищезазначених договорів припинена у звязку із смертю ОСОБА_14 Позивач являється спадкоємцем померлої і успадкував як все її майно так і всі її права. А отже вважає, що у відповідності до ст.. 7 Закону України «Про оренду землі» до нього перейшло право на оренду даної земельної ділянки. Однак розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації від 02 квітня 2010 року № 253 р дані земельні ділянки виділено іншим особам у приватну власність.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2010 року позов задоволено.

Визнано недійсним розпорядження голови Новоукраїської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27 листопада 2009 року № 1286-р «Про припинення дії договору оренди земельних ділянок державної власності на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району» та розпорядження голови Новоукраїської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09 березня 2010 року № 174 р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності у власність громадянам у розмірі земельних часток». Державні акти на право власності на земельну ділянку видані 29 квітня 2010 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12 визнано недійсними. Визнано за ОСОБА_5 право на оренду земельних ділянок площею 4.619 га, 22.7001 га та 14.3005 га розташованих на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області згідно договорів оренди земельних ділянок № 577, 578, 579 від 12 липня 2006 року укладених між Новоукраїською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_14, яка померла 08 травня 2007 року, в порядку переходу права на оренду земельних ділянок в порядку спадкування. Зобовязано Новоукраїську районну державну адміністрацію Кіровоградської області поновити з ОСОБА_13 договори оренди земельних ділянок на умовах договорів оренди від 12 липня 2006 року зареєстрованих за № 577 площею 4,6019 га, № 578 площею 22,700 га, № 579 площею 14,3005 га, укладених між Новоукраїською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_14, в порядку спадкування права на оренду земельних ділянок ОСОБА_5

Не погоджуючись з рішенням суду апелянт ОСОБА_4 простить його скасувати, а провадження по справі закрити.

Апелянт зазначив, що спір, який виник між сторонами, є публічно правовим тобто таким, що виник між фізичною особою та субєктом владних повноважень в особі його територіального органу щодо оскарження його рішення, а отже повинен був розглядатися за КАС України.

Апелянт ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати з тих підстав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Зокрема апелянт зазначив, що суд не взяв до уваги що ОСОБА_5 безпосереднє не користувався земельною ділянкою і даний факт підтверджується наданими до суду документами, а саме: довідкою Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району, що земельний податок за оренду Фермерським господарством «Білоконь» спірної землі сплачено з коштів ПСП «Шевченко»; довідкою що спірні земельні ділянки засіяні в 2009 році озимою пшеницею та обробляються ПСП «Шевченко». Не взяв суд до уваги, що позивач взагалі не міг користуватися даною земельною ділянкою так як не був фермером і успадкував фермерське господарство «Білоконь» лише 2.12.2009 року коли отримав свідоцтво про спадщину. Суд зробив суперечливий висновок про те, що спірна земля правомірно використовувалася спільно позивачем та ПСП «Шевченко». Необґрунтованим вважає апелянт також висновок суду, що Новоукраїнська райдержадміністрація не вжила жодних дій щодо зясування питання про наявність у покійної спадкоємців. Не взяв суд до уваги і той факт, що земельна ділянка у позивача вилучена на підставі клопотання Камишуватської сільської ради, тобто фактично за несплату орендної плати. Враховуючи вищенаведене апелянт вважає, що суд безпідставно визнав недійсним розпорядження № 174, оскільки воно прийнято в межах повноважень Новоукраїнської райдержадміністрації та з дотриманням Конституції України, Земельного Кодексу України та Закону України «Про місцеві адміністрації».

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наведені у скаргах доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, із наступних підстав.

12 липня 2006 року між ОСОБА_14 та Новоукраїнською районною державною адміністрацією укладено договори оренди земельних ділянок розташованих на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області загальною площею 41,6025 га, які надані ОСОБА_14 на підставі розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації № 413-р від 13 квітня 2006 року в оренду, що посвідчується відповідними договорами оренди: № 577 від 12 липня 2006 року (на земельну ділянку площею 4.6019 га), № 578 від 12 липня 2006 року (на земельну ділянку площею 22,7001 га) та № 579 від 12 липня 2006 року ( на земельну ділянку площею 14,3005 га).

8 травня 2007 року ОСОБА_14 померла.

Спадкоємцем померлої є ОСОБА_5, який своєчасно подав заяву до нотаріальної контори і прийняв спадщину.

Ситуація, яка складається після смерті фізичної особи - орендаря щодо орендованої померлим земельної ділянки, врегульована ч.1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», згідно якої право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Згідно укладених договорів оренди земельних ділянок смерть орендаря не включена до підстав припинення договору оренди землі (розділ VІІ договорів).

Як вбачається із тексту письмових заперечень на позовну заяву, розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 1286-р від 27 листопада 2009 року про припинення дії договорів оренди земельних ділянок наданих в оренду ОСОБА_14 прийнято відповідно до п.п.4 п.1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», яким передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи орендаря (а.с.15).

Із тексту розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 1286-р від 27 листопада 2009 року, яке підписане першим заступником голови, а саме пункту 1 вбачається, що дія договорів оренди земельних ділянок, зареєстрованих 12 липня 2006 року за № 579 площею 14,3005 га ріллі, 12 липня 2006 року за № 577 площею 4.,6019 га ріллі, 12 липня 2006 року за № 578 площею 22,7001 га ріллі на території Комишуватської сільської ради між Новоукраїнською районною державною адміністрацією та гр. ОСОБА_14 припинено у звязку зі смертю орендаря та відсутністю спадкоємців на право оренди земель протягом двох років, а отже доводи апелянтів про те, що позивачем не сплачувалась орендна плата і саме це є підставою припинення дії договору не ґрунтуються на доказах.

Крім того із матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2009 року позивач, як спадкоємець померлого орендаря звернувся до Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області з питанням про успадкування права на оренду спірних земельних ділянок.

А отже, Новоукраїнській районній державній адміністрації Кіровоградської області станом на 27.11.2009 року, тобто на день винесення розпорядження, було відомо про наявність спадкоємця який має право на оренду спірних земельних ділянок. Однак не дивлячись на це було прийнято розпорядження про припинення дії договорів оренди у звязку із відсутністю спадкоємців на право оренди земель.

Рішення суду Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області не оскаржується.

Таким чином, вирішуючи спір суд першої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановив, що Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області договори оренди земельних ділянок було припинено незаконно. Дане розпорядження суттєво порушує права позивача, який на законних підставах набув право на оренду земельної ділянки.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апелянта ОСОБА_3 не спростовують правильних висновків суду.

Оскільки спірні договори оренди земельних ділянок укладалися між Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_14, як фізичною особою, то доводи апелянта, що позивач взагалі не міг користуватися даною земельною ділянкою так як не був фермером і успадкував фермерське господарство «Білоконь» лише 2.12.2009 року коли отримав свідоцтво про спадщину, не ґрунтуються на Законі і не можуть бути прийняті судом.

На підставі наданих суду доказів суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні земельні ділянки орендарем оброблялися спільно з ПСП «Шевченко», оскільки про це існує договір укладений між сторонами і колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що даний договір не є договором суборенди.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4, то колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився із підсудністю і правильно розглянув справу за правилами цивільного судочинства.

В пунктах 2 та 7 своєї постанови № 7 від 16 квітня 2004 року Пленум Верховного Суду України розяснив, що ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

В даному спорі Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області виступає не як субєкт владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, а як сторона договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Крім того колегія суддів відмічає, що зазначені апелянтом ОСОБА_3 порушення норм процесуального права, як то виготовлення повного варіанту рішення суду, не надіслання копій рішень кожному із учасників та неправильне розяснення порядку апеляційного оскарження рішення не може бути підставою для скасування правильного рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: