АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-8611/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Пищиди М.М.,

суддів - Варенко О.П., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення пенсії за віком у розмірі 30% мінімальної пенсії, проте відповідач у 2007 - 2009 роках не виконував обовязку щодо приведення розміру його пенсії у відповідність до статті 6 вказаного Закону України, у звязку з чим виникла заборгованість по пенсії, тому позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій стосовно перерахунку та виплати йому підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 1 січня по 31 серпня 2009 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплати підвищення пенсії їй за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 1 січня по 31 серпня 2009 року в сумі 2222,93 грн. згідно зі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частиною1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2010 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Апостолівському районі щодо відмови ОСОБА_2 як дитині війни, у підвищенні пенсії на 30 відсотків з 31 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 серпня 2009 року; зобовязано УПФ України в Апостолівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в період з 31 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 серпня 2009 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування постанови суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду, проте вважає за необхідне змінити резолютивну частину постанови, виходячи з наступного.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд ухвалив постанову, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення буз змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що постанова в цілому ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, проте період, за який дії відповідача визнані неправомірними, судом першої інстанції визначений не вірно, в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення 2 вересня 1945 року Другої світової війни було менше 18 років.

З паспорту позивача вбачається, що він є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому має право на отримання соціальних пільг, встановлених зазначеним Законом.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Відносно вимог по виплатам за 2007 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Дію ст. 6 Закону на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (з урахуванням положень п. 12 ст. 71 нього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону. Таким чином, відновлено дію ст. 6 закону України №2195-ІV.

Отже, управління Пенсійного фонду України повинно були зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи з липня 2007 року. Підстави для перерахунку за період з січня по 9 липня 2007 року - були відсутні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог за період з 09 липня 2007 року по 31.12.2007 року на підставі ст. ст. 99, 100 КАС України, оскільки позивач не зазначив причин поважності пропуску строку позовної давності.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року - були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі у січні - березні 2008 року на 47 грн., щомісячно (10% від 470 грн. - прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), а в квітні на 48,10 грн., тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону починаючи з 22 травня 2008 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог за період з 22 травня 2008 року по 31.07.2008 року на підставі ст. ст. 99, 100 КАС України, оскільки позивач не зазначив причин поважності пропуску строку позовної давності. Разом з тим, враховуючи застосування судом першої інстанції строку позовної давності, Апостолівський районний суд не врахував, що з позовом ОСОБА_2 звернувся 22 вересня 2009 року, тому відмовити в задоволенні позовних вимог слід було за період до 22 вересня 2008 року. За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду, виклавши резолютивну частину в цій частині в новій редакції.

Відносно вимог по виплатам за 2009 рік, колегія суддів виходила з того, що після прийняття Рішення Конституційним Судом України №10-рп від 22 травня 2008 року будь-яких змін до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось, тобто доплата до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком мала виплачуватись позивачу і в 2009 році.

Керуючись ст.ст.209, ст.303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області відхилити.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2010 року змінити.

Абзаци перший та другий постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2010 року викласти в наступній редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 як дитині війни, у підвищенні пенсії на 30 відсотків з 22 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 серпня 2009 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в період з 22 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 серпня 2009 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В решті постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді