Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
УХВАЛА

м. Запоріжжя 8 жовтня 2010 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя:

у складі головуючого судді Зарютіна П.В. при секретарі Зубовій Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

З вересня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було влене заочне рішення по вищезазначеній цивільній справі, яким позовні вимоги було задоволено частково.

Представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд вище вказаного заочного рішення.

Представник відповідача в своїй заяві зазначив, що у судове засідання 13 вересня 2010 року сторона відповідача не явилася, бо відповідач не отримував судової повістки.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заяву підтримала за вказаними в ній підставами, а інші учасники судового розгляду - не явилися.

З'ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, заочне рішення суду, вислухавши пояснення, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за наступними підставами.

У відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із заочного рішення суду «Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся, про що свідчить розписка про ня судової повістки, але про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи до суду не надавав».

Із матеріалів справи вбачається, що позов із додатком та судова повістка про виклик відповідача у судове засідання на 13.09.2010 року надсилалися відповідачу поштою рекомендованим листом з повідомленням, і таке повідомлення є в наявності у матеріалах справи (а.с. 70), де зазначено що він особисто отримав поштову кореспонденцію, про що є підпис відповідача.

За вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Проте на порушення вимог ст. 232 ЦПК України представник відповідача у своїй заяві суду не послався на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, виклавши лише свої пояснення, якими він висловив свою незгоду із заочним

рішенням суду, проте при цьому не послався на певні докази, які б підтверджували його такі пояснення.

Таким чином, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Суддя П.В. Зарютін