справа № 2-2518/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

іменем України

05 липня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Облакевич А.С , ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації про стягнення недотриманих сум на оздоровлення та в подальшому робити перерахунок одноразової грошової допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації про стягнення недотриманих сум на оздоровлення та в подальшому робити перерахунок одноразової грошової допомоги на оздоровлення. Свій позов обґрунтовує тим, що він являється ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, 1 категорія, та є інвалідом другої групи, інвалідність повязана з ліквідацією аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації.

Згідно ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам 1 і 2 групи 5 мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання, органами соціального захисту населення. У разі виникнення права на щорічну допомогу з різних підстав, передбачених ч. 4 ст. 48 , надається одна із них за вибором особи. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 31.12.2007 року № 247 затверджує на 2008 рік розмір мінімальної заробітної плати :

З 1 січня 2008 року 515 грн.

З 1 квітня 2008 року 525 грн.

З 1 жовтня 2008 року 545 грн.

З 1 грудня 2008 року 605 грн.

Статтею 55 (із змінами внесеним згідно і з Законом № 1715 VI від 06.11.2009 ) мінімальна заробітна плата встановлюється такою:

З1 січня 2009 року 605 грн.

З 1 квітня 2009 року 625 грн.

З 1 липня 2009 року 630 грн.

З 1 жовтня 2009 року 650 грн.

З 1 листопада 2009 року 744 грн.

Виплати здійснювалися в серпні 2008 року та в липні 2009 року у розмірах 120 грн.

У серпні 2008 року мінімальна заробітна плата становить 525 грн. відповідно сума виплати повинна бути 2625 грн. (525*5 = 2625.). Не отримана сума становить 2505 грн. ( 2625-120=2505)

У липні 2009 року мінімальна заробітна плата становила 630 грн., відповідно сума виплати повинна бути 3150 грн. (630*5=3150). Не отримана сума становить 3030 грн. (3150-120=3030). Не отримана сума за 2008-2009 роки становить 5535 грн. З приводу виплати не отриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 -2009 роки позивач звертався до Управління праці і та соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації, на що отримав відповідь про те, що Управління праці і соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації виплачувало, щорічно допомогу на оздоровлення в розмірі 120 грн. згідно з Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року. Позивач вважає що це не є підставою для невиплати йому законної грошової допомоги у повному обсязі.

Згідно ст.. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено особливості внесення змін до цього Закону де вказано: «дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім внесення змін до цього закону»

В рішенні Конституційного Суду України № 10 рп. від 22.05.2008 року зазначено: п. 5.3. У рішенні від 14 грудня 2000 року № 15-рп /2007 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) Конституційний Суд України зазначив, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують з боку будь-яких органів державної влади. Обовязок виконання рішення конституційного суду є вимогою Конституції України.

Ухвалюючи рішення від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, на необхідність додержання положень ст. 1,3,6,8,19,22,95,96 Конституції України, ст. 27 ч.2 ст. 38 Кодексу при підготовці прийнятті та введенні в дію закону про Державний бюджет. Ця рекомендація ґрунтується на правових позиціях суду, висловлених з зазначенням рішення, відповідно до яких: ст. 38 Кодексу конкретизує вимоги частини другої ст. 95 Конституції України щодо змісту Закону про Державний бюджет, у сукупності вказані статті Кодексу і Конституції України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет становлення тільки доходів та видатків держави на загально суспільні потреби, а тому закон про держбюджет не може скасовувати та змінювати обсяг прав і обовязків пільг, компенсацій і гарантій передбачених іншими законами України. У звязку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що «Зупинення норм про державний бюджет України дії інших законів України, щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин ніж передбачений законами України, не відповідає ст. 1,3,ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 8 ч. 2 ст. 19, статтям 21,22,п. 1 ч. 2 ст. 92 , ч.1, 2,3, ст. 95 Конституції України».

Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме ст. Закону України «Про статут і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказані постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно до Закону України від 05.10.2006 року «Про внесення змін до закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» було доповнено вказаний закон ст. 71, згідно якої дія положення цього закону не може призупинятися іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп визнано неконституційними, деякі положення Закону України «Про Державний Бюджет України на 2007 рік », в т.ч. п. 30 ст. 71 цього Закону , яким було зупинено дію ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати пенсії, компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Вказане рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Крім того в п. 5 зазначеного рішення вказано на те, що рішення Конституційного Суду України у цій справі має приюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли в наслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними .

Пункт 5 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» встановив, що судам необхідно виходити з того, що нормативно- правові акти будь- якого державного чи іншого органу (акти Президента України , постанови Верховної Ради України , постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України , нормативно правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерства і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність, як Конституції так і закону.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008 справа 3 1-28/2008, та від 11 жовтня 2005 року. № 8- рп /2005 справа № 1-21/2005 встановлено: Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796 ХІІ визначає основні положення про реалізацію конституційного права громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону життя і здоров?я.

Оскільки згідно ст.. 50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоров?я довкілля та на відшкодування завданої порушенням його права шкоди

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, недопустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформував правову позицію. Згідно Конституції і закону України виділяють категорії громадян, що потребують додаткових гарантій соціального захисту зі сторони держави.

Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп (справи щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України ) вищевказана норма закону була визнана неконституційною.

Згідно до ч. 2 ст. .152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

У відповідності Постанови Верховного суду України від 11 листопада 2008 р при розгляді аналогічного питання було зазначено, що огляд на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров?ю, що передбачені законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно було керуватися статтями 50, 54 цього закону , а не Постановою Кабінету міністрів України від 03 січня 2002 р. № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фіксування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

На звернення 17 громадських Чорнобильських організацій Верховний Суд України листом від 31.07.2008 року № 21-5/2008 повідомив: «Рішення Конституційного Суду України, постанова Пленуму Верховного Суду України та викладені в них правові позиції є обовязковими для суддів, під час розгляду ними справ». Європейський Суд з прав людини крім зобовязання по відшкодуванню матеріальної шкоди , зобовязує відшкодувати моральну шкоду

Своїм листом від 13.01.2009 року № 4-17-17/12 Секретаріат Конституційного Суду України повідомив : «З 1999 року по 2008 рік Конституційним Судом України приймалися рішення, які стосувалися фінансування та виплати пенсії, пільг та компенсацій громадянам, в тому числі громадянам постраждалим в наслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 150 Конституції України та ст. 69 Закону України «Про конституційний Суд України» рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання, остаточними та оскарженню не підлягають. Рішення Конституційного Суду мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади, тому додаткових доручень для їх виконання не потрібно.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно ст.. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має вищу юридичну силу .

Норми конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні надала заперечення на позовну заяву від 10.06.2010 року № 1173, та пояснила, що згідно з ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з останніми змінами від 28.12.2007 року зазначено , що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Так відповідно до постанови прийнятої Кабінетом міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про компенсації виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» визначена щорічна допомога на оздоровлення учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідам ІІ групи у розмірі 120 грн.

Відповідно до посвідчення ОСОБА_2 являється особою, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи (Категорії 1). Має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» Посвідчення видане Київською облдержадміністрацією 09.06.2006 року серія А № 416875. Згідно Вкладки № 605523 ОСОБА_2 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильсьукій АЕС № 1

Відповідно до посвідчення ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені Законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, посвідчення видане 07 липня 2006 року серії Є № 035802, Броварським РУП та СЗН.

Відповідно до заяви від30 березня 2010 року ОСОБА_2 звертався до начальника Управління праці та соціального захисту населення Броварської райдержадміністрації з проханням виплатити недотриманні грошові суми на оздоровлення за 2008 та 2009 роки.

Відповідно до листа Управління праці і соціального захисту населення від 09.04.2010 року № 767 позивачу надана відповідь на його заяву від 30 березня 2010 року в якій зазначено, що позивачу була надана щорічна допомога на оздоровлення за 2008-2009 року у розмірі 120 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які по постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Суддя А.Г. Радзівіл