Справа №22-ц-943/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Кононенко О.Ю., Семеній Л.І.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 вересня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка Липоводолинського району про невиплату орендної плати та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року ОСОБА_2 від імені і в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи вимоги тим, що 14 травня 2000 року між ОСОБА_3 та ПВСК АФ Синівка було укладено два договори оренди земельних часток (паїв), терміном на 5 років з 01 січня 2000 року по 01 січня 2005 року.

Згідно з умовами договорів, орендар за несвоєчасну виплату орендної плати повинен сплачувати пеню у розмірі 0,2% від суми недоїмки за кожний день прострочення, 3 відсотки річних та рівень інфляції.

У січні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції, пені та 3 відсотків річних, станом на 01 серпня 2007 року, за неналежне виконання умов договорів.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 листопада 2007 року позов задоволено та стягнуто з ПВСК АФ Синівка на користь ОСОБА_3 2251 грн. 17 коп.

У березні 2008 року ВДВС Липоводолинського районного управління юстиції було стягнуто з ПВСК АФ Синівка 2251 грн. 17 коп.

Позивач вважає, що договори оренди земельних часток (паїв) в частині зобовязань щодо відповідальності за невиконання умов договорів діють і на даний час.

Тому, просив стягнути з відповідача, за період з 01 серпня 2007 року по 17 березня березня 2008 року, пеню за несвоєчасний розрахунок по орендній платі, три відсотки річних та індекс інфляції у розмірі 1929 грн. 50 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 вересня 2008 року ОСОБА_2, що діяв в інтересах ОСОБА_3 відмовлено за необгрунтованістю.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20 листопада 2008 року рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 вересня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка задоволено частково.

Стягнуто з приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка на користь ОСОБА_3 209 грн. 06 коп. пені, 10 грн. 66 коп. індексу інфляції, 8 грн. 59 коп. три відсотки річних, а всього 228 грн. 31 коп. та на відшкодування судових витрат 2 грн. 21 коп.

Стягнуто з приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка у дохід держави 2 грн. 35 коп. судового збору.

Ухвалою Верховного Суду України від 17 березня 2010 року рішення Апеляційного суду Сумської області від 20 листопада 2008 року в частині вимог ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка про стягнення пені, трьох відсотків річних, інфляційних витрат скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 вересня 2008 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 травня 2000 року між ОСОБА_3 та ПВСК АФ Синівка Липоводолинського району було укладено два договори оренди земельних часток (паїв). Термін дії договорів з 01 січня 2000 року по 01 січня 2005 року.

Відповідно до умов зазначених договорів орендар повинен сплачувати орендодавцю орендну плату від першого числа першого місяця кожного року, а в разі невиконання цього обовязку компенсувати їх з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, сплатити пеню у розмірі 0,2 % від суми недоїмки за кожний день прострочення, а також три відсотки річних.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 листопада 2008 року стягнуто з ПВСК АФ Синівка на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 1066 грн. 66 коп. по орендній платі, 175 грн. 75 коп. індексу інфляції, 969 грн. 01 коп. - пені та три відсотки річних на суму 39 грн. 75 коп., а всього 2251 грн. 17 коп., за період з 01 січня 2006 року по 01 серпня 2007 року.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами у справі, що ВДВС Липоводолинського районного управління юстиції, на виконання рішення суду, 18 березня 2008 року було стягнуто з ПВСК АФ Синівка на користь ОСОБА_3 2251 грн. 17 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачеві сплачена була заборгованість по орендній платі за договорами оренди земельних часток (паїв) від 14 травня 2000 року за рішенням суду з урахуванням штрафних санкцій.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з таким висновком місцевого суду, оскільки судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені норми матеріального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що дію договорів від 14 травня 2000 року щодо оренди земельних часток (паїв) припинено 01 січня 2005 року, тобто у звязку з закінченням терміну, на які вони були укладені.

Проте, виконання орендарем-відповідачем у справі свого обовязку щодо виплати орендодавцю орендної плати має здійснюватися, починаючи з першого числа першого місяця кожного року, у тому числі і за межами дії договору (пункти 2.2), що не суперечить вимогам ст.526 ЦК України.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 7 листопада 2007 року позов ОСОБА_3 було задоволено: стягнуто з ПВСК АФ "Синівка" на його користь 1066 грн. 66 коп. заборгованості за договорами оренди; 969 грн. 01 коп. пені, 39 грн. 75 коп. 3 % річних, 175 грн. 75 коп. інфляційних витрат, обрахованих станом на 1серпня 2007 року.

18 березня 2008 року вказане рішення суду було виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Інші випадки припинення зобов'язання встановлені ст.ст. 600-609 ЦК України, серед яких такої правової підстави для припинення зобов'язання, як ухвалення судового рішення про стягнення грошової суми, не передбачено.

Тому, з врахуванням зазначеного вище, вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню за період з 01 серпня 2007 року по 17 березня 2008 року, тобто за 230 днів.

Отже, враховуючи умови договору щодо розміру пені за несвоєчасну сплату орендної плати та вимоги ч.2 ст.625 ЦК України щодо відповідальності за порушення грошового зобовязання, колегія суддів вважає за необхідне рішення місцевого суду в частині стягнення неустойки скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ПВСК АФ Синівка на користь ОСОБА_3 пеню за несвоєчасний розрахунок по орендній платі - 1374 грн. 28 коп.; 3 відсотки річних - 56грн.39 коп.; індексацію (інфляційні кошти) 498 грн.83 коп., всього 1929 грн.50 коп., виходячи з слідуючого розрахунку:

За серпень 2007 р.

2251,17*0,2%/100=4,50*31 = 139,5 2251,17*31*3%/100/365=5,74

2251,17+139,5+5,74=2396,41*100,6%/100=2410,79

За вересень 2007р.

2410,79*0,2%/100=4,82*30=144,6 2410,79*30*3%/100/365=5,94 2410,79+144,6+5,94=2561,33* 102,2%/100=2617,68

За жовтень 2007р.

2617,68*0,2%/100=5,24*31 = 162,44

2617,68*31 *3%* 100/365=6,67 2617,68+162,44+6,67=2786,79*102,9%/100=2867,61

За листопад 2007р.

2867,61*0,2%/100 = 5,74*30 = 172,2

2867,61*30*3%/100/365 = 7,07

2867,61+172,2+7,07=3046,88*102,2%/100=3113,91

За грудень 2007р.

3113,91*0,2%/100=6,23 * 31 = 193,13

3113,91*31*3%/100/365=7,93

3113, 91+193,13+7,93=3314,97*102,1%/100=3384,58

За січень 2008р.

3384,58*0,2%/100=6,77*31=209,87

3384,58*31*3%/100/365=8,60

3384,58+209,87+8,60=3603,05*102,9%/100=3707,54

За лютий 2008р.

3707,54*0,2%/100=7,42*29=215,18

3707,54*29*3%/100/366=8,81

3707,54 +215,18+8,81=3931,53*102,7%/100=4037,68

За березень 2008р.

4037,68*0,2%/100=8,08*17=137,36

4037,68*17*3%/100/366=5,63

4037,68+137,36+5,63=4180,67

Від 4180 грн. 67 коп. відняти 2251 грн.17 коп., тобто суму виплачену за рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 7 листопада 2007 року, таким чином, належить стягнути -1929 грн.50 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат таким чином: з приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, за розгляд справи в суді першої інстанції; стягнути з приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка на користь ОСОБА_3 30 грн. повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 вересня 2008 року скасувати у частині стягнення неустойки та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка задовольнити частково.

Стягнути з приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка на користь ОСОБА_3 1374 грн. 28 коп. пені, 498 грн. 83 коп. індексу інфляції, 56 грн. 39 коп. три відсотки річних, а всього 1929 грн. 50 коп. та на відшкодування судових витрат на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з приватного виробничого сільськогосподарського кооперативу агрофірми Синівка на користь ОСОБА_3 30 грн. у повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: