Гайсинський районний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді С.М. Дєдова,

при секретарі Н.М. Отрошко,

за участю адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи Державна іпотечна установа, ОСОБА_4 про захист прав споживачів, -

Встановив:

29.07.2009 року позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просив визнати недійсними зміни до п. 1.1 договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року про підвищення процентної ставки до 2,09% у місяць, внесені в односторонньому порядку ЗАТ «Приватбанк» згідно із листом №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок із 10.10.2008 року відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3; стягнути із відповідача на користь ОСОБА_3 1730 грн. 88 коп. завданих збитків у виді безпідставно нарахованої пені за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року та судові витрати по справі понесені позивачем.

У судовому засіданні позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги збільшуючи їх в частині стягнення із відповідача на користь ОСОБА_3 завданих збитків у виді безпідставно нарахованої пені за кредитним договором, 11.05.2010 року уточнив та збільшив позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь ОСОБА_3 завданих збитків у виді безпідставно нарахованої пені за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, просив стягнути на його користь із відповідача 4 327 грн. 89 коп. безпідставно нарахованої пені та судові витрати по справі понесені позивачем, а також просив визнати недійсними зміни до п. 1.1 договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року про підвищення процентної ставки до 2,09% у місяць, внесені в односторонньому порядку ЗАТ «Приватбанк» згідно із листом №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок із 10.10.2008 року відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року.

Позивач пояснив, що 04.12.2007 року між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір за № VIGOGI000001982 про іпотечний кредит. Поручителем по даному кредитному договору є ОСОБА_4 у відповдіності до договору поруки №VIGOGI000001985 від 04.12.2007 року. У відповвідності до умов договору про іпотечний кредит позивач отримав від відповідача кредит в сумі 100 000 грн. та до 10.10.2008 року щомісячно сплачував відповідачу відповідно до умов договору кредитні кошти та відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних. Наприкінці вересня 2008 року він отримав від відповідача лист №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р., у відповідності до якого, відсоткову ставку за договором було збільшено до 2,09 % у місяць. Первинно, відсоткова ставка становила 15 % річних. Підставою зазначеного підвищення відсоткової ставки, відповідно до змісту листа, зокрема, є відсутність можливості у Державної Іпотечної Установи викупити у відповідача його кредит. Також у листі зазначено, що нова відсоткова ставка за кредитом починає діяти з 10.10.2008 року. Однак з моменту отримання вказаного листа, він не був згодний з підвищенням відсоткової ставки за кредитом, тому до початку настання зазначеної дати, звернувся до банку із запереченнями проти підвищення відсотків за користування кредитом. У подальшому, починаючи з 10 жовтня 2008 року, без будь-яких пояснень з боку відповідача та без виконання формальних умов договору кредиту, йому було нараховано для сплати у якості щомісячного платежу грошову суму із розрахунку 25,08% річних. Таким чином розмір відсотків за користування кредитом було змінено ЗАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку з жовтня 2008 року. За своїм змістом, зазначена зміна умов договору кредиту є такою, що не відповідає умовам самого договору кредиту та суперечить вимогам діючого законодавства України. 31.10.2008 року листом позивач повідомив відповідача про відмову позичальника проводити сплату відсотків по кредиту за ставкою 25,08% річних. На неодноразові звернення позивача до ЗАТ КБ «Приватбанк» із заявами про його незгоду із підняттям ставки по кредиту до 25,08% річних, відмовою сплачувати кредит по новій підвищеній ставці, відповідач будь-якої відповіді ОСОБА_3 не надав. Не погоджуючись з підвищення банку відсотків за кредитом, позивач із жовтня 2008 року по день розгляду даної справи у суді продовжував сплачувати усі чергові платежі по даному кредиту на рівні первинної домовленості сторін на момент укладення договору кредиту щодо розміру відсотків за користування кредитом - 15% річних, а відповідач ЗАТ КБ «Приватбанк» приймав вказані платежі та нараховував пеню в звязку із неповною сплатою позивачем збільшеної відсоткової ставки за кредитом в розмірі 25,08% річних, яку відповідач змушений був сплачувати, оскільки в разі несплати пені, чергові платежі по кредиту банком не приймались взагалі. Всього ним було сплачено банку незаконно нарахованої йому пені 4 327 грн. 89 коп. у період із 10.10.2008 р. по 11.05.2010 р. Крім того, позивач звернувся до Державної іпотечної установи з проханням пояснити чому не проводиться рефінансування його іпотечного кредиту, на що отримав 13.04.2009 року відповідь з ДІУ про те, що договір про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року відповідачем ЗАТ КБ «Приватбанк» на розгляд Державній іпотечній утанові з пропозицією про рефінансування не надавався. Позивач також вказав, що під час укладення із ЗАТ КБ «Приватбанк» договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року він був впевнений, що Державна іпотечна утанова здійснювала викуп у відповідача його кредиту з моменту укладення цього кредитного договору, про те, що рефінансування кредиту не проводилося він не знав, відповідач про це його не інформував. Позивач вказав, що у випадку якби йому були відомі обставини, що рефінансування кредиту не проводиться з моменту укладення кредитного договору, він би відмовився взагалі укладати цей договір.

Представник відповідача ОСОБА_2 заявлений до ПАТ КБ «Приватбанк» позов ОСОБА_3 про захист прав споживачів не визнав та заперечив повністю, у попередньому судовому засіданні подав письмове заперечення, в якому просив суд відмовити повністю у задоволенні заявленого ОСОБА_3 позову, пояснив, що відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» мав право підвищити процентну ставку, як безпосередньо посилаючись на ст.11 Закону України «Про захист прав споивачів» так і на підставах, передбачених п.п. 8.8, 8.9 кредитного договору. Представник відповідача пояснив, що відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» мав право підвищити ставку за цим кредитним договором в звязку із тим, що з вини Державної іпотечної установи, яка всупереч генерального договору про рефінансування та обслуговування іпотечних кредитів від 28.03.2006 року №8 та додаткової угоди до нього не проводила рефінансування договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, не відбулося відступлення прав вимоги по договору про іпотечний кредит. З цих причин відповідач правомірно застосував механізм зміни відсоткової ставки, передбачений п. 8.9 договору на підставі зазначеній у п. 8.8 кредитного договору, та збільшив відсоткову ставку по кредиту ОСОБА_3 до рівня 25,08% річних, яка на той час була встановлена у Приватбанку по іпотечних кредитних договорах. Представник вказав, що умови договору в частині щодо права підвищення процентної ставки за договором про іпотечний кредит відповідають чинниму законодавству станом на 04.12.2007 року.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд задоволити у повному обємі позовні вимоги ОСОБА_3 за його позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи Державна іпотечна установа, ОСОБА_4 про захист прав споживачів, і пояснила, що 04.12.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір за № VIGOGI000001982 про іпотечний кредит, а вона є поручителем по даному кредитному договору у відповдіності до договору поруки № VIGOGI000001985 від 04.12.2007 року. Наприкінці вересня 2008 року її батько ОСОБА_3 отримав від відповідача лист №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р., у відповідності до якого, відсоткову ставку за договором було збільшено до 2,09 % у місяць. Первинно, відсоткова ставка становила 15 % річних. Підставою зазначеного підвищення відсоткової ставки, відповідно до змісту листа, зокрема, є відсутність можливості у Державної Іпотечної Установи викупити у відповідача його кредит. ОСОБА_4 вважала, що за своїм змістом, зазначена зміна умов договору кредиту є такою, що не відповідає умовам самого договору кредиту та суперечить вимогам діючого законодавства України, просила суд задовольнити повністю позов ОСОБА_3

Представник третьої особи Державної іпотечної установи ОСОБА_5 до залу судового засідання жодного разу не зявився, надіслав кілька письмових повідомленнь, в яких вказав, що Державна іпотечна установа не є і не була раніше стороною за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, не набувала права вимоги за цим договором, а також прямо чи опосередковано не повязана із виконання сторонами умов цього договору, просив справу розглядати у відсутність представника Державної іпотечної установи. (а.с.57)

Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд визнає, що позов підлягає повному задоволенню з таких міркувань.

Беззаперечно доведено, що 04.12.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) було укладено договір за № VIGOGI000001982 про іпотечний кредит, за умовами якого Банк надав позивачеві кредит в сумі 100 000 грн. під 15% річних на строк 10 років. Поручителем по даному кредитному договору є ОСОБА_4 у відповдіності до договору поруки № VIGOGI000001985 від 04.12.2007 року. Банк своїм листом №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р. повідомив позивача, що він збільшує відсоткову ставку за договором кредиту до 2,09% у місяць (25,08% річних). При цьому підставою такого підвищення зазначив відсутність можливості у Державної Іпотечної Установи (надалі - ДІУ) викупити у відповідача кредит позивача. Розмір відсотків за користування кредитом було змінено ЗАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку з 10 жовтня 2008 року. З моменту отримання вказаного листа, ОСОБА_3 не був згідний з підвищенням відсоткової ставки за кредитом, тому до початку настання зазначеної дати, звернувся до банку із запереченнями проти підвищення відсотків за користування кредитом. На неодноразові звернення позивача до ЗАТ КБ «Приватбанк» із заявами про його незгоду із підняттям ставки по кредиту до 25,08% річних, відмовою сплачувати кредит по новій підвищеній ставці. Не погоджуючись з підвищення банку відсотків за кредитом, позивач із жовтня 2008 року по день розгляду даної справи у суді продовжував сплачувати усі чергові платежі по даному кредиту на рівні первинної домовленості сторін на момент укладення договору кредиту щодо розміру відсотків за користування кредитом - 15% річних, а відповідач ЗАТ КБ «Приватбанк» приймав вказані платежі та нараховував пеню в звязку із неповною сплатою позивачем збільшеної відсоткової ставки за кредитом в розмірі 25,08% річних, яку відповідач змушений був сплачувати, оскільки в разі несплати пені, чергові платежі по кредиту банком не приймались. ОСОБА_3 у період із 10.10.2008 р. по 11.05.2010 р. було сплачено Банку нарахованої йому пені 4 327 грн. 89 коп. Державна іпотечна установа не є і не була раніше стороною за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, не набувала права вимоги за цим договором, а також прямо чи опосередковано не повязана із виконання сторонами умов цього договору. Позивач ОСОБА_3 під час укладення із ЗАТ КБ «Приватбанк» договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року був впевнений, що Державна іпотечна утанова здійснювала викуп у відповідача його кредиту з моменту укладення цього кредитного договору, про те, що рефінансування кредиту не проводилося він не знав, відповідач про це його не інформував.

Вказані правовідносини регулюються:

- ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; а згідно із ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- ч.1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

- п. 8.8 договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року передбачено, що у випадку якщо права кредитора за цим договором не будуть відступлені на користь будь-якої третьої особи, кредитор має право змінити розмір відсоткової ставки до розміру звичайної процентної ставки, що встановлена у кредитора для таких видів кредитів. При цьому застосовуються механізмизміни, що вказані в наступному пункті. (п.8.9)

- п. 8.9 договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року передбачено, що сторони домовились що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за корстування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених цим підпунктом:

а). порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежного виконання умов цього договору);

б). погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводився кредитором;

в). здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами кредиторів України у відповідній валюті (по статистиці НБУ), підвищення ставки більш ніж на 3 (три) відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду відсоткової ставки;

- п. 10.3 договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року всі зміни та доповнення до цього договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання уповноваженими на те представниками сторін.

- п.4 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки - відшкодування збитків.

Пунктом 8.8. кредитного договору, який укладено сторонами, передбачено право Банку змінювати в односторонньому порядку відсоткову ставку за кредитом в сторону збільшення. Крім того, Банк зазначив, що частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» також передбачено право Банку змінювати відсоткову ставку, про що споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом 7 днів з дати її зміни.

Разом з тим, статті 638-654 ЦК України, які регулюють питання укладення, зміни і розірвання договору, чітко не визначають в який спосіб проводиться зміна умов договору в односторонньому порядку і з якого часу вважається набутою зміна умов договору в односторонньому порядку.

На час складання Банком листа від 24.09.2008 року діяли умови спірного кредитного договору, пунктом 8.8. якого передбачено право Банку змінювати в односторонньому порядку відсоткову ставку за кредитом в сторону збільшення. Проте, як видно з тексту договору укладеного між сторонами пункт 8.8 договору є відсильним до п.8.9, який визначає умови при яких може змінюватись відсоткова ставка в односторонньому порядку.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд визнає, що згідно із п.8.9. кредитного договору право Банку на збільшення відсоткової ставки не є абсолютним, а може виникнути за наявності певних обставин, зазначених в самому договорі (п. 8.9. п.п. а, б, в).

24.09.2008 року Банк, складаючи листа про повідомлення позивача щодо збільшення відсоткової ставки, зазначив, що підставами такого рішення є відсутність можливості у Державної Іпотечної Установи викупити у відповідача кредит позивача.

Між тим, згідно п.8.9 кредитного договору до обставин, які можуть зумовити прийняття Банком рішення про зміну умов договору в частині збільшення розміру відсоткової ставки відносяться лише: порушення позичальником кредитної дисципліни; погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводився кредитором; здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово- кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті ( по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на 3 (три) відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду відсоткової ставки.

Такі обставини з огляду на положення ч.2 ст. 61 ЦПК України не є загальновідомими і підлягали обов'язковому доказуванню. Проте жодних доказів, які б свідчили про настання таких фактів, обставин, факторів, Банк ні позивачеві під час направлення йому листа про зміну умов договору, ні суду під час розгляду справи не надав.

Оскільки відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» безпідставно в односторонньому порядку вніс зміни до умов кредитного договору, з вини відповідача, який незаконно збільшив відсоткову ставку до 25,08% річних за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, ОСОБА_3 було завдано збитки у виді незаконно нарахованої банком та вимушено сплаченої позивачем пені, він був змушений звертатись за захистом своїх прав до суду, то з метою захисту прав позивача необхідно визнати недійсними зміни до п. 1.1 договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року про підвищення процентної ставки до 2,09% у місяць, внесені в односторонньому порядку ЗАТ «Приватбанк» згідно із листом №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок із 10.10.2008 року відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3; стягнути із відповідача на користь ОСОБА_3 4 327 грн. 89 коп. завданих збитків у виді безпідставно нарахованої пені у період із 10.10.2008 р. по 11.05.2010 р. за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2 000 грн. витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а на користь держави 51 грн. судового збору (державного мита).

Висновки суду, крім пояснень сторін, підтверджуються такими доказами:

- копією договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року (а.с.а.с.5-13);

- копією договору поруки № VIGOGI000001985 від 04.12.2007 року (а.с.а.с.14-16);

- листом закритого акціонерного товариства «Приватбанк» №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р. про підвищення процентної ставки до 2,09% у місяць за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року (а.с.17);

- копією заяви ОСОБА_3 про не погодження із підвищенням банком в односторонньому порядку ставки за кредитом (а.с.а.с.18, 137);

- листом Державної іпотечної установи №1702-2 від 13.04.2009 року (а.с.19);

- копіями повідолень про вручення поштових відправлень ОСОБА_3 для ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с.23);

- листами Державної іпотечної установи №4643-1 від 19.10.2009 року, № 4825-2 від 29.10.2009 року, №2884-4.1 від 25.05.2010 р. (а.с.а.с.57, 59, 173);

- генеральним договором про рефінансування та обслуговування іпотечних кредитів від 28.03.2006 року №8 та додатковою угодою до нього від 13.12.2007 р. №7 (а.с.а.с. 61-70);

- копіями квитанцій про сплату ОСОБА_3 чергових платежів за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року та пені, нарахованої банком (а.с.а.с. 104-119, 143-146, 172);

- наказом ЗАТ КБ «Приватбанк» №PR -2008-228 выд 25.06.2008 р.(а.с.135-136);

- копіями статуту ПАТ КБ «Приватбанк», свідоцтво про державну реєстрацію, довідки з ЄДРПОУ (а.с.154-160);

- копіями листів ДІУ до ЗАТ КБ «Приватбанк» щодо рефінансування кредитів (а.с.200, 201);

- квитанцією адвоката ОСОБА_1 №72 від 06.05.2010 р., згідно з якою адвокатом надавалась правова допомога ОСОБА_3, за що останнім сплачено ОСОБА_1 гонорару 2000 грн. (а.с.199).

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Змінені позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсними зміни до п. 1.1 договору про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року про підвищення процентної ставки до 2,09% у місяць, внесені в односторонньому порядку закритим акціонерним товариством «Приватбанк» згідно із листом №20.1.2/6-22461 від 24.09.2008 р.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» здійснити перерахунок із 10.10.2008 року відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 4 327 грн. 89 коп. завданих збитків у виді безпідставно нарахованої пені за договором про іпотечний кредит № VIGOGI000001982 від 04.12.2007 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 2 000 грн. за надання правової допомоги.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави 51 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Гайсинський районний суд.

Рішення набирає чинності через десять днів після його проголошення, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Суддя: