Справа № 2-325/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" червня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

у складі головуючого судді Кунцік О.С.

при секретарі Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної дружини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Самбірської міської ради, Самбірської міської санітарно-епідеміологічної станції, Самбірського районного відділу головного правління МНС у Львівській області, Самбірського міського підприємства Державної ветеринарної медицини про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах недієздатної дружини городиської ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третіх осіб Самбірської міської ради Самбірської міської санітарно-епідеміологічної станції, Самбірського районного відділу головного правління МНС у Львівській області, Самбірського міського підприємства Державної ветеринарної медицини про відшкодування майнової та моральної шкоди. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 03 червня 2009 року було постановлено рішення за його позовом, яким було зобовязано ОСОБА_3 не чинити йому та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком по вул. Милярській, 4 в м. Самборі Львівської області, та зобовязано ОСОБА_3 знести самовільно збудований гараж, та засипати вигрібну яму в гаражі, що по вул. Милярська, 6 у м. Самборі.

Відповідачка впродовж довгого періоду часу, ще з 1990 року чинила йому перешкоди у користуванні його ж земельною ділянкою, яка належить йому на праві спільної сумісної власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 05.07.2004 року та житловим будинком № 4 по вул. Милярській в м. Самборі власником якого являється він відповідно до Реєстраційного посвідчення МБТІ від 28.03.2002 року № 1863. Земельна ділянка відповідачки безпосередньо межує з його земельною ділянкою на межі на віддалі 2,5 м. від його будинку розміщений металевий гараж відповідачки з вигрібною ямою всередині, з порушенням противопожежних та санітарних норм.

Впродовж вказаного періоду часу він, будучи людиною похилого віку, змушений був ходити по різних інстанціях з метою зобовязання відповідачку не чинити їй перешкод в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком. Аж у 2009 році булопостановлено рішення про вказане зобовязання. Вся ця тяганина та неправомірні дії відповідачки порушили його здоровя, він почав хвилюватись та неодноразово звертавсь за допомогою в лікувальні установи, у 2008 році він пережив інфаркт міокарда. У 2009 році перебував на стаціонарному лікуванні в Львівському обласному державному клінічно лікувально-діагностичному центрі в першому кардіологічному відділенні з діагнозом «обширний інфаркт міокарда».

Із-за неправомірних дій відповідачки, він разом з дружиною перебували в постійній тривозі, оскілки їхнє приватне майно перебувало в небезпеці знищення, а ділянка і підвальне приміщення пропитується водою системи водовідведення будинку № 6 вул. Милярській в м. Самборі, що погіршує стан земельної ділянки і міцність фундаменту будинку.

Внаслідок неправомірних дій відповідачки він змушений був пити неякісну забруднену воду, що погіршило його здоровя.

Внаслідок неправомірних дій відповідачки йому було завдано моральну шкоду в розмірі 25000 гр. ОСОБА_5 полягає у втраті здоровя у звязку з постійними переживаннями, тяганиною по різних інстанціях та судових процесах.

Просить постановити рішення ,яким стягнути з відповідача в користь його дружини ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 25000 гривень.

Представник вдповідача в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що відповідачка по справі є особою похилого віку, не чинить жодних перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинком позивачеві, оскільки позивач набув права власності на будинок з 2001 року. Попередній власник будинку ОСОБА_6 дала їм дозвіл на будівництво гаражу і ями і між ними конфліктів ніколи не виникало. Сам позивач самовільно переобладнав літню кухню під гараж, розібрав стіну та поставив ворота, внаслідок чого спільна стіна з їх літньою кухнею дала тріщину. Криниця ОСОБА_2 знаходиться на їх земельній ділянці, каналізація в будинку ОСОБА_2 відсутня і всі нечистоти виливаються на вулицю. Туалет ОСОБА_2 знаходиться коло їх півниці, де зберігаються продукти харчування, при дощовій погоді всі нечистоти течуть туди. ОСОБА_2 пише скарги на всіх сусідів і з всіми конфліктує, однак його подвір'я та будинок знаходяться в антисанітарному стані і він сам створює перешкоди для нормального проживання всіх сусідів. Крім того, дружина ОСОБА_2, в користь якої він заявив позов, є душевно хворою і визнана судом недієздатною. ОСОБА_2 визнаний її опікуном. Жодної моральної шкоди ОСОБА_2 ніхто не заподіяв. В позовній заяві позивач просить стягнути 25000 гривень в користь дружини як відшкодування моральної шкоди, однак не наводить жодних доказів в підтвердження цього. Просить в позові відмовити.

Представник Самбірської міської ради пояснив, що конфлікт між сторонами триває вже довгий час. Район забудови вул.Милярської є старим і в жодному будинковолодінні не дотримані будівельні норми.03 червня 2009 року було постановлено Самбірським міськрайонним судом рішення, яким зобовязано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком по вул. Милярській, 4 в м. Самборі Львівської області, та зобовязано ОСОБА_3 знести самовільно збудований гараж, та засипати вигрібну яму в гаражі, що по вул. Милярська, 6 у м. Самборі.

Висновком міжвідомчої комісії Самбірського міськвиконкому від 20.01.2010 року встановлено, що власниками будинковолодіння № 4 по вул. Милярська в рівних частках (по 1/2) є ОСОБА_1 і ОСОБА_2. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 березня 2001 року: «...В користування спадкоємця ОСОБА_7 згідно рішення Самбірського міського суду від 31 жовтня 1973 року (справа № 2-99) закріплюються такі приміщення: 2-1 пл.14.1 кв.м., 2-2 пл.18.0 кв.м., 2-3 пл.17.9 кв.м. на першому поверсі і на мансарді 2-4 площею 12.6 кв.м. і частина підвалу пл. 13.4 кв.м., сарай і туалет на її частині земельної ділянки. ...». Таким чином власником сараю і туалету, що знаходяться на межі з будинковолодінням № 6 по вул.Милярська, є ОСОБА_2;

у технічному паспорті на будинковолодіння № 4 по вул.Милярська, складеному 28.02.2002 року, будівлі, які межують з будинковолодінням №6, зазначені як стайня-гараж «Б» і вбиральня «Г»;

дані будівлі будинковолодіння № 4 зблоковані з існуючою літньою кухнею, ванною і санвузлом будинковолодіння №6, хоча у технічній документації на будинковолодіння №6 ці будівлі зазначені як сарай. Документація на переобладнання сараю під літню кухню відсутня. При обстеженні в приміщеннях виявлено сирість.

Міжвідомча комісія констатує, що на земельній ділянці ОСОБА_2 по вул. Милярська, 4 розміщена криниця, яка не відповідає вимогам, діючим санітарним правилам і нормам. Індивідуальна криниця розміщена з порушенням нормативних вимог. Відстань до фундаменту будинку вул. Милярська, 6 - 5,3м. до будинку ОСОБА_2, вул. Милярська, 4 - віддаль 6,5м. Наземна частина криниці 0,5м, бетонована відмостка відсутня. На зазначених земельних ділянках розміщені вигрибні ями, вул. Милярська, 6 під металевим гаражем, бетоновані кільця. Вигрібна яма туалету будинку вул. Миляреька, 4 в спільній зблокованій стіні. Враховуючи, що окремий мікрорайон забезпечений водопостачанням, міжвідомча комісія рекомендує підключитись до централізованої гілки водопостачання.

Аналогічні покази у судовому засіданні дали представник Самбірської міської СЕС, Самбірського районного відділу головного управління МНС у Львівській області

Представник ветеринарної служби в судове засідання не з'явився, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третіх осіб, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 03 червня 2009 року та додатковим рішенням цього ж суду від 22 вересня 2010 року було задоволено позов ОСОБА_8 в інтересах недієздатної дружини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Самбірської міської ради, Самбірської міської санітарно-епідеміологічної станції, Самбірського районного відділу головного управління МНС у Львівській області по усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинком.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зоов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання позивачів на те, що неправомірним зведенням гаражу та ями, відповідач чинить їм перешкоди в користуванні земельною ділянкою та будинком не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.60 ЦПК України позивачі не довели, яким же чином відповідач побудувавши гараж та яму на своїй земельній ділянці, чинить їм перешкоди в користуванні земельною ділянкою та будинком.

Крім того, самі позивачі причетні до виникнення спору, оскільки на своїй земельній ділянці мають розміщені та переобладнані господарські споруди, криницю з порушенням ДБК, що стверджується висновком міжвідомчої комісії Самбірського міськвиконкому від 20 січня 2010 року.

також у суду не було підстав для сприяння поданню доказів, оскільки будь-які перешкоди у наданні доказів не встановлені і на такі перешкоди позивач не посилався.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необгрунтованими і такими що не доведені у судовому засіданні позивачами посилання на те, що із-за неправомірних дій відповідачки він разом із дружиною перебував в постійній тривозі, оскільки їх приватне майно перебувало в небезпеці знищення, а земельна ділянка і підвальне приміщення пропитується водою системи водовідведення будинку №6 по вул. Милярській в м.Самборі, що погірщує стан земельної ділянки і міцність фундаменту будинку, а також те, що внаслідок неправомірних дій відповідача він змушений пити забруднену воду, що погіршило стан його здоров'я, оскільки згідно вищезгаданого акту міжвідомчої комісії від 20 січня 2010 року вбачається, що криниця ОСОБА_1 не відповідає вимогам, діючим санітарним правилам і нормам.

Суд також вважає необгрунтованими посилання позивача на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано моральну шкоду в розмірі 25000 гривень, яка полягає у втраті ним здоров'я у зв'язку з постійними переживаннями, тяганиною по різних інстанціях та судових процесах, що порушило його здоров'я і він переніс інфаркт міокарда, з приводу чого в 2008 та 2009 роках знаходився на лікуванні.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду задоволено позов ОСОБА_1 в інтересах недієздатної дружини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Самбірської міської ради, Самбірської міської санітарно-епідеміологічної станції, Самбірського районного відділу головного правління МНС у Львівській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і житловим будинком.

Звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинком є одним із засобів захисту його прав, а тому суд вважає безпідставними посилання позивача на заподіяння йому моральної шкоди розгядом його заяв різними інстанціями та судовими процесами, тим більше що будь-яких доказів на підтвердження наяваності моральної шкоди він не навів.

Сам факт звернення до суду з позховом не є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховнго Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зорема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини у справі, характер моральних страждань і наслідки, що настали.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала,за наявності її вини.

В позовних вимогах позивач посилається на заподіяння винними діями відповідачки йому, ОСОБА_1, моральної шкоди в розмірі 25000 гривень, а стягнення просить провести в користь ОСОБА_2, не надаючи будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів про те, якими саме винними діями відповідачки і яка саме моральна шкода та в якому розмірі заподіяна ОСОБА_2 та в чому вона виражається.Обов"язок довести вину покладається на позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого позову і вважає його таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до п.5 ч. 18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються інваліди I та II групи.

Згідно ч. 4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 в інтересах недієздатної дружини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Самбірської міської ради Самбірської міської санітарно-епідеміологічної станції, Самбірського районного відділу головного правління МНС у Львівській області, Самбірського міського підприємства Державної ветеринарної медицини про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Львівському апеляційному суду через Самбірський міськрайонний суд

Суддя підпис

З оригіналом вірно.

Суддя О.С.Кунцік