Справа № 2-11/2010
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2010 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі: головуючого- судді Грека М.М. при секретарі- Кащук Л.С. за участю позивача- Онофрійчука І.Ф. представника позивача - ОСОБА_1 за участю відповідача- Ярмоленка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ружині справу за позовом ОСОБА_2 До

ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Про повернення 26800 грн., переданих в завдаток в рахунок забезпечення укладення договору купівлі - продажу.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про повернення 26800 грн., переданих в завдаток в рахунок забезпечення укладення договору купівлі - продажу. Заявлена позовна вимога мотивована тим, що позивач, 04.05.2007 року передав в рахунок забезпечення укладення в майбутньому договору купівлі - продажу будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_5, жителям смт. Ружин кошти в сумі 1000 доларів США, про це свідчить відповідна розписка від 04.05.2007 року таї300 євро, про що свідчить відповідна розписка від 24.05.2007 року.

В суді позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснивши, що 04.05.2007 року та 24.05.2007 року між ним та відповідачами було передано в рахунок забезпечення укладення в майбутньому договору купівлі - продажу будинку кошти в сумі 1000 доларів США, про це свідчить відповідна розписка від 04.05.2007 року та кошти в сумі 1300 євро, про що свідчить відповідна розписка від 24.05.2007 року.

Однак ОСОБА_5В.в подальшому написав розписку, що зобов'язується повернути борг до 15.04.2009 року, однак до цього часу борг не повернув, про що свідчить відповідна розписка від 21.03.2009 року.

Однак, у встановлений строк кошти відповідачі не повернули, не реагували на усні зауваження, тому позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали, пояснивши, що кошти у позивача отримували, про що написали розписки.

В судовому засіданні відповідач визнав що розписка була ним написана власноручно, що він розумів свої дії, психологічного чи фізичного тиску з боку ОСОБА_2 не було.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Із письмової розписки від 04.05.2007 року, написаної власноручно ОСОБА_3, вбачається, шо 04 травня 2007 року вона одержала від позивача грошові кошти в сумі 1000 доларів США., та відповідно до розписки від 24.05.2007 року вбачається, що 24.05.2007 року ОСОБА_5 одержав від позивав грошові кошти в сумі 1300 Євро, які зобов'язалися повернути.

Доказів того, що вищезазначені розписки були надані відповідачами під примусом, обманом тощо, суду відповідачами надано не було.

Відповідно до розписки від 21.03.2009 року, вбачається, що ОСОБА_5 житель ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язався віддати борг ОСОБА_2 в сумі 1000 доларів США та 1300 Євро до 15 квітня 2009 року, наданий час сума боргу не повернута.

Тому на підставі вказаних письмових доказів суд приходить до впевненості, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_5 було укладено в рахунок забезпечення укладення в майбутньому договору купівлі - продажу будинку в смт. Ружин пр. Чекістів 3 угоду, яка підтверджується розписками про надання завдатку.

Таким чином, оскільки боргові розписки знаходиться у позивача, не можна вважати борг повернутим.

Оскільки, правовідносини між сторонами виникли в 2007 році, однак тривають і на даний час, суд застосовує до них положення викладені в цивільному Кодексі України в редакції 2004 року.

Відповідно до статей 546, 547, 548 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання ( основного зобов'язання ) забезпечується. Якщо не встановлено договором або законом. Недійсність основного зобов'язання ( вимоги ) спричиняє

недійсність правочину щодо його забезпечення. Якщо інше не встановлено цим Кодексом, недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання не спричиняє недійсність основного зобов'язання.

Відповідно до статей 549, 550 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сплата ( передання ) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата ( передання ) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до статей 570,571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на пітвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора. Він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір ( вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплочений ним по справі судовий збір за задоволену частину позовних вимог, що складає 228 грн., а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Відповідно до п.З постанови ПВСУ « Про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4 з наступними змінами « під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та при настанні інших негативних наслідків «.

Суд не погоджується з розміром заявленого позивачем відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., виходячи з того, що в переданих в завдаток в рахунок забезпечення укладення договору купівлі - продажу не обумовленно стягнення моральної шкоди.

Виходячи з вищевикладеного суд в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовляє повністю.

З вищенаведених підстав позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.?

Керуючись ст.ст.546, 547, 548, 549, 550, 570, 571 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,15, 88, 118,119, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовільнити частково:

Зобовязати ОСОБА_3 жительку смт. Ружин вул. Чекістів 3, повернути ОСОБА_2 жителю ІНФОРМАЦІЯ_2,

1000 ( Одну тисячу доларів ) США, а при неможливості повернення в іноземній валюті, стягнути з

ОСОБА_7 8084 гривень ( Вісім тисяч вісімдесят чотири гривні) завдатку в рахунок забезпечення укладення договору купівлі - продажу.

Зобовязати ОСОБА_5 жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, повернути ОСОБА_2 1300 ( Одну тисячу триста ) ЄВРО, а при неможливості повернення в іноземній валюті, стягнути з ОСОБА_8 14716 гривень ( Чотирнадцять тисяч сімсот шістнадцять гривень ) завдатку в рахунок забезпечення укладення договору купівлі - продажу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплочений по справі судовий збір в сумі 81 гривня ( Вісімдесят одну гривню ).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 сплочений по справі судовий збір в сумі 147 гривень ( Сто сорок сім гривень ).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплоченні по справі витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справив суді в сумі 15 гривень ( П'ятнадцять гривень ).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 сплоченні по справі витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справив суді в сумі 15 гривень ( П'ятнадцять гривень ).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до Ружинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М. М. Грек.