АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-8864/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровській області

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровській області про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «дитям вій-ни», -

В с т а н о в и в :

В квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до УПФ України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «дитям війни» (а.с.3-7) посилаючись на те, що вона є дитино війни, а тому згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач з 2006 по 2010 рік виплачував таку допомогу не в повному розмірі, просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод і інтересів, визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобовязати відповідача нарахувати і виплатити їй щомісячну соціальну державну допомогу за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 3891,90 грн., а також за 2009 рік та виплачувати її в подальшому (а.с.3-7).

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача, УПФ України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області зобовязано здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 01 червня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року (а.с.24-27).

В апеляційній скарзі (а.с.30-32) УПФ України в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області просить рішення суду частково скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки:

- на підставі Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинена дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни підвищення до пенсії у 2007 року виплачувалась тільки тим особам, які є інвалідами, у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни;

- Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» внесені зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому у 2008 році дітям війни виплачується підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни;

- згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування виплат за цим законом проводиться із державного бюджету України, розпорядником бюджетних коштів є Державне казначейство України, тому до врегулювання питання виплати підвищення дітям війни на законодавчому рівні Пенсійний фонд України не є належним відповідачем;

- відповідно до ст.257 ЦПК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а тому позовні вимоги за 2007 рік підлягають відмові за пропуском строку позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 народилась 24 жовтня 1938 року, тому має статус «дитини війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, що набрала чинності з 01 січня 2006 року, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується «дітям війни» на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6рп-2007 положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" щодо застосування ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" редакцію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" змінено.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року та з 22 травня 2008 року відновлено дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

В 2009-2009 роках обмежень дії вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не встановлювалось.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2007-2009 роках надбавка до пенсії «дітям війни» виплачувалась відповідно до положень Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік» та «Про Державний бюджет на 2008 рік», що не відповідає вимогам Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який має бути застосованим.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати надбавки до пенсії як "дітині війни" в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та про необхідність зобовязання відповідача нарахувати та забезпечити виплату позивачу підвищеної пенсії за вказаний період.

Колегія суддів не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення таких виплат позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності, оскільки відповідно до вимог ст.257 ЦК України позивач має право вимоги за три роки до звернення до суду з позовом.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровській області - відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: