Справа № 2-3613/10
«11» жовтня 2010 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Одеська загальноосвітня школа - інтернат № 5 І - ІІІ ступеня, рада опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання угоди купівлі - продажу дійсною, визнання права власності, -
До Малиновського районного суду м. Одеси 06.04.2007 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Одеська загальноосвітня школа - інтернат № 5 І - ІІІ ступеня, рада опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання угоди купівлі - продажу дійсною, визнання права власності.
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.04.2007 року (суддя - Целух А.П.) було відкрито провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 02.02.2009 року було об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Одеська загальноосвітня школа - інтернат № 5 І - ІІІ ступеня, рада опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання угоди купівлі - продажу дійсною, визнання права власності, з цивільною справою за позовом директора Одеської загальноосвітньої школи - інтернату № 5 І - ІІІ ступеня, яка діє від імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання права на володіння житловою площею, стягнення матеріальних збитків під головуванням судді Целуха А.П.
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05.10.2007 року (головуючий суддя - Жуковський О.О.) оголошено громадянин Великої Британії ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянка Сполучених Штатів Америки ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 усиновлювачами та дозволено їм усиновити громадянку України ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши їх батьками дитини.

Згідно до вимог ч.1 ст.232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

Частиною 4 ст.232 СК України передбачено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини.

Згідно до вимог ч.1 ст.242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Усиновлювачка ОСОБА_8 - ОСОБА_13 подала до суду заяви від 22.10.2007 року та від 23.10.2007 року, якими зазначила, що ані вона ані ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 не претендують та просять розглядати справу за їх відсутністю.

На адресу суду надійшла заява директора Одеської загальноосвітньої школи - інтернату № 5 І - ІІІ ступенів від 14.07.2010 року, в якій вони зазначили, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 вже закінчили загальноосвітню школу - інтернат № 5 та є повнолітніми особами, які самостійно можуть представляти інтереси в суді. В зв'язку з чим, просили слухати справу у їх відсутності.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.10.2010 року (суддя - Целух А.П.) провадження у справі за позовною заявою директора Загальноосвітньої школи - інтернату № 5 м.Одеси, яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання права на володіння житловою площею, стягнення матеріальних збитків закрито.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на те, що він і відповідачі 14.05.2003 року уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був оформлений розпискою, згідно до якої позивач передав відповідачам 6439 гривень в якості оплату за квартиру. Сторони домовились в подальшому укласти нотаріальний договір купівлі-продажу. Сторони по договору купівлі-продажу виконали всі умови договору: позивач оплатив вартість квартири, а відповідачі передали позивачу квартиру у фактичне володіння. Позивач до теперішнього часу проживає в спірній квартирі, здійснює поточний ремонт, несе тягар усіх витрат по утриманню квартири. Позивач звернувся до відповідачів з вимогою нотаріального оформлення угоди, але вони ухиляються від цього, мотивуючи відсутністю деяких документів.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи - ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради -у судове засідання не з'явився, від третьої особи надіслано до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

На адресу суду надійшла заява директора Одеської загальноосвітньої школи - інтернату № 5 І - ІІІ ступенів від 14.07.2010 року, в якій вони зазначили, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 вже закінчили загальноосвітню школу - інтернат № 5 та є повнолітніми особами, які самостійно можуть представляти інтереси в суді. В зв'язку з чим, просили слухати справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.2003 року між ОСОБА_1 та відповідачами була укладена домашня угода купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Угода була оформлена розпискою в присутності свідків. Згідно зазначеної розписки позивач передав відповідачам гроші в сумі 6439 (шість тисяч чотириста тридцять дев'ять) гривень в якості оплати за квартиру.

Усно сторони домовились про подальше нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу квартири. ОСОБА_1 та відповідачі виконали всі умови договору купівлі-продажу. Вони передали у власність позивачу квартиру, а він прийняв її та вселився в неї разом із своєю сім'єю. Статтею 224 ЦК України 1963 року передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Позивач звернувся до відповідачів з вимогою нотаріального оформлення угоди, але вони ухиляються звернутись до нотаріуса, посилаючись на відсутність у них деяких документів.

Згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

11.07.2003 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.08.2003 року договір купівлі-продажу визнаний дійсним, а за позивачем визнано право власності на квартиру.

24.06.2004 року до Малиновського районного суду звернулася Прокуратура Малиновського району із заявою про скасування рішення у зв'зяку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси були порушені права неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України 1963 року, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Однак при укладані договору купівлі-продажу позивачем не були порушені права неповнолітніх дітей. Він, в якості частини виконання свого зобов'язання по придбанню квартири, купив по домашній угоді для відповідачів будинок АДРЕСА_2. При укладанні даної угоди ОСОБА_1 виступав в якості свідка, однак гроші за житловий будинок фактично сплачував він, як частину оплати за квартиру.

Вказаний факт підтверджується розписками ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в яких вони вказують, що житловий будинок був придбаний за кошти ОСОБА_1 перед укладанням угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 з метою забезпечення житлом неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Ці обсатвини підтвердили у судовому засідання ОСОБА_6, ОСОБА_7 Крім того, забезпечення житлом неповнолітніх підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2003 року по цивільній справі № 2-3950/03, яким за ними було визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_2. Дане рішення суду набрало чинності та по теперішній час ніким не скасовано.

За ОСОБА_1 право власності на квартиру було визнано рішенням сду 15.08.2003 року, тобто вже після того як рішення суду по справі № 2-3950/08 набрало чинності.

Тому на час визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 неповнолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були повністю забезпечені житлом і їх права та інтереси не були порушені.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, ч.4 ст.232, ч.1 ст.242 СК України, ч.2 ст.47, ч.2 ст.48, ст.224 ЦК України 1963 року, ст.257, ч.1 ст.261, ч.4 ст.267 ЦК України, ст.ст.209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Одеська загальноосвітня школа - інтернат № 5 І - ІІІ ступеня, рада опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання угоди купівлі - продажу дійсною, визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14.05.2003 року - дійсною.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

11.10.10