РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010р. справа №2-333/10 Харківський районний суд Харківської області

у складі судді: САВЧЕНКО Г.М.

при секретарі: ЯМЩИКОВІЙ М.Ю.

розглянув у судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення суми:

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути відповідача ОСОБА_3 на її користь суму боргу за договором позики від 2107 03 р. у розмірі 10000грн., моральну шкоду у сумі 10000грн., пеню у розмірі 3% річних у сумі 1058грн. 55коп, судові витрати держмито у сумі 220грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сумі 7 грн. 50коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.07.03р. відповідач ОСОБА_3 взяв у її сина ОСОБА_4 за договором позики в борг 10600грн., що за курсом НБУ становило 2000 доларів США і зобов'язався повернути йому гроші до 01.02.04р. У вказаний строк відповідач борг не повернув. їі син ОСОБА_4 помер 20.11.2006р. Після смерті сина вона прийняла спадщину у встановленому порядку. Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.07.2007р. у спадковій справі №1206/2006р., а тому як спадкоємець вимагає стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором займу від 21,07.03р.

В судове засідання зявилася позивач ОСОБА_1, яка змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь суму боргу за договором позики від 21.07.03р. у розмірі 15800грн., що становить еквівалент 2000 доларів США, пеню у розмірі 3% річних сумі 3038грн. 80коп. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повне всебічно зясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно наданої позивачем копії договору позики від 21.07.03р., посвідченого приватним нотаріусе м Харківського міського нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за №2768, відповідач ОСОБА_3 взяв у її сина ОСОБА_4 за договором позики в борг 10600грн., що за курсом НБУ становило 2000 доларів США і зобов'язався повернути йому гроші до 01.02.04р. Син позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 помер 20.11.2006р., про що до суду надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 1-ВЛ №100134, виданого 21.11.06р. Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, про що надала до суду копію виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області свідоцтва пре право на спадщину за законом від 10.07.2007р. у спадковій справі №1206/2006р.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1, ч.2 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Позивачем, на підтвердження тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог до суду надано не посвідчену нотаріально копію договору позики від 21.07.03р., на вимогу суду позивач не надала письмові докази в оригіналі.

Згідно положень ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи.

Позивачем, на підтвердження тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, до суду не надані ніякі докази на підтвердження того, в чому полягає моральна шкода, та наявність вини відповідача.

Оскільки позивачем не виконано вимоги ст.ст.60, 64 ЦПК України, не надано до суду письмові докази в оригіналі, а саме: договір позики від 21.07.2003р., а також не надано жодних доказів на підтвердження відмови відповідача від виконання своїх зобовязань за договором позики та не надані ніякі докази на підтвердження того, в чому полягає моральна шкода, та наявність вини відповідача, суд вважає необхідним відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь суми боргу за договором позики від 21,07.03р. у розмірі 15800грн., що становить еквівалент 2000 доларів США, пеню у розмірі 3% річних у сумі 3038грн. 80коп., моральної шкоди у сумі 10000грн., судових витрат держмита у сумі 220грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 грн. 50коп.

Керуючись ст.ст.60, 64, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.23, 1046, 1047, 1167 ЦК України;

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь суми боргу за договором позики від 21.07.03р. у розмірі 15800грн., що становить еквівалент 2000 доларів США, пеню у розмірі 3% річних у сумі 3038грн. 80коп., моральної шкоди у сумі 10000грн., судових витрат держмита у сумі 220грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 грн. 50коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: