ухвала

Іменем україни

24 червня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -ОСОБА_1,
суддів : ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2009 року, -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до Центру обліку та нічного перебування бездомних громадян про стягнення надбавки до окладу за лютий 2009 року та премії в розмірі посадового окладу за січень-березень 2009 року.

Рішення оскаржила ОСОБА_5, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Зазначає, що суд не додержав норм матеріального права, зокрема: Закону України «Про оплату праці», Постанови Кабінету Міністрів України №1298 від 30.082002 року, відповідно до яких працівник може бути позбавлений або йому зменшено розмір виплат у разу несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни. Так як вона не допустила порушень трудової дисципліни, то підстав для позбавлення чи зменшення розміру виплат відповідач не мав.

Вважає, що суд порушив також норми процесуального права, оскільки не навів мотивів відхилення її доказів, судове рішення не відповідає вимогам процесуального права і керівним розясненням Верховного Суду України, суд належним чином не оцінив докази у їх сукупності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення і тому скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом встановлено, що наказом Центру обліку та нічного перебування бездомних громадян №10-к від 01.02.2007 року ОСОБА_5Є призначена на посаду юрисконсульта Центру. Відповідно до наказів директора Центру №1п від 26.01.2009 року та №5п від 25.03.2009 року ОСОБА_5 було виплачено надбавку до заробітної плати в розмірі 50 % посадового окладу за складність і напруженість у роботі за січень і березень 2009 року. Згідно до цих же наказів ОСОБА_5Є не преміювалась за цей період, а відповідно до наказів №3п від 25.02.2009 року та №13п від 25.05.2009 року їй не призначалась надбавка і не встановлювалась премія за лютий і травень 2009 року.

Відповідно до статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оплату працю» структура заробітної плати складається із основної, додаткової заробітної плати а також із заохочувальних та компенсаційних виплат.

Спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України й Міністерства охорони здоровя України від 5 жовтня 2005 року № 308/519, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2005 року за № 1209/11489, затверджено Умови оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення (далі Умови оплати праці).

Згідно з пунктом 1.7 Умов оплати праці конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати.

Положенням про преміювання працівників Центру, прийнятого на зборах трудового колективу 02.04.2007 року визначена система та умови преміювання працівників Центру.

Відповідно до п. 1.2. Положення преміювання працівників здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи, з урахуванням показників роботи Центру, а згідно із п. 3.2. індивідуальний розмір премії працівникам за виконання показників встановлюється без обмежень та визначається директором Центру в межах фонду оплати праці.

З огляду на наведені нормативно-правові акти оскаржувана надбавка відноситься до додаткової заробітної плати, а премія до заохочувальних виплат. Підставою для їх застосування є високі досягнення у праці, виконання особливо важливої роботи, складність, напруженість у роботі тощо та необхідною умовою наявність коштів фонду заробітної плати.

Так як у спірні періоди фінансування фонду оплати праці на зазначені цілі було обмеженим, керівник Центру визначав рівень виконання особливо важливої роботи кожним працівником та наявність підстав для встановлення надбавки чи премії у межах своєї компетенції, ОСОБА_5 на навела доказів на підтвердження позову про зобовязання директора Центру здійснити виплати саме їй, то рішення суду про відмову в задоволенні її вимог є правильним.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду і тому скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2009 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді :