Справа № 2-73/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" квітня 2010 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю представника позивачаОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_4 Радувича до Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, третьої особи на стороні відповідача інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок з господарськими спорудами, -
Позивач звернувся до суду із позовом до Острицької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 129,80 кв.м у тому числі житловою площею 30,8 кв.м. та господарськими спорудами : альтанки літ. Б, альтанки літ. В, альтанки літ. Г, вбиральні літ. Д, вигрібної ями №1, огорожі № 2, криниці № 3, які розташовані по вул. Новоселицькій, 23 у с. Остриця Герцаївського району, посилаючись на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 0,2265 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд що знаходиться в с. Остриця Герцаївського району. На вказаній земельній ділянці позивачем в квітні місяці 2009 року за рахунок власних коштів самочинно побудовано житловий будинок та зведено господарські споруди. Оскільки останні зведена з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм та права інших осіб при цьому порушено не було, просив суд визнати за ним в порядку ч.3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги пославшись на обставини викладені в позовній заяві і просив їх задовольнити.
Представники Острицької сільської ради та третьої особи своїх представників в судове засідання не направили, хоча про час і місце розгляду справи були вчасно і належним чином повідомлені, в звязку з чим, суд з урахуванням думки представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних матеріалів справи.
Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.
Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 18 сесії 5 скликання Острицької сільської ради Герцаївського району від 7 квітня 2009 року позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку розмірами 0,2265 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі вказаного рішення ОСОБА_4, позивачем 8 липня 2009 року було отримано державний акт на право приватної на землю серії серії ЯД №119069.
Судом встановлено, що позивач на належній йому на праві власності земельній ділянці самочинно побудував житловий будинок літ. А-2 загальною площею 129,80 кв.м у тому числі житловою площею 30,8 кв.м. та звів господарські споруди, що підтверджується інвентарною справою виготовленою Чернівецьким КОБТІ 3 серпня 2009 року, а згодом заявив вимогу про визнання за ним права власності на вказане майно.
Поняття самочинного будівництва визначено статтею 376 ЦК України.
Так, відповідно до ч.1 ст. ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
За загальним правилом вищезазначеної норми закону, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).
При наявності спору, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).
Таким чином, зміст зазначеної норми зводиться до того, що за особою, яка здійснила самочинне будівництво, може бути визнане право власності на нерухоме майно за умов - якщо земельну ділянку надано у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, або якщо така особа має право власності чи право користування земельною ділянкою.
Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що стаття 376 ЦК України, яка регулює правові підстави та умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно є спеціальною в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли вимоги закону та інших правових актів при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені.
Вирішуючи питання про визнання за позивачем право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суд, враховує вимоги ч.3 ст. 375 ЦК України, відповідно до якої, будівництво нерухомого майна має вестися з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших правил, а також за умов використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
Як випливає з висновку експертного дослідження інженера-конструктора ОСОБА_5, житловий будинок № 23 по вул. Новоселицькій в с. Остриця Герцаївського району знаходиться у доброму технічному стані, зведений з дотриманням будівельних норм і правил і може бути використаний як житло.
Відповідно до експертного висновку сектору з питань наглядово-профілактичної діяльності Герцаївського РВГУ МНС в Чернівецькій області під час зведеня жилого будинку з господарськими спорудами якій розташований по вул. Новоселицькій № 23 в с. Остриця Герцаївського району були дотримані вимоги пожежної безпеки.
Спірна будівля відповідає санітарним нормам, що підтверджується висновком № 34 від 30 листопада 2009 року затвердженого головним санітарним лікарем Герцаївського району.
За вищенаведених обставинах, суд приходить до висновку, що оскільки позивачу у встановленому порядку по вул. Новоселицькій № 23 с. Остриця Герцаївського району було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку на якій він самовільно збудував житловий будинок та звів господарськими споруди при цьому права інших осіб не порушив, а останні відповідають архітектурним, санітарним і протипожежним нормам то за ним має бути визнано право власності на самочинно збудовану будівлю.
На підставі ст.ст. 328, ч.3 ст.375, ч.3,5 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_4 Радувича задовольнити.
Визнати за ОСОБА_4 Радувичем право власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 129,80 кв.м у тому числі житловою площею 30,8 кв.м. та господарськими спорудами : альтанки літ. Б, альтанки літ. В, альтанки літ. Г, вбиральні літ. Д, вигрібної ями №1, огорожі № 2, криниці № 3, які розташовані по вул. Новоселицькій, 23 у с. Остриця Герцаївського району.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення про задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя