Справа № 2-1555/2010
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Помазан В.А.
при секретарі Фальковій І.М.
за участю прокурора Мороз А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області у залі суду цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Лозівської міської ради як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
14 травня 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій зазначає, що ОСОБА_2 18 березня 1994 року народила сина ОСОБА_1.
Батько дитини записаний, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів заявника.
ОСОБА_2 з сином зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично близько 8 років вони мешкають в м. Харкові за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості як так, що шукає роботу, не перебуває, схильна до вживання алкогольних напоїв, але на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. До 01.01.2010 року вона отримувала допомогу одинокій матері на дитину, але повністю використовувала її на особисті потреби.
ОСОБА_1 з 01.09.2003р. навчається в спеціальній загально-освітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів для дітей з вадами розумового розвитку № 2 м. Харкова. Вихованню та навчанню сина мати не приділяла і не приділяє, на вихідні та святкові дні ОСОБА_1 зі школи-інтернату забирала рідко. Від неї до інтернату ОСОБА_1 повертався брудним, неохайним, без необхідної одежі, взуття та шкільного приладдя.
До служби у справах дітей Лозівської міської ради надійшла інформація від адміністрації школи-інтернату про те, що ОСОБА_1 самовільно залишає навчальний заклад, бродяжить. Він неодноразово затримувався працівниками міліції на станції Харків-Пасажирський за безцільне знаходження на вокзалі. Після затримання його повертали до школи-інтернату, тому що мати знайти не могли. Мати його пошуками не займалась, з червня 2009 року з сином взагалі не бачилася.
У 2008-2009 навчальних роках ОСОБА_1 пропустив 130 навчальних днів. З 01.09.2009 року він до занять не приступив. У грудні 2009 року ОСОБА_1 був затриманий педагогом школи-інтернату та влаштований до обласного притулку для дітей м. Харкова, де перебуває і на даний час. За період перебування мати відвідала його тільки 2 рази. Для отримання дозволу забрати сина з притулку ОСОБА_2 до служби у справах дітей Лозівської міської ради не зверталась. Спеціалістами служби їй неодноразово надсилались письмові запрошення до служби, але вона не зявлялась. Мати була запрошена на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Лозівської міської ради, яке відбулося 24.03.2010р., але знову не зявилась.
За станом здоровя ОСОБА_1 потребує посиленої уваги, лікування, але мати на це уваги не звертає.
Педагогічним колективом школи-інтернату з ОСОБА_1 та його матірю постійно проводилася корекційно-розяснювальна робота, відвідування за місцем проживання. ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обовязків, але і після цього не відбулося позитивних змін у ставленні матері до виховання сина.
Згідно з Законом України «Про охорону дитинства» природним середовищем виховання, першоосновою розвитку дитини визначає сімю. Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, обовязок виховувати, ростити дитину найважливіший обовязок батьків. Ця стаття зобовязує батьків виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших.
Чинне законодавство передбачає, що батьки повинні турбуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, підготовку до праці.
Позивач зазначає, що наведені вище факти свідчать, що відповідач свідомо, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, своїм способом життя негативно впливає на сина, чим ставить під загрозу його фізичне, психічне здоровя, духовний і моральний розвиток, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.
У зв'язку з чим, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття на особистий рахунок дитини, судові витрати стягнути з відповідача.
Представник позивача виконавчого комітету Лозівської міської ради як орган опіки і піклування ОСОБА_3 у судове засідання з'явилася, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2, оскільки вона свої батьківські обовязки належним чином не виконує, стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини на особовий рахунок дитини.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву від 07 червня 2010 року, завірену начальником служби у справах дітей Комінтернівської районної в місті Харкові ради ОСОБА_4, в якій зазначає, що вона повідомлена про розгляд справи 21 червня 2010 року про позбавлення її батьківських прав по відношенню сина ОСОБА_1, заперечує проти позовних вимог (а.с. 41).
Представник третьої особи служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_5 у судове засідання зявилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Прокурор Мороз А.О. просила позов задовольнити, позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з неї аліменти на утримання дитини, оскільки вона участі у вихованні своєї дитини та її утриманні не бере.
Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, прокурора, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 18 березня 1994 року народила дитину ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 197356, виданого повторно відділом РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 05 травня 2010 року (а.с. 5).
ОСОБА_2 з сином зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), але фактично близько 8 років вони мешкають в м. Харкові за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості як така, що шукає роботу, не перебуває (а.с. 9), схильна до вживання алкогольних напоїв, але на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 8). До 01.01.2010 року вона отримувала допомогу одинокій матері на дитину (а.с. 10), але повністю використовувала її на особисті потреби.
ОСОБА_1 з 01.09.2003р. навчається в спеціальній загально-освітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів для дітей з вадами розумового розвитку № 2 м. Харкова. Вихованню та навчанню сина мати уваги не приділяла і не приділяє, на вихідні та святкові дні ОСОБА_1 зі школи-інтернату забирала рідко. Від неї до інтернату ОСОБА_1 повертався брудним, неохайним, без необхідної одежі, взуття та шкільного приладдя.
Крім того, до суду надійшла інформація від адміністрації школи-інтернату про те, що ОСОБА_1 самовільно залишає навчальний заклад, бродяжить. Він неодноразово затримувався працівниками міліції на станції Харків-Пасажирський за безцільне знаходження на вокзалі та жебракування. Мати вихованням та лікуванням свого сина не займається, зловживає алкоголем, до школи не зявлялася, не цікавиться життям сина, місцем його перебування. У ході відвідування учня вдома за адресою проживання матері: АДРЕСА_2, зясовано, що хлопець за даною адресою не мешкає. з червня 2009 року з сином взагалі не бачилася (а.с. 38).
Педагогічним колективом школи-інтернату з ОСОБА_1 та його матірю постійно проводилася корекційно-розяснювальна робота, відвідування за місцем проживання, про що свідчить їх лист за № 23 від 11 лютого 2009 року (а.с. 12).
Згідно характеристики школи-інтернату № 2 м. Харкова, ОСОБА_1 у 2008-2009 навчальних роках ОСОБА_1 пропустив 130 навчальних днів. З 01.09.2009 року він до занять не приступив (а.с. 15). У грудні 2009 року ОСОБА_1 був затриманий педагогом школи-інтернату та влаштований до обласного притулку для дітей м. Харкова, де перебуває і на даний час. За період перебування мати відвідала його тільки 2 рази. Для отримання дозволу забрати сина з притулку ОСОБА_2 до служби у справах дітей Лозівської міської ради не зверталась. Спеціалістами служби їй неодноразово надсилались письмові запрошення до служби, але вона не зявлялась. Мати була запрошена на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Лозівської міської ради, яке відбулося 24.03.2010р., але знову не зявилась.
Відповідач ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обовязків, але і після цього не відбулося позитивних змін у ставленні матері до виховання сина, але і після цього не відбулося позитивних змін у ставленні матері до виховання сина, викладене підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сімї (а.с. 20).
Відповідно до висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування б/н від 31 березня 2010 року, виконавчий комітет вважає за доцільне та в інтересах дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_1 та стягнути з неї аліменти на утримання дитини, про що клопоче і в судовому засіданні (а.с. 23-24).
Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, але наведені вище факти свідчать, що ОСОБА_2 свої батьківські обовязки належним чином не виконує.
Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач взагалі не приймає ніякої участі в матеріальному утриманні сина, однак згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Таким чином, суд, вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 та стягнути з неї аліменти на її утримання на особистий рахунок дитини.
Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
На підставі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 81, 88, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 150, 164-166, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 8, 11-12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402, ст. 3 Конвенції про права дитини від 27 вересня 1991 року, суд, -
Позовні вимоги Виконавчого комітету Лозівської міської ради як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3, на утримання дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2010 року і до повноліття дитини на особистий рахунок дитини № 190724 в Лозівському відділенні ВАТ «Ощадний банк України».
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави на р/р 0015 в Лозівському УДК, код ОКПО 24134414, банк ГУДКУ в Харківської області, МФО 851011 та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. на користь держави на р/р 0015 в УДК м. Лозова, , МФО 851011, код бюджетної класифікації 22050000.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харкiвської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: