АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Каратаєвої Л.О., Осіяна О.М.

При секретарі Пантелеєвої Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності задоволені.

Визнаний дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: 28/100 частин: гаражу літ. 3, житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Ж, погрібу літ. И, погрібу літ. К, уборної літ. Л № 1-12 споруди, № І замощення, що розташоване АДРЕСА_1, який було укладено у простій письмовій формі між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_3 право власності на обєкт нерухомості, а саме: 28/100 частин: гаражу літ. 3, житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Ж, погрібу літ. И, погрібу літ. К, уборної літ. Л № 1-12 споруди, № І замощення, що розташоване АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції його особистих майнових прав, оскільки він є спадкоємцем за заповітом на вказане майно, а відповідачка ОСОБА_5 уклала угоду купівлі-продажу майна, яка була визнана судом першої інстанції дійсною, на підставі довіреності, яку було підроблено.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, послався на те, що 16 липня 2008 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_4 на підставі доручення, був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу 28/100 частин: гаражу літ. 3, житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Ж, погрібу літ. И, погрібу літ. К, уборної літ. Л № 1-12 споруди, № І замощення, що розташоване АДРЕСА_1.

Вказаний договір не був нотаріально посвідчений через те, що ОСОБА_5 не зявилась до нотаріуса для укладання договору.

Пославшись на ст.220, 328, 392, 655, 657, 662 ЦК, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги та визнав договір купівлі-продажу нерухомого майна, що був укладений в простій письмовій формі між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_4 на підставі доручення, дійсним та право власності на 28/100 частин: гаражу літ. 3, житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Ж, погрібу літ. И, погрібу літ. К, уборної літ. Л № 1-12 споруди, № І замощення, що розташоване АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

Але з вказаними висновками суду погодитись не можна оскільки воно прийняте з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування на підставі п.4 ст.309 ЦПК.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін власником 28/100 частин: гаражу літ. 3, житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Ж, погрібу літ. И, погрібу літ. К, уборної літ. Л № 1-12 споруди, № І замощення, що розташоване АДРЕСА_1 був ОСОБА_4

23 січня 2007 р. ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_2, що підтверджується нотаріально посвідченим заповітом (а.с.49).

16 липня 2008 р. ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого доручення від 10 липня 2008 р. (а.с.9), уклала у простій письмовій формі з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу вказаної частини нерухомого майна (а.с.5-8).

На час укладання вказаного договору ОСОБА_3 доводилась ОСОБА_4 бувшою дружиною, з якою останній розірвав шлюб 06 липня 2004 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.45).

18 серпня 2009 р. ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.44).

Відповідно до вимог діючого законодавства, ст.ст. 203, 208, 209, 210, 657 ЦК, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен вчиняться у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 1 ст.220 ЦК передбачена нікчемність вказаного договору у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ухилялися від нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. при вирішення спору про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини 2 ст.220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких право чинів відповідно до ст.ст.210, 640 ЦК повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Враховуючи наведене, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позовних вимог. Також до участі у справі не було залучено ОСОБА_2, на імя якого ОСОБА_4 склав заповіт, цей заповіт не скасовано та він є дійсним, що призводить до порушення прав останнього, як спадкоємця.

З наведених підстав, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 р. скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді