Справа № 2-89/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 р. м. Снятии

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Калиновського М.М.

секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Прутівської сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення виконкому Прутівської сільської ради № 45 від 15 серпня 1986 року про надання дозволу на будівництво господарських приміщень ОСОБА_4 та № 34/3 від 29 березня 2007 року та встановлення права власності на житловий будинок, позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Прутівської сільської ради про визнання права спільної сумісної власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить встановити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району Івано-Франківської області, поновити строк на звернення до суду та визнати незаконними рішення виконкому Прутівської сільської ради від 15 серпня 1986 року № 45 про надання дозволу на будівництво господарських приміщень ОСОБА_4 та від 29 березня 2007 року № 34/3 про оформлення прав власності на житловий будинок та господарські приміщення по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району за ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Позовні вимоги мотивувала тим, що 12.03.1985 року померла ОСОБА_5, якій належав житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району. Після її смерті спадкоємцем всього належного їй майна, згідно заповіту, стала її мати ОСОБА_6, яка померла 14.04.2005 року, і не встигла оформити право власності на спадкове будинковолодіння. Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями за законом є позивачка та її сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не претендують на свої частки в спадковому будинковолодіння.

У 1986 році позивачка разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та дочкою були зареєстровані в спірному будинковолодінні, і чоловік, не являючись власником будинку, а лише будучи головою робітничого двору отримав у Прутівській сільській раді рішення № 45 від 15.08.1986 року про дозвіл на будівництво гаража, господарських приміщень та сараю. Про дане рішення позивачка дізналася недавно, а тому просить поновити строк на його оскарження, а також вважаючи його незаконним, тому що воно повинно було виноситися не на голову двору, а на власника будинковолодіння, просила скасувати його.

З 2002 року в будинку зареєструвався зять позивачки ОСОБА_7 і він за власні кошти поставив конвектор і з того часу ніякого ремонту в житловому будинку не проводилося.

29 березня 2007 року виконком Прутівської сільської за заявою ОСОБА_4 прийняв рішення № 34/3 про оформлення права власності на житловий будинок та господарські приміщення по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району за ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Просила дане рішення визнати незаконним та

скасувати, так як вони разом не будували житловий будинок, а господарські приміщення будувала її мати, а вони тільки допомагали їй в цьому, а тому будинковолодіння не може належати їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Просила позовну заяву та додаткову позовну заяву подану нею задоволити в повному обсязі, а в позові ОСОБА_4 відмовити.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятиського району, мотивуючи тим, що він проживає в спірному будинковолодінні з 1985 року по даний час. Під час спільного сімейного проживання з відповідачкою вони здійснили капітальний ремонт житлового будинку, а саме: замінили підлогу, встановили кахельну піч, газовий конвектор, реставрували вікна, перетерли стіни, проводили заміну електролічильника, встановили нову огорожу, провели в господарство газ, тобто проведені будівельні роботи значно збільшили вартість будинковолодіння.

Так як він був головою двору, то рішенням Прутівської сільської ради № 45 від 15.08.1986 року йому надано дозвіл на будівництво господарських приміщень на його присадибній земельній ділянці. Однак він побудував житловий будинок, що складається з житлової кімнати, кухні, ванни та коридору. У1990 році Коломийське МЕТІ виготовило техпаспорт на його імя, рішенням виконкому Прутівської сільської ради від 29.03.2009 року вирішено оформити право власності на будинковолодіння за ним та його дружиною ОСОБА_8 Просив свій позов задоволити, а в позові ОСОБА_6 відмовити

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають повністю, не заперечують проти визнання права власності на будинковолодіння за ОСОБА_1

Представник Прутівської сільської ради в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав.

Вислухавши показання сторін та їхніх представників, дослідивши і перевіривши зібрані докази суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 померла 12.03.1985 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 454319 від 12.03.1985 року (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Прутівської сільської ради від 04.03.1986 рок_, ОСОБА_5, відповідно до господарської книги № 347, належить на праві особистої власності житловий будинок в с. Прутівка Снятинського району (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5, спадкоємцем всього належного їй майна стала, відповідно до заповіту померлої, посвідченого в Прутівській сільській раді, ОСОБА_6 (а.с.8). З довідки Прутівської сільської ради від 16.04.2010 року № 194 слідує, що на момент смерті ОСОБА_5 в господарстві була зареєстрована лише ОСОБА_6 З витягу з погосподарської книги, особистого рахунку № 347 слідує, що в господарство за заявою від 30 грудня 1985 року ОСОБА_9 з 1 січня 1986 року були прописані ОСОБА_4 - голова двору та ОСОБА_8 і ОСОБА_10

Після смерті 14.04.2005 року ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 002997 від 14.04.2005 року (а.с.6), спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 (а.с.9), що стверджується довідкою Прутівської сільської ради від 04.09.2009 року (а.с.37). Свідоцтво про розірвання шлюбі вказує на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 23 серпня 2006 року (а.с.18).

З довідок Першої Снятинської ДНК від 17.03.2010 року № 254/01-14 та від 26.03.2010 року № 303/02-14 слідує, що після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_5 спадкова справа не заведена.

Довідка Коломийського МЕТІ від 25.11.2009 року № 20957 вказує на те, що права власності на нерухомість за ОСОБА_5 не зареєстровано.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи слідує, що мати позивачки вступила в оперативне управління спадковим майном, а саме прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на спірне будинковолодіння, на підставі заповіту в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Рішення Прутівської сільської ради від 29 березня 2007 року № 34/3 про оформлення права власності на житловий будинок та господарські приміщення, що знаходиться по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району Івано-Франківської області є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки дане рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_4, який не мав підтверджуючих документів на зазначене будинковолодіння, оскільки воно належало померлій ОСОБА_5

Рішенням Прутівської сільської ради від 15 серпня 1986 року № 45 вирішено надати ОСОБА_4 дозвіл на будівництво гаража, господарських приміщень та сараю (а.с.40), відповідно до якого був виготовлений будівельний паспорт на ОСОБА_4 (а.с.39-42), що на думку суду є правомірним, так як ОСОБА_4 проживав і був зареєстрований у спірному житловому будинку, а тому проводив оплату земельного податку, комунальних платежів, мав право проводити будівництво господарських споруд біля нього.

Суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення виконкому Прутівської сільської ради № 45 від 15 серпня 1986 року у частині надання дозволу на будівництво гаража, господарського приміщення та сараю в с. Прутівка ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла 14.04.2005 року.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Прутівської сільської ради про визнання права спільної сумісної власності на майно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Суд на підставі встановленого та керуючись ст.ст. 392, 393 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10,11,209, 212, 214-215 ЦПК України, суд-

ВИ РІШИВ :

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним рішення виконкому Прутівської сільської ради від 29 березня 2007 року № 34/3 про оформлення права власності на житловий будинок та господарські приміщення, що знаходиться по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району Івано-Франківської області за ОСОБА_4 та ОСОБА_8.

Встановити за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка № 36 в с. Прутівка Снятинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла 14.04.2005 року.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_11 про визнання незаконним рішення виконкому Прутівської сільської ради №45 від 15 серпня 1986 року у частині надання дозволу на будівництво гаража, господарського приміщення та сараю в с. Прутівка ОСОБА_4 - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Прутівської сільської ради про визнання права спільної сумісної власності на майно - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20-ти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження через Снятинський районний суд. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви через апеляційне оскарження у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:підпис

Суддя Снятинського районного суду: М.М.Калиновський