Справа №2-46/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2010 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Корбута В.М.

при секретарі Божок Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Рокитне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути із відповідачки ОСОБА_3 5000 гривень боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 883 грн.21 коп., а також 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 1 жовтня 2008 року відповідачка позичила у нього 5000 грн., про що дала розписку, в якій зобовязалась повернути гроші до 28 лютого 2009 року. У вказаний строк відповідачка гроші не повернула. На неодноразові вимоги щодо повернення боргу відповідачка не реагує. Внаслідок інфляції за весь період неповернення боргу позичені гроші знецінились на 883 грн.21 коп. Крім того, безвідповідальною поведінкою відповідачки йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що несвоєчасне повернення боргу порушило його життєвий розклад і фінансові можливості, викликало постійне нервування, нервові та фінансові затрати на міжміські переговори та поїздки в смт. Рокитне.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнив та доповнив свої вимоги, і просив стягнути з відповідачки 5000 грн. боргу за договором позики, 435 грн.52 коп. індексацію за несвоєчасне повернення коштів, 3000 грн. моральної шкоди, 120 грн. за слату ІТЗ та 50 грн. за придбання пального, обгрунтувавши свої вимоги вищевикладеними обставинами.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідачка в судове засідання не зявилась, але звернулась із письмовою заявою, згідно якої позов ОСОБА_1 визнає повністю та просить розглянути справу у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав.

Із розписки, складеної відповідачкою ОСОБА_2 вбачається, що вона позичила у ОСОБА_1 5000 гривень, які зобовязувалась повернути до 28 лютого 2009 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповіднодо ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні доведено, що він передав відповідачці ОСОБА_3 5000 гривень, про що написано розписку, в якій зазначено зобовязання відповідачки повернути борг в строк до 28.02.2009 року, що підтверджується письмовою заявою відповідачки до суду від 19.02.2010 року.

Тому за вищевказаних обставин є всі підстави для задоволення позову в частині стягнення суми боргу в розмірі 5000 гривень.

Вимога позивача про стягнення із відповідачки суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення підлягає повному задоволенню, оскільки такі наслідки настають для боржника за порушення виконання грошового зобовязання у відповідності до ст. ст. 625, 1050 ЦК України.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то такі вимоги не підлягають задоволенню, так як відповідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди в випадку коли вони встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Наслідки у вигляді відшкодування моральної шкоди в зазначеній нормі закону не передбачені. Також не підлягає задовоенню вимога про стягнення 50 грн. за придбання пального.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено.

Позивач поніс судові витрати, які належним чином документально підтверджені, на загальну суму 120 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 5435 грн. 52 коп., що становить 64,44 % від суми позовних вимог. Тому понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки на суму 77 гривень 33 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 545, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000 гривень боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 435 гр. 52 коп. та судові витрати по справі в сумі 77 грн. 33 коп., всього 5512 (пять тисяч пятсот дванадцять) гривень 85 коп.

В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 54 грн.35 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку встановленому ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя В.М.Корбут