Машівський районний суд Полтавської області
Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-130/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

за участю: секретарів Ткач Н.М., Кульчицької І.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільськогосподарське підприємства «Лос» про стягнення орендної плати за землю, -

відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 22 квітня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в:

У травні 2009 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та наступними доповненнями посилаючись на те, що вона є власником земельної частки ( паю ) площею 5, 28 га, яка розташована на території Новотагамлицької сільської ради. Вказану земельну ділянку вона успадкувала після померлого батька ОСОБА_4, право якого посвідчувалося сертифікатом і площа земельної ділянки становила 4, 33 умовних кадастрових гектарів. 08.11.2004р. між нею та відповідачем був укладений договір оренди на вказану земельну ділянку. Після отримання державного акту пропонувала відповідачу переукласти договір оренди, оскільки змінилася площа земельної ділянки, але відповідачем було відмовлено. Без її згоди відповідач з жовтня 2006р. по 25.09.2007р. користувався належною їй земельною ділянкою, після чого вона прийняла її по акту-прийому передачі та обміняла на іншу. На момент повернення земельної ділянки відповідачем було вирахувано вартість поліпшень, а тому вона не погоджується з розрахунком від 25.09.2007р. № 140. У звязку з такими діями відповідача позивачу спричинені матеріальні збитки та моральні страждання, так як вона не мала згоди господарювати на землі і отримувати доход. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за користування земельною ділянкою з жовтня 2006р. по жовтень 2007р. в розмірі 846 грн., інфляційні збитки 493, 22 грн. ( за період з жовтня 2006р. по 15.02.2010р.) , моральну шкоду в розмірі 4000 грн. та судові витрати.

Відповідач надав заперечення на позов в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що після отримання позивачем Державного акту на земельну ділянку взамін сертифікату ними було досягнуто домовленості про переукладення договору, у звязку з чим відповідач замовив реєстраційні картки, але в наступному позивач повідомила про відмову від укладення договору. Крім цього, Машівським районним судом 11.03.2009р. прийнято рішення про відмову в задоволення позовних вимог позивача про стягнення збитків за 2007 рік. Також, позивач не надала доказів як на підставу відшкодування моральної шкоди так і витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, представник відповідача заперечує проти задоволення позову, вважає його безпідставним.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач отримала у спадщину після померлого батька ОСОБА_4 земельну частку ( пай ) розміром 4, 33 умовних кадастрових гектарів, що стверджується копією свідоцтва про спадщину за законом від 18.08.2004р. ( а.с. 17 ). В послідуючому зазначену земельну ділянку на підставі Типового договору оренди земельної частки (паю) від 08.11.2004р. позивач передала в оренду ТОВ «Карлівське с.г.п. «Лос» ( а.с. 6-7 ).

06 жовтня 2006р. на вказану земельну ділянку позивач отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку згідно якого її площа складає 5, 28 га ( а.с. 8 ).

Сторони не заперечують того факту, що після отримання позивачем Державного акту на землю договірні відносини між ними припинилися, оскільки змінився предмет оренди. У звязку з цим, 25.09.2007р. земельна ділянка за актом прийому передачі ТОВ «Карлівське СГП «Лос» була передана позивачу ( а.с. 9 ). Цього ж дня між сторонами укладено Договір обміну земельної ділянки та акт прийому-передачі, згідно яких позивач отримала в користування земельну ділянку такою ж площею на території Новотагамлицької сільської ради № 59 замість № 562 ( а.с. 10-14 ).

Рішенням Машівського районного суду від 11.03.2009р. було відмовлено позивачу за безпідставністю у стягненні збитків з відповідача за час тимчасового невикористання нею земельної ділянки у 2007 році ( а.с. 24-25 ).

Разом з тим, з довідки відповідача вбачається, що позивачу за 2007 рік нараховано орендну плату в розмірі 846 грн. з якої утримано прибутковий податок в розмірі 109, 98 грн. ( а.с. 15 ).

11.03.2010р. вимоги позивача частково задоволено і кошти в розмірі 718, 56 грн. були перераховані їй поштовим переказом за виключенням сум податку, який сплачує відповідач (а.с. 65 ). Факт отримання коштів позивачем в судовому засіданні не заперечує і представник позивача, а тому в цій частині позов не підтримує.

Але, з матеріалів справи вбачається, що незважаючи на закінчення терміну договору оренди укладеного за сертифікатом, відповідач продовжував використовувати належну позивачу земельну ділянку про що нарахував їй орендну плату. Оскільки виплата орендної плати виникає лише на підставі укладення договору, іншого договору сторони не укладали, а тому до вказаних правовідносин суд застосовує положення договору від 08.11.2004р. Крім цього, факт продовження орендних відносин визнавав і відповідач у своїх листах адресованих позивачу ( а.с. 59-63 ).

Згідно зі статтями 13, 14, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це угода сторін про взаємні зобовязання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання в обумовлений договором строк. Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов передбачених ч.1 ст. 14 цього Закону, підписання договору та його реєстрації він набуває чинності.

Пунктом 2.2 договору ( а.с. 5-7 ) передбачено, що орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України.

Оскільки орендна плата позивачу за 2007р. виплачена з порушенням строків лише 11.03.2010р., а тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних збитків підлягає частковому задоволенню в межах позовних вимог. Суд відхиляє доводи позивача про виплату інфляційних збитків за несвоєчасну сплату орендної плати починаючи з жовтня 2006р. по 01.12.2007р., оскільки зі змісту договору випливає, що орендна плата вноситься до 01.12. кожного року. Враховуючи те, що орендна плата за 2006р. позивачу виплачена своєчасно ( а.с. 71-73 ), чого не заперечили і сторони, а тому право на виплату інфляційних збитків у позивача виникло лише з 02.12.2007р. по 15.02.2010р. в межах позовних вимог ( а.с. 47 ).

Таким чином, розрахунок буде таким 718, 56 х ( 102, 1 ( індекс інфляції за грудень 2007р. ) х 122, 3 ( індекс інфляції за 2008р. ) х 114, 8 ( індекс інфляції за 2009р ) х 101, 8 (індекс інфляції за січень 2010р.)/ 100 = 1048, 67 грн.

Оскільки розмір орендної плати з урахування індексу інфляції складає 1048, 67 грн., позивачу виплачена орендна плата в розмірі 718, 56 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні збитки в розмірі 330, 11 грн. ( 1048, 67 718, 56 ).

Щодо доводів позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки така підстава умовами договору не визначена, а лише передбачено право на стягнення пені та інфляційних збитків, чим і скористалася позивач.

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що на своєчасний розрахунок впливало те, що позивач тривалий час не зявлялася для врегулювання питання про зарахування орендної плати в рахунок лущення проведеного на земельній ділянці переданій позивачу по обміну, оскільки після закінчення дії договору земельна ділянка повинна бути передана власнику в стані придатному для використання за цільовим призначенням ( п. 3 договору ), а тому вказані твердження представника відповідача правового значення у даній справі не мають.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому враховуючи часткове задоволення позову відповідачем в ході розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки за несвоєчасно виплачену за 2007 рік орендну плату в розмірі 330, 11 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, в тому числі суд враховує вимоги, які не підтримує представник позивача внаслідок їх задоволення відповідачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір в розмірі 11, 86 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 15 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 120 грн. ( а.с. 19, 111-112 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 19 Закону України «Про оренду землі», ст. 526, 520 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 209, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільськогосподарське підприємства «Лос» про стягнення орендної плати за землю задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» на користь ОСОБА_3 інфляційні збитки (за невиплачену в період з грудня 2007р. по 15.02.2010р. орендну плату за 2007 рік ) в розмірі 330 грн. 11 коп., сплачений позивачем судовий збір в розмірі 11 ( одинадцять ) грн. 86 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн. (п'ятнадцять) грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 120 ( сто двадцять ) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 26 квітня 2010 року