Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2-694/10
Рішення

Іменем України

17 червня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит /треті особи без самостійних вимог: Приватне підприємство Олександр, ОСОБА_3, ОСОБА_4/ про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и в:

В лютому 2010 року позивач звернувся до ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит із позовами по визнання кредитних договорів від 21.03.2008 року та 04.08.2008 року, укладених між ним та відповідачем, та укладених в забезпечення основних зобовязань ряду договорів поруки та застави.

Ухвалою суду від 11.03.2010 року обидва позови обєднані в одне провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем норм ЗУ Про захист прав споживачів, всупереч яким він, як Споживач, під час укладення договорів не отримав інформацію щодо умов кредитування та безпеки отриманої ним продукції /в т.ч. по валютним ризикам/, що є ознакою нечесної підприємницької діяльності з боку відповідача, вчиненням правочину під впливом помилки і підставою для визнання основних і додаткових зобовязань недійсними.

В судове засідання позивач не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 61).

Треті особи до суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 58-60).

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні на позов (а.с. 37-38). В задоволенні позову ОСОБА_2, через необгрунтованність заявлених ним позовних вимог просить відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши інші докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з таких підстав:

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № МК164-08-3 (а.с. 29-31) на суму 10500 доларів США строком до 19.03.2010 року зі сплатою 16 % річних. Даний договір забезпечувався порукою № МК164-08-3/П від 21.03.2008 року, укладеним з ОСОБА_3 (а.с. 32). Також в забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 був укладений договір застави (а.с.33) транспортних засобів № МК164-08-3/3 від. 21.03.2008 року, згідно з яким ОСОБА_2 передав в заставу банку автомобіль марки „VOLKSWAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_1.

04 серпня 2008 року між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МК193-08-3 (Долар США) (а.с. 09-11) на суму 31000 доларів США строком до 04.10.2012 року зі сплатою 18 % річних. Даний договір забезпечувався договорами поруки № МК193-08-3/П1 та № МК193-08-3/П2 від 04.08.2008 року, укладеними із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 13, 14).

Також в забезпечення основного зобовязання між банком та ПП „Олександр (майновим поручителем) був укладений договір застави (а.с. 12) транспортних засобів № МК193-08-3/3 від. 04.08.2008 року, згідно з яким ПП „Олександр передало в заставу банку автомобіль марки „SCANIA, модель Т114, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки „SCANIA, модель 143Н, реєстраційний номер НОМЕР_3.

.На виконання умов згаданих кредитних договорів, надання кредиту було проведене відповідачем шляхом видачі ОСОБА_2 готівки через касу Банку (а.с. 15,34), тобто взяті за договорами зобовязання Банк виконав повністю.

Проте, в порушення п.п. 4.1.1., 6.1.2 Договорів, взяті зобовязання по поверненню сум кредитів та сплаті процентів за користування кредитами, починаючи з грудня 2008 року, не виконує позивач. Рішенням Комсомольського міського суду від від 08.02.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором № МК164-08-3 від 21.03.2008 року в сумі 68876 (шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 82 (вісімдесят дві) коп. В солідарному порядку стягнуто також з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором № МК193-08-3 від 04.08.2008 року в сумі 280302 (двісті вісімдесят тисяч триста дві) грн. 55 (пятдесят пять) коп.

Заперечуючи дійсність укладених кредитних договорів, ОСОБА_2 в своїх позовних заявах зазначає, що оспорювані договори були укладені ним під впливом помилки, що має істотне значення. Помилці, під впливом якої були укладені зазначені кредитні договори, сприяла поведінка Банку, яка виразилась у тому, що всупереч вимогам ст.ст.2, 4,11 ЗУ Про захист прав споживачів перед укладенням договорів про надання споживчого кредиту, Банк не повідомив у письмовій формі щодо усіх умов кредитування, без наведення детального розпису загальної вартості кредиту для споживача та попередження про можливий валютний ризик, що в кінцевому підсумку призвело до того, що дійсна сукупна вартість кредиту виявилася значно вищою, ніж та, на яку він розраховував, укладаючи оспорювані договори.

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються гл.16, 47-51,71 ЦК України, ЗУ Про захист прав споживачів, ЗУ Про банки і банківську діяльність та умовами укладених сторонами договорів.

Відповідно до ст.229 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину мають існувати саме на момент вчинення правочину. Згідно із ч.1 ст.229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав і обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Відповідно до розяснень, що містяться в п.19 Постанови ПВСУ №9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення.

Оцінюючи наведені ОСОБА_2 мотиви щодо помилки, якої він припустився, укладаючи оспорювані кредитні договори (а саме: відсутність письмового повідомлення Банку щодо усіх умов кредитування та необізнаність про валютні ризики, як істотні умови зобовязання) не можуть бути визнані такими, що мають істотне значення в контексті вимог ст.229 ЦК України, оскільки не стосуються правової природи правочину, а також прав та обовязків сторін. Неоднократне укладення сторонами договорів в письмовій формі з зазначенням виду, суми та строку кредиту, типу відсоткової ставки, сукупної вартості кредиту, умов його забезпечення та повернення, і крім того, часткове виконання Позичальником взятих на себе зобовязань є свідченням відсутності у нього спотвореного уявлення про обставини, що дійсно мали місце і виникли з укладенням договорів. Не є таким, що заслуговує на увагу мотив позивача щодо його необізнаності стосовно валютних ризиків, оскільки будучи абсолютно вільним у виборі виду кредиту, він двічі, і саме в БанкуФінанси та кредит обрав валютний кредит.

Отже, факти недодержання при укладенні договорів вимог ст. 203 ЦК України, або вчинення правочинів ОСОБА_2 під впливом помилки по справі не встановлені, тому підстав для визнання оспорюваних позивачем договорів недійсними та задоволення заявлених позовних вимог суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215,229 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо заяву або апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано апеляційному суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Т.В. Окунь