Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №2-22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 року

Миколаївський районний суд Львівської області, в складі головуючого -судді Берези В.І.,при секретарі: Волківській Н.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 міське бюро техінвентаризації про визнання нечинним рішення № 6 від 30.01.2007 року виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради про приватизацію квартири, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру , визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на квартиру,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 міське бюро техінвентаризації про визнання нечинним рішення № 6 від 30.01.2007 року виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради про приватизацію квартири, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру від 15.02.2007 р., визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2007 р. та визнання права власності на квартиру. Просить визнати нечинним рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 6 від 30.01.2007 року про передачу у приватну власність ОСОБА_4 квартири у АДРЕСА_1. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно -квартиру у м.Новий Розділ,вул. Шашкевича 13а/68 від 15.02.2007 р. видане ОСОБА_2 міською радою ОСОБА_4 та зареєстрованого у Новороздільському БТ1 за № 2492. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру виданого 19.10.2007 р. державним нотаріусом ОСОБА_2 ДНК ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 . Визнати її позивачку власницею на праві приватної власності спірної квартири в порядку приватизації ? частини , та в порядку спадкування ? частини по смерті ОСОБА_4.

В обгрунтування заявлених вимог та згідно додаткової уточненої позовної заяви /а.с. 44/ зазначає, що згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської обл. від 09.11.2007р. встановлено, що вона, ОСОБА_1 дійсно з січня 1997 року проживала однією сім"єю без шлюбу з ОСОБА_4 ,який був основним квартиронаймачем спірної квартири до дня його смерті 23.01.2007 року. ВВажає, що набула самостійне право на житлову площу у спірній квартирі відповідно до ст. 64 ЖК України, як його дружина, та як особа яка постійно проживала з наймачем і вела з ним спільне господарство.

Заначила, що на час приватизації спірної квартири вона як член сім'ї наймача проживала у цій квартирі.. 22 січня 2007 р. ОСОБА_4 була подана заява про приватизацію квартири, в цей же день представники органу приватизації прийшли у квартиру,робили обміри,встановлювали склад сім'ї, ОСОБА_4 був хворим та лежав у ліжку. Працівники органу приватизації знали,що крім ОСОБА_4 ще є член його сім'ї, але згодом цього не врахували та не включили її до числа осіб, яким передається у приватну власність квартира. Покликається на Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" ,згідно п.2 ст.8 якого передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі. В положенні про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян передбачено, що предача займаних квартир здійснюється в приватну власність для одиноких наймачів та у спільну ,сумісну або часткову власність, за письмовою згодою всіх повнолітніх /віком від 18 і більше років/ членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі разом з наймачем. Таким чином вважає, що мала право бути включеною у список осіб, яким передається у приватну власність ця квартира, та така повинна була бути переданою у спільну часткову власність як члену сім'ї ОСОБА_4.

23.01.2007 р. ОСОБА_4 помер, вона його поховала, понесла матеріальні витрати. 16.07.2007 р. звернулась з заявою в Миколаївську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, тобто на належну йому частину квартири. Заяву було зареєстровано у Миколаївській ДНК, поскільки на цей час нотаріус з ОСОБА_2 ДНК перебувала у відпустці, згодом заява була передана до ОСОБА_2 ДНК та зареєстрована вдруге 04.09.2007 р.

19.10.2007 р. відповідачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , на цей час в ДНК була і її заява про прийняття спадщини, такий спір мав вирішуватись у суді.

ВВажає що є спадкоємцем частини квартири, яка належала ОСОБА_4.

В судовому засіданні як позивачка так і представник позивачки за дорученням -ОСОБА_5 позов підтримала , навела пояснення аналогічні письмовій позовній заяві, просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада, виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради в особі представника ОСОБА_6 відносно позову заперечили, навели пояснення аналогічні письмовому /а.с. 86/, представник відповідачів доповнив тим,що органом приватизації у м.Новий Розділ є виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради. Згідно положення Державного комітету України про переведення квартири (будинків) у власність громадян від 15.09.1992 року № 56 , передача квартири (будинку) у власність громадян здійснюється на підставі рішення відповідних органів приватизації, що приймається не пізніше 1 місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно п. 15 Положення підготовка та оформлення документів про передачу у власність квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створені агентства, бюро та інші організації. Таким органом в м. Новий Розділ є ТЗОВ «Контур» - ОСОБА_2 міське бюро технічної інвентаризації. Спірну квартиру на підставі заяви ОСОБА_4 від 22.01.2007 р. було включено до списків приватизації ,які стали додатком до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради « Про передачу у приватну власність квартири комунального житлового фонду» від 30.01.2007 р. № 6. Підготовкою документів зайнялось ОСОБА_2 МБТІ, були подані усі документи, на момент прийняття рішення виконавчий комітет не знав про смерть ОСОБА_4, як правило,коли наявний набір документів з приватизації квартири, процес приватизації не може перериватись в часі, та в зв»язку з кількістю заявників такі на засідання з прийняття рішення не викликаються.. Оскаржуване рішення вважає чинним, відтак і свідоцтво про право власності на квартиру видано законно.

ОСОБА_2 державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса, зав.ОСОБА_2 ОСОБА_7 відносно позову заперечила, пояснила, що дійсно з заявою про прийняття спадщини звернулись як позивачка ОСОБА_1 так і відповідач ОСОБА_3 . Предметом спадщини була квартира яка набута ОСОБА_4 в порядку безоплатної приватизації дому не може бути предметом поділу як власність подружжя. Лише у випадку анолювання первісного документа свідоцтва про право власності на нерухоме майно,виданого ОСОБА_2 сільською радою, може бути анульоване свідоцтво про право на спадщину. На час відкриття спадщини позивачка в шлюбі з ОСОБА_4 (спадкодавцем) не перебувала. Так як було дві заяви щодо прийняття спадщини , свідоцтво про право на спадщину видане відповідачу ОСОБА_3 як спадкоємцю другої черги. Позивач належала до четвертої черги спадкоємців. Щодо вирішення спору покладається на думку суду.

Відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_8 відносно позову заперечили, пояснили, що ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_3 доводився рідним братом по матері. Брат, бродовський, був давно розлучений, та йому відповідачу говорив, що не буде вдруге реєструвати шлюб. Зазначив,що позивачка у квартирі проживала,однак не була зареєстрована, не оплачувала за комунальні послуги, утворились борги, які він погасив. ВВАжає правомірними видачу йому свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру як спадкоємцеві другої черги, у позові просить відмовити.

Третя особа -ОСОБА_2 МБТІ в особі представника - ОСОБА_9 відносно позову заперечила, пояснила ,що до Новороздільського МБТІ звернулась позивачка з питанням приватизації квартири, подала заяву підписану ОСОБА_4, пояснила, що ОСОБА_4 хворий. 22.01.2007 року проведено з виходом на об»єкт інвентаризацію спірної квартири, в присутності інженера Новороздільського МБТІ ОСОБА_4 підписав заяву про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, до заяви долучив усі документи необхідні для реєстрації права власності- копію паспорта,ідентифікаційний код, квитанцію про оплату послуг за термінове виготовлення документів від 22.01.2007 р., довідку КП "Розділжитлосервіс" де вказувалось що у даній квартирі мешкає з 1980 р. ОСОБА_4. Після цього дану квартиру включено в списки приватизації, які стали додатками до рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради № 6 від 30.01.2007 р.. На підставі даного рішення було виготовлено свідоцтво про право власності і зареєстровано. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 до БТІ надійшло 18.10.2007 року, коли спадкоємець звернувся за витягом з реєстру прав власності. Зазначила, що витяг з реєстрації прав власності видано ОСОБА_3 на підставі відношення від ОСОБА_2 ДНК № 356/02-14 від 02.08.2007 р. Вважає позов безпідставним.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові документи, суд приходить до наступного .

Як встановлено в судовому засіданні та видно з матеріалів справи - позивачка з 1997 року проживала у квартирі наймача ОСОБА_4 без реєстрації та не була з таким у шлюбі.

Встановленого в орган приватизації з метою приватизації спірної квартири звернувся ОСОБА_4, такий проживав та був зареєстрованим у спірній квартирі з 1980 року.

Як видно з довідки про склад сім»ї, виданої ЖКУ на ім»я ОСОБА_4 та представленої до приватизаційної справи в в ОСОБА_2 МБТІ, у квартирі проживає ОСОБА_4 -наймач з 1980 року/а.с. 41 спр.№ 2а-126/08 / .

Як встановлено позивачка зверталась до ЖКУ про видачу такої довідки та була знайома зі змістом довідки.

З заяви про реєстрацію права власності від 22.01.2007 р. /а-с2а-126,40/ та заяви про оформлення передачі в особисту власність спірної квартири /а.с. 39 / видно, що дані звернення лише від імені ОСОБА_4. Таким чином ,подані документи до органу приватизації самою позивачкою не містять інформації про наявність іншого зареєстрованого за даною адресою члена сім»ї наймача, а свідчить про згоду приватизувати спірну квартиру ОСОБА_4, що спростовує твердження позивачки про те, що набула права на приватизацію житла як така ,що постійно- 10ть років у квартирі проживала як дружина дому мала право на приватизацію.

Не заслуговує на увагу покликання позивачки на те, що представники органу приватизації не врахували про встановлений факт рішенням суду щодо проживання її без шлюбу однією сім»єю з ОСОБА_4. Так встановлено, що даний факт був встановлений 09.11.2007 р. згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської обл.., тобто після того як здійснено приватизацію на ім»я та за заявою наймача ОСОБА_4. У даному випадку закон не має зворотної дії, та здійснення приватизації не могло відбуватись з врахуванням тих обставин і фактів які не є встановленими на час проведення приватизації.

Таким чином, передача спірної квартири у власність ОСОБА_4 здійснена за його заявою, про інших жильців чи членів сім»ї інформації до органу приватизації не надходило, що на думку суду не порушує вимог ст.8 ч.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» Відтак рішення органу приватизації від 30.01.2007 року № 6 є законним, тому підстав ,визнавати його не чинним не має, як і ставити під сумнів видачу на підставі такого свідоцтва про право власності на квартиру за ОСОБА_4.

Щодо вимог позивачки в частині визнання нечинним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я відповідача ОСОБА_3, встановлено, що відповідач як спадкоємець другої черги в строки, визначені ст. 1270 ЦК України звернувся до ОСОБА_2 ДНК з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як встановлено позивач у спосіб, визначений ст. 1259 ч.2 щодо зміни черговості одержання права на спадкування до суду не зверталась.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Встановлено,що позивачка є спадкоємцем четвертої черги, відповідач-Сафонюк належить до другої черги у спадкуванні. Відтак при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом дотримано вимоги ст. 1258 ЦК України щодо черговості у спадкуванні, відтак вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає, позивач не набула права спадкування як член сім»ї наймача, так і спадкування за законом, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 208,209,213,215,218 ЦПК України, ст.64 Житлового кодексу України, ст. 1258,1259,1261,1262,1264 Цивільного кодексу України, Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду " 1992 р. з змінами і доповненнями, суд-

вирішив:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 міське бюро техінвентаризації про:

визнання нечинним рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 6 від 30.01.2007 року про передачу у приватну власність ОСОБА_4 квартири у м.Новий Розділ по вул. Шашкевича 13 а кв.68, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно -квартиру у м.Новий Розділ, вул. Шашкевича 13 а,68 від 15.02.2007 р. виданого ОСОБА_2 міською радою ОСОБА_4 та зареєстрованого у Новороздільському БТІ за № 2492, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру виданого 19.10.2007 р. державним нотаріусом ОСОБА_2 ДНК ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 та про визнання її власницею на праві приватної власності спірної квартири в порядку приватизації ? частини, та в порядку спадкування 1/2 частини по смерті ОСОБА_4.

Рішення можна оскаржити протягом 10 днів з дня проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Береза В.І.