1Справа № 2-5884/10 2-5884/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши у порядку письмового провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про стягнення щомісячної невиплаченої державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про стягнення щомісячної невиплаченої державної соціальної допомоги дітям війни, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Позивач має статус «дитини війни», відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», і має право одержувати пенсію, яка повинна бути підвищена на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. За позовом просить визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, що призвели до порушення його права на підвищення пенсії, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, стягнувши з відповідача недоплачену суму виплат за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01.01.2010 року по 30.08.2010 року, з 01.09.2010 року щомісячно.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 09 вересня 2010 року, визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691VI.

Положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

На підставі викладеного, суд розглядає позов ОСОБА_1 у порядку, передбаченому КАС України.

Позивач у судове засідання не зявився, просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення на позов, відповідно до змісту яких, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився у 1934 році та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" N 3367-ІУ від 19.01.2006, який набрав чинності з 02.04.2006, пункт 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" було виключено, статтю 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" було викладено в наступній редакції: "Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 01.01.2006, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету". При цьому, Порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у 2006 році Кабінетом Міністрів України розроблено не було.

Оскільки, Кабінет Міністрів України у 2006 році не визначив порядку нарахування та виплати надбавки до пенсії, передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", то суд приходить до висновку, що вимоги позивача, стосовно такої виплати у зазначеному році задоволенню не підлягають.

Законом України № 489-V від 19.12.2006 "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рн/2007 від 09.07.2007 року визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналогічні правовідносини склалися в 2008 році, 2009 році, 2010 році, оскільки, зміни до статті 6 вищезазначеного Закону, що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007, визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-пр/2008.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаних рішень, знову почали діяти положення статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни. Тобто, з часу прийняття цього рішення, у позивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернувся до суду 31.08.2010 року, до винесення рішення Конституційного Суду України від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке підлягає задоволенню, тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01.01.2010 року по 30.08.2010 року.

Оскільки, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя проявило бездіяльність щодо законодавчо визначеного обов'язку вчинити дії, пов'язані з перерахунком надбавки до пенсії дитині війни, суд не може здійснювати розрахунок суми надбавки до пенсії позивачу, оскільки, це відноситься до повноважень відповідача, а лише має право зобов'язати його вчинити дії щодо перерахунку та виплати допомоги, відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у зазначений період, з урахуванням різниці, яка була виплачена.

Виходячи зі змісту ст. 3 ЦПК України, захисту підлягають існуючі порушені права, свободи та інтереси особи, а тому майбутні правовідносини не можуть бути вирішені заздалегідь.

Тому, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснювати нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком для непрацездатних осіб у подальшому, тобто вчини дії на майбутнє, суд залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01.01.2010 року по 30.08.2010 року, - протиправною.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії, згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01.01.2010 року по 30.08.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі, протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н.І. Рибалко