справа № 2-3000/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом виконавчого комітету Броварської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: сектор ГІРФО Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, Комунальне підприємство Броварської міської ради «Служба замовника» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та розірвання договору найму,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла зазначена позовна заява виконавчого комітету Броварської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що згідно з рішенням Броварської міської ради від 18.09.2008 року №880-45-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Бровари житлового фонду, що знаходиться на балансі ВАТ «Броварисільбуд» у комунальну власність територіальної громади міста Бровари було прийнято гуртожиток по вул. Грушевського, 1, у м. Броварах, який перебуває на балансі ВАТ «Броварисільбуд». У результаті здійснення заходів по встановленню законних підстав реєстрації та фактичного проживання мешканців гуртожитку по вул. Грушевського,1, встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають у гуртожитку з 09 жовтня 1996 року і на даний час зареєстровані в кімнаті №606/4.

Між мешканцями гуртожитку та його володільцем фактично склались договірні відносини, зокрема, договір найму на кімнату №606/4 фактично був укладений, так як сторони мали права та несли обовязки по істотних умовах договору найму.

У ході перевірки факту проживання у гуртожитку відповідачів за участю дільничного інспектора Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області встановлено, що в кімнаті №606/4 ніхто не проживає близько 7 років. Відповідачі постійно проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений будинок на праві власності належить ОСОБА_4 з 2001 року. На підставі викладено, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування кімнатою №606/4 у гуртожитку у звязку з вибуттям на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні доводи позову підтримала та пояснила, що моментом вибуття відповідачів на постійне місце проживання в інше жиле приміщення слід вважати час, коли між ОСОБА_4 та Броварською філією ВАТ «Київоблгаз» було укладеного договір про надання послуг із газопостачання, тобто з 2006 року. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував з тих підстав, що в гуртожитку проживає постійно, його сімя дійсно у 2006 році переїхала до будинку №80 по вул.. Кірова у м. Броварах, оскільки необхідно було доглядати за хворою матірю його дружини ОСОБА_8, на ґрунті чого якраз виникали конфлікти між ним та дружиною. Інколи відповідач перебував у будинку по вул. Кірова, але постійно проживав у гуртожитку. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_9 також вважає позовні вимоги до ОСОБА_3 необґрунтованими та безпідставними.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не зявились направивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи Комунального підприємства Броварської міської ради «Служба замовника» ОСОБА_10 позовні вимоги підтримала.

Представник третьої особи сектору ГІРФО Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області у судове засідання не зявився направивши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з рішенням Броварської міської ради від 18.09.2008 року №880-45-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Бровари житлового фонду, що знаходиться на балансі ВАТ «Броварисільбуд» у комунальну власність територіальної громада міста Бровари було прийнято гуртожиток по вул. Грушевського, 1, у м. Броварах.

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2008 року видно, що гуртожиток за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. М.Грушевського, 1, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Бровари в особі Броварської міської ради.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживали у гуртожитку по вул. Грушевського, 1 у м. Броварах з 1996 року, а з 07.11.2009 року зареєстровані за даною адресою.

У довідці від 27 липня 2010 року зазначено, що ОСОБА_3 працював у ВАТ «СПМК-511» з 16 грудня 1985 року по 03 січня 2001 року електромонтажником і був прописаний за адресою: вул. Грушевського, 1 у м. Броварах.

Після відкриття провадження у справі, 10 серпня 2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ОК №070915.

Свідок ОСОБА_11, проживає у гуртожитку у кімнаті №604/1 з 1999 року, уже три роки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, надала покази про те, що після 2003 року рідко бачить у гуртожитку ОСОБА_3, також пояснила, що свідок ОСОБА_12 консьєржкою ніколи не працювала, можливо лише когось підміняла.

Свідок ОСОБА_13 проживає у гуртожитку з 1993 року, а з 2008 року на шостому поверсі, також надав покази про те, що ОСОБА_3 у гуртожитку майже не зявлявся, лише останнім часом бачив його часто.

Свідок ОСОБА_14, дільничний інспектор, який брав участь у встановлені факту проживання сімї ОСОБА_3 у будинку №80 по вул. Кірова у м. Броварах, надав покази про те, що у момент перевірки у будинку нікого не було, сусіди по зазначеному будинку, прізвища яких не може назвати, пояснили, що у будинку №80 проживає родина ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_12, проживає у гуртожитку з 1996 року, на даний час у кімнаті №306/3,4, зі згоди жильців з початку 2010 року виконує обовязки консьєржа, надала покази про те, що часто бачить ОСОБА_3 у гуртожитку, зокрема, під час повернення додому, дружину та дітей майже не бачила.

Свідок ОСОБА_15 проживає у гуртожитку з 1983 року, на даний час у кімнаті №606/2, надав покази про те, що працював із ОСОБА_3, часто бачить його у коридорі, на вулиці біля гуртожитку, дружина та діти у гуртожитку не проживають.

Свідок ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які проживають відповідно в кім. №604/4 та №605/2, надали покази про те, що часто бачать ОСОБА_3 на кухні та в коридорі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно із п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985року відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2001 року придбала будинок №80 по вул. Кірова у м. Броварах, у 2005 році у зазначеному будинку зареєстровано ОСОБА_8, матір ОСОБА_4 У 2006 році ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 переїхали проживати у даний будинок. Зазначений факт підтверджується як показами свідків, так і поясненнями відповідача ОСОБА_3 та поясненнями самих відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у своєму клопотанні до суду.

Таким чином, із наведеного вбачається, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вибули із гуртожитку на інше постійне місце проживання, а саме будинок №80 по вул. Кірова у м. Броварах, тому втратили право користування жилим приміщенням кімнати №606/4 у гуртожитку по вулиці Грушевського, 1, у місті Броварах.

Разом з тим, у судовому засіданні позивачем не наведено переконливих доказів того, що відповідач ОСОБА_3 вибув на інше постійне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2. Надані докази: відомість по нарахуванню за користування житлом та комунальні послуги за червень 2008 року по вул. Грушевського, 1, та історія сплат по квартплаті за кімнату №606/4 за 2009 та два місяці 2010 року свідчать про те, що ОСОБА_3 сплачує за надані комунальні послуги. Рапорти, складені 24.03.2010 року ДІМ ОСОБА_18 та ОСОБА_14, суд до уваги не бере, оскільки у них не зазначено які свідки були опитані в ході перевірки.

Свідчення допитаних у судовому засіданні свідків є дуже суперечливими, зокрема, свідки про допит яких клопотав представник позивача, надали покази про те, що ОСОБА_3 у гуртожитку бачать дуже рідко, а свідки, допитані за клопотанням відповідача, надали зовсім протилежні покази. У звязку з цим, на думку суду, свідчення свідків є недостатнім доказом заявлених позовних вимог, жодних інших доказів своїх доводів про те, що відповідач ОСОБА_3В вибув на інше постійне місце проживання позивач не надав, тому позовні вимоги до ОСОБА_3 є необґрунтованими і безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107 ЖК України, ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 таким, що втратили право користування жилим приміщенням кімнати №606/4 у гуртожитку по вулиці Грушевського, 1 в місті Броварах Київської області з 2006 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин