Справа 2 "о"-20/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010р. Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Стоілової Т.В.

при секретарі Коваленко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів спільного проживання, знаходження на утриманні та втрати основного джерела засобів до існування, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2010р. заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю з громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про знаходження на його утриманні та втрати основного джерела засобів до існування.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 19.09.1961 року вона знаходилась у юридичному шлюбі із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим пос. радою м. Кізела, Пермської області, актовий запис №164, по день його смерті 06.01.1984р. і разом були зареєстровані та мешкали за адресою: вул. Кантемирова, 177, с. Красний Лиман, Красноармійського району Донецької області.

З 05.09.1963 року до дня своєї смерті, її чоловік постійно працював на Державному підприємстві „Вугільна компанія „Краснолиманська, регулярно отримував заробітну платню у достатньому розмірі для утримання сімї.

06.01.1984 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер.

У жовтні 1983 році вона влаштувалась поштарем до Красноармійського районного вузла звязку. З 22.05.1984 року по 24.11.2002 року вона працювала на ДП„ВККраснолиманська, після чого звільнилася за власним бажанням, у звязку з переходом на пенсію, яку стала отримувати після досягнення 55 років, тобто з 24.11.1996 року, але на теперішній час, розмір її пенсії складає 680грн., вона ніде не працює.

Позивачка звернулась до Управління Пенсійного Фонду України у Красноармійському районі із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, але їй було відмовлено у звязку з тим, що необхідно надати довідку уповноваженого органу з місця проживання(реєстрації), про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. При зверненні до Рівненської сільської ради, їй було відмовлено, у звязку з тим, що в у них відсутні дані за вказаний період, оскільки рада була створена 01.06.1993 року. При зверненні до Родинської міської ради, дані виявились теж відсутніми. Тому позивачка завернулась до суду із заявленими вимогами про встановлення факту спільного проживання із померлим 06.01.1984року, ОСОБА_2, знаходження на утриманні чоловіка, на час його смерті, та втрати нею джерела засобів до існування.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного Фонду України у Красноармійському районі Донецької області, до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином(а.с.36).

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтвердили факт проживання заявниці ОСОБА_1 однією сім'єю із ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст.256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що з 19.09.1961 року позивачка знаходилась у юридичному шлюбі із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який було зареєстровано пос. радою м. Кізела, Пермської області, за актовим записом №164 (а.с.8).

Як вбачається з документів, наданих суду, а саме: з технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду(а.с.22-27), розташованого за адресою: Красноармійський район, Донецької області, с. Красний Лиман, вул. Кантемирова, 177 та домової книги(а.с.28-32), вбачається, що за даною адресою зареєстровані заявниця та померлий ОСОБА_2.

06.01.1984 року ОСОБА_2, чоловік заявниці, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори, заявниця ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, померлого 06.01.1984 року, що було зареєстровано в реєстрі за №335 виданого 26.01.1991 року(а.с.20-21).

Із пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 вбачається, що померлий ОСОБА_2 та заявниця ОСОБА_1 проживали однією сімєю у зареєстрованому шлюбі за адресою: Красноармійський район, Донецької області, с. Красний Лиман, вул. Кантемирова, 177 по день смерті ОСОБА_2, тобто по 06.01.1984р., вели спільне господарство.

Із матеріалів справи вбачається, що заявниця не знаходилась на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2, так як працювала з 03.10.1983р. поштарем в Красноармійському районному вузлі звязку, а з 22.05.1984 року по 24.11.2002 року на ДП„ВККраснолиманська, що підтверджується копією трудової книжки заявниці(а.с.15-16), після чого була звільнена за власним бажанням по виходу на пенсію.

У звязку з викладеним, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог, в частині встановлення факту знаходження її на утриманні ОСОБА_2, померлого 06.01.1984 року.

Відповідно до довідки, наданої суду ДП «Вугільна Компанія» «Краснолиманська» та копією трудової книжки померлого ОСОБА_2, він до своєї смерті працював на шахті гірноробочим очисного забою, знаходився на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Красноармійського району та отримував пільгову пенсію(а.с.11-13).

На цей час заявниця ОСОБА_1 є пенсіонеркою, і з довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України Красноармійського району Донецької області, вбачається, що вона на теперішній час отримує пенсію , яка в середньомісячному розмірі складає 652,22грн., що є недостатнім для проживання(а.с.39).

Таким чином, судом встановлено, і це підтверджено матеріалами справи, що заявниця ОСОБА_1 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 однією сімєю з часу реєстрації шлюбу і по день його смерті, вели спільне господарство, на час смерті ОСОБА_2 його загальні доходи були значно більші ніж у заявниці ОСОБА_1, а тому після смерті чоловіка вона втратила основне джерело засобів до її існування, що є підставою для задоволення вимог в частині встановлення факту втрати основного джерела засобів до існування.

Керуючись ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.256,257,259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Вимоги ОСОБА_1 про встановлення фактів спільного проживання, знаходження на утриманні та втрати основного джерела засобів до існування, задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільно проживали з часу реєстрації шлюбу і по день смерті ОСОБА_2, тобто по 06.01.1984 року, на час смерті після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06.01.1984 року, ОСОБА_1 втратила основне джерело засобів до існування.

В частині встановлення факту знаходження на утриманні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 06.01.1984 року ОСОБА_1 відмовити.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив рішення. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: