АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-366/10Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22ц-1591/10 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Хома М. В., Ткач З.Є.

при секретарі - Галкіна О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області на рішення Підволочиського районного суду від 26 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з вимогами до управління ПФУ в Підволочиському районі Тернопільської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни за період із 2007 року по 2009 рік у розмірі 3760 грн., а також просив зобов'язати управління ПФУ нараховувати і виплачувати надалі вказану допомогу, вважаючи, що згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, а відповідач, всупереч рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 та від 22:05.08, не проводить підвищення та перерахунку пенсії.

Рішенням Підволочиського районного суду від 26.05.2010 року позов задоволено частково.

Зобов'язано управління ПФУ в Підволочиському районі Тернопільської області провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни на підставі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період із 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня по 31 грудня 2009 року, з врахуванням раніше виплачених сум. У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління ПФУ у Підволочиському районі Тернопільської області просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд керувався тим, що Управління як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти, відповідно до вимог ст. 6 Закону й здійснити позивачу відповідні нарахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводило.

Із таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства і ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

У 2007 році йому не було нараховано і виплачено підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У 2008-2009 роках зазначене підвищення виплачувалося позивачу частково.

Відсутність нарахувань підтверджується довідкою № 323 від 7.05.2010

року.

Ст. 6 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

П. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону зупинено на 2007 рік із врахуванням вимог ст. 11 цього Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 12 ст. 71 та ст. 11 Закону.

Пп. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» змінено редакцію ст. 6 Закону, проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 ці зміни також визнані неконституційними, оскільки за правилами ч. 2 ст. З Закону державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

У силу ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КС України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, на підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.7 п.2.2 Положення про управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що позивачу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року повинна була нараховуватись підвищена пенсія, яка передбачена для дітей війни.

З урахуванням того, що законодавством України у 2009 р. дію ст. 6 Закону не зупинено, тому колегія суддів приходить до висновку, що судом вірно вирішено вимоги щодо зобов'язання управління здійснити нарахування та виплату позивачу згаданої надбавки у цей період.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни на увагу не заслуговують, оскільки фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Проблеми надання бюджетних коштів управлінню ПФУ у Підволочиському районі Тернопільської області для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права й підстав для його скасування не вбачає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області відхилити.

Рішення Підволочиського районного суду від 26 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2