Добропільський міськрайонний суд Донецької області
Справа №2-7923/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Добропілля 16 липня 2010 р.

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Садчикова Д.В.

при секретарі Влащенко І.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та виконавчого комітету Добропільської міської ради „про визнання права власності на самочинно збудовані споруди", -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудовані: нежилу прибудову (а7 -1), веранду (а8 -1), гараж (И-1) та сарай (К-1), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що у відповідності з угодою міни, яка зареєстрована державним нотаріусом за №719 від 13 лютого 1996 року, йому на праві приватної власності належить житлове домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними прибудовами.

На земельній ділянці, на якій розташоване дане домоволодіння ним були самочинно збудовані господарські споруди: нежила прибудова (а7 -1), веранда (а8 -1), гараж (И-1) та сарай (К-1), у зв'язку з чим збільшилась нежитлова площа на 7,7 м.кв. Дане майно використовує за призначенням. БТІ м. Добропілля не може здійснити реєстрацію права власності на дані об'єкти, у зв'язку з їх самовільним будівництвом. Дане самовільне будівництво з відхиленням від проектної документації чиїх-небудь прав та інтересів не порушує, про що є листи-погодження. Вважає за можливе визнання за нею права власності на ці об'єкти.

Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди: нежилу прибудову (а7-1), веранду (а8-1), гараж (И-1) та сарай (К-1), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача, за дорученням юрисконсульт Добропільської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала, оскільки вони не порушують чиїх-небудь прав та інтересів, є відповідні листи-погодження та проект КП «Архітектурне бюро Добропільського виконкому».

Вислухавши пояснення позивача, враховуючи згоду з позовом представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу у відповідності з угодою міни, яка зареєстрована державним нотаріусом за №719 від 13 лютого 1996 року, на праві приватної власності належить житлове домоволодіння, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Добропілля,

АДРЕСА_2 з надвірними прибудовами (а.с.18). На земельній ділянці, яка належить згідно довідки №105 та Державного Акту на право власності на земельну ділянку позивачу (а.с.9,19), на якій розташоване дане домоволодіння останнім були самочинно збудовані господарські споруди: нежила прибудова (а7-1), веранда (а8-1), гараж (И-1) та сарай (К-1), у зв'язку з чим збільшилась нежитлова площа на 7,7 м.кв. (а.с. 15,4-9). Дане майно позивач використовує за призначенням. Дане самовільне будівництво з відхиленням від проектної документації чиїх-небудь прав та інтересів не порушує, про що є листи-погодження (а.с. 16,20,21). КП «Архітектурне бюро Добропільського виконкому» був складений відповідний проект на виконане будівництво (а.с. 1-14).

Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

На підставі ст. 376 ч.5 ЦК України, на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує право інших осіб.

У відповідності зі ст.41 Конституції України право власності передбачає можливість власника на свій розсуд володіти, користатися і розпоряджатися приналежним майном, робити у відношенні свого майна будь-які дії, що не суперечать Закону. Згідно з положеннями ст. ст. 182, 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно у відповідності з Законом підлягає державної реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки останні не порушують чиїх-небудь прав та інтересів, є відповідні листи-погодження та задоволення вимог відповідає законним правам та інтересам позивача щодо подальшого безперешкодного використання своїм нерухомим майном.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 182,321,331,375,376 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на самочинно збудовані споруди: нежилу прибудову (а7-1), веранду (а8-1), гараж (И-1) та сарай (К-1), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації і є правовстановлюючим документом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя Д.В. Садчиков