Справа № 2-70/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2010 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі:головуючої судді Янжули С.А.

при секретарі Лиман Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 представника третьої особи ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Першотравенську ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля», третьої особи ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську про визнання відмови ВАТ «Павлоградвугілля» як роботодавця скласти акт про нещасний випадок на виробництві неправомірною та зобовязання ВАТ «Павлоградвугілля» скласти акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався під час виконання трудових обовязків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про визнання відмови ВАТ «Павлоградвугілля» як роботодавця скласти акт про нещасний випадок на виробництві неправомірною та зобовязання ВАТ «Павлоградвугілля» скласти акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався під час виконання трудових обовязків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з січня 2002 року він працює машиністом гірничих машин 5-го розряду на шахті «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля». 09.02.2008 року в другу зміну керівництвом дільниці був даний наряд на роботу в 127 лаві. Під час виконання трудових обовязків його було травмовано. Внаслідок нещасного випадку він тривалий час перебував у лікарні з діагнозом «розрив кістково - мязового зчленування». Нещасний випадок стався на шахті «Ювілейна» в 127 лаві під час кріплення зламався брус на стійці і його брусом вдарило в ліве плече. Про нещасний випадок він в шахті повідомив гірничого майстра ОСОБА_5, після чого гірничий майстер доповів по телефону начальнику дільниці ОСОБА_6 Відповідач, як роботодавець, відмовився провести розслідування, скласти акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 та не вніс цю подію до обліку нещасних випадків, повязаних з виробництвом. 05.04.2008 року він звернувся з письмовою заявою до керівництва шахти «Ювілейна» з проханням скласти акт Н-1 про нещасний випадок, який стався з ним на виробництві. Після звернення був складений акт №41 про нещасний випадок невиробничого характеру, в якому зазначено, що нещасний випадок з ним трапився 11.02.2008 року, начебто на нього впала полка з інструментами. По факту травми він звернувся в прийомне відділення Першотравенської міської лікарні 09.02.2008 року, про що була зроблена реєстрація в книзі обліку. Зазначені обставини та факт нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обовязків підтверджуються довідкою про звернення до прийомного відділення Першотравенської міської лікарні, довідкою про перебування на лікарняному, а також може засвідчити працівник підприємства, який працював в другу зміну ОСОБА_7, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до вимог ст.171 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про охорону здоровя» власник (роботодавець) або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України. Якщо цього не зроблено, такий обовязок покладається на орган державного нагляду за охороною праці. Однак зазначені вимоги не знайшли свого підтвердження.

Позивач просить визнати відмову ВАТ «Павлоградвугілля» як роботодавця скласти акт про нещасний випадок на виробництві неправомірною та зобовязати відповідача скласти акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався під час виконання ним трудових обовязків.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську, залученої до участі в справі ухвалою суду, позов не визнали і просять суд відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що начальник ніколи не зустрічав на поверхні, а в цей день зустрів, відкликав ОСОБА_1, поговорив з ним. Він чув, коли ОСОБА_6 сказав гірничому майстру ОСОБА_5, що, якщо немає перелому, травму не фіксувати, в медпункт не йти. До зміни їхали разом в лаву.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 09.02.2008 року в другу зміну працювали в лаві, там було два розрізи. Їм крикнули по селектору, що в когось сталася травма, треба вилазити. Він бачив ОСОБА_1, він сказав, що вирубало і не зрозумів, що з ним трапилося. Гірничий майстер телефонував начальнику, той приїхав в лазню, розмовляв зі ОСОБА_1, чи звертався до медпункту. Ми виїжджали разом, він не міг підняти руку, йому було боляче.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він не бачив, як травмувався, бачив як вилазив, рука була опущена. ОСОБА_11 розповів, що ОСОБА_1 травмувало брусом. Після травми всі виїхали на поверхню. Він бачив гірничого майстра, той був не в собі, ОСОБА_1 сидів на «полці».

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 09.02.2008 року він працював в розрізній печі, при кріпленні печі поламався брус і вдарив ОСОБА_1 по плечу. Він бачив, як все це сталося. ОСОБА_1 взявся за руку, вони його відпустили, самі покріпили. Він виліз з розрізу, всі разом виїхали на поверхню. Їх зустрічав начальник, розмовляв з гірничим майстром та ОСОБА_1 про те, щоб поки що не реєстрував травму. Він бачив, як брус поламався і вдарив ОСОБА_1. Товщина брусу 4м, ширина 18см.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 09.02.2008 року працював в другу зміну. Він заліз в обріз, обстежив, почали їхати, зарубали пять вагонів, опустилися, зробили маневри, почали піднімати вагони. Йому зателефонували, сповістивши, що сталася травма. Він піднявся, ОСОБА_1 сидів на «полці», тримав руку. Він зателефонував начальнику, який сказав нікуди не звертатися, ждати його. Він ще раз зателефонував начальнику, він дав завдання диспетчеру доповісти про зроблену роботу. Брав трубку ОСОБА_1, вони про щось говорили. Начальник ждав на поверхні, ще про щось говорили. Свідків він, як гірничий майстер, питав, вони сказали, що коли кріпились, поламався брус і вдарив ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 09.02.2008 року при проведенні 129 печі, після того, як прорубали комбайни, почали кріпитися, він бачив, як поламався брус, на який вони заводили. Всі бруси впали на ОСОБА_1. Його відпустили на штрек, вони закінчили кріплення. Це був кінець зміни. ОСОБА_1 розмовляв з начальником. Сказав, що його просили не реєструвати травму.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 09.02.2008 року вони почали кріпитися, завели 4 бруси. ОСОБА_1 почав приводити бруси в порядок, основний брус поламався, його ударило в плече. Вони з ним були разом з однієї сторони. Так як був кінець зміни, вони його відпустили. Гірничий майстер сказав, що далі нічого робити не треба, бо ОСОБА_1 погано. Всі виїхали на поверхню. ОСОБА_1 розмовляв з начальником, про що, він не знає, так як був на вулиці. Він ланковий, зазначив, що брус деревяний і може зламатися.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працював начальником дільниці на шахті «Ювілейна». 09.02.2008 року працювали по проходженню 129 печі і монтажу 127 лави. Гірничий майстер ОСОБА_5 о 19.00 годині зателефонував йому на домашній телефон і повідомив, що у розрізній печі 129 при кріпленні брусом (1714 по паспорту, довжина 3,8 метрів) цей брус упав ОСОБА_1 на плече. Він зі ОСОБА_1 переговорив по телефону, дізнався, що він себе почуває нормально. Він поїхав зустрічати їх з шахти, ОСОБА_1 почував себе нормально, дочекався з лазні, поїхали разом автобусом в місто. На наступний день у нього був вихідний. 10.02.2008 року він подзвонив йому і сказав, що у нього забиття і що він іде на лікарняний по побутовій травмі. Через місяць лікарняного, легкої праці, підходив до нього і говорив, що потрібно робити розслідування, оформляти травму. Треба було переговорити з замісником начальника по охороні праці, говорив, потім почали робити. Спочатку при проведенні розслідуванні всі йшли у відмову. Відмовили в складанні акту Н-1, бо з цифрами в амбулаторній картці були виправлення, вирішили дорозслідувати. Все звіряли через лікарню: числа, графік. ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 точно були біля нього, вони говорили, що брус упав. Брус дійсно може ударити з такої висоти. Висота розрізної печі по паспорту 1 метр 20 сантиметрів. Могло так бути, що брус міг поламатися, і міг бути перелом, бо кожний організм різний.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Поясненнями позивача ,свідків, матеріалами справи встановлено,що - 09 лютого 2008 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 виконував трудові обовязки машиніста гірничих машин 5-го розряду шахти «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля». Під час кріплення в 127 лаві шахти «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля зламався брус на стійці і його брусом вдарило в ліве плече та травмувало, внаслідок чого перебував на лікуванні у Першотравенській міській лікарні з діагнозом «розрив кістково-мязового зчленування» з 11 лютого по 19 березня 2008 року та з 19 червня по 09 липня 2008 року з діагнозом: забій лівого плечового суглобу з розривом акромеально - ключичного зчленування, G540 посттравматична плечова плексопатія зі стійким больовим, нейродистрофічним синдромами, легким порізом лівої верхньої кінцівки, відрив кісткового фрагменту від акромеального відростку, згідно з листками непрацездатності (а.с.14-15, 18).

05 квітня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до адміністрації ВАТ «Павлоградвугілля» з заявою з приводу розслідування нещасного випадку з ним на виробництві від 09 лютого 2008 року (а.с.23).

Копією трудової книжки серії АН №197512, дата заповнення якої 11 липня 1994 року, підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час зазначеного нещасного випадку на виробництві перебував у трудових відносинах з ВАТ «Павлоградвугілля» (а.с.4-5).

За результатами розслідування нещасного випадку зі ОСОБА_1 комісією ВАТ «Павлоградвугілля» складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру, в якому як обставини зазначено, що позивач знаходився в особистому гаражі та на ліве плече впала полка з інструментами, що сталося з особистої необережності. Висновок комісії взагалі не зазначений. (а.с.24).

Відповідно до протоколу №2 від 06.06.2008 року засідання комісії з охорони праці ВСП «Шахта «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» з розгляду заяви ОСОБА_1 про нещасний випадок на виробництві, який з ним, начебто, стався, постановлено, що йому на підставі п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1112 від 25 серпня 2004 року, яким затверджено «Порядок розслідування нещасних випадків на виробництві…», а також наданого ним акту про побутову травму (акт №41) й оплаті лікарняного листа по побутовій травмі, від реєстрації нещасного випадку на виробництві відмовлено й акт за формою Н-1 не складено. (а.с.6-9).

Відповідно до п.8 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112:

Про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа свідок нещасного випадку, повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до подання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт (уповноважена особа підприємства) зобовязаний:

терміново організувати подання першої медичної допомоги потерпілому, забезпечити у разі необхідності його доставку до лікувально-профілактичного закладу;

повідомити про те, що сталося, роботодавця, керівника первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважену найманими працівниками особу з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки;

зберегти до прибуття комісії з розслідування нещасного випадку обстановку на робочому місці та устаткування у такому стані, в якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоровю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів до недопущення подібних випадків.

Згідно п.14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року за №1112, визнаються повязаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обовязків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, повязаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі, протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні.

Одним з аргументів невизнання нещасного випадку таким, що стався зі ОСОБА_1 09 лютого 2008 року на виробництві, за висновком комісії є той факт, що він звернувся з заявою про розслідування цього нещасного випадку лише 05.04.2008 року, в ході опитування свідків зясувалося, що вони не бачили момент отримання травми ОСОБА_1, він не звертався ні в підземний, ні в поверхневий медичний пункт.

Згідно п.26 Порядку, нещасний випадок, про який своєчасно не було повідомлено безпосереднього керівника чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку, коли він стався).

Таким чином, посилання комісії на цей факт, як такий, що дає підстави визнати відсутність травми на виробництві - є нікчемним.

Інші аргументи комісії щодо невизнання факту його травмування на виробництві також нікчемні, оскільки пояснення ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 є неповними, так як в судовому засіданні з їх слів та зі слів інших свідків підтверджено факт отримання ОСОБА_1 травми на виробництві під час проведення робіт, а також те, що керівництво просило не реєструвати травму як виробничу.

Вказані ствердження комісії повністю не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_6 повністю спростовуються.

За висновком медико-соціальної експертизи УКР ДЕРЖ НДІ МСПІ від 06 жовтня 2009 року згідно даних представлених медичних документів, після обстеження хворого в клініці інституту експертна комісія дала висновок, що в теперішній час у ОСОБА_1 : посттравматична нейропатія n.axillaris зліва. Деформуючий артроз лівого ключично-акроміального зчленування, що звапновує лігаментіт лівого ключично-акроміального зчленування без функціональних порушень верхнього плечового поясу з легким больовим синдромом, НФС 0 ст.

За думкою експертної комісії, посттравматичний характер має тільки нейропатія n.axillaris зліва. Питання про механізм травми та її давності знаходиться в компетенції судово-медичної експертизи.

Питання про причинний звязок травми ОСОБА_1 з виробництвом знаходиться в компетенції інспекції з охорони праці підприємства. (а.с.28).

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт того, що травма сталася зі ОСОБА_1 на виробництві та її механізм може відповідати такому, що стався з ним під час виконання ним своїх виробничих обовязків, зазначених у позові, оскільки це підтверджується сукупністю доказів: висновком експертної комісії, поясненнями свідків, довідками з лікарні, листками непрацездатності та епікризом.

З врахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Суд вважає, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у справі, а саме: судовий збір на користь держави у розмірі 8 (восьми) гривень 50 копійок та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи, у розмірі 7 (семи) гривень 50 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.171, 233, 234 КЗпП України, Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, - суд

ВИРІШИВ:

Визнати відмову Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» скласти акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, який стався зі ОСОБА_1 09 лютого 2008 року неправомірною.

Зобовязати Відкрите акціонерне товариство «Павлоградвугілля» скласти акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 про травмування ОСОБА_1 при слідуючих обставинах:

-09 лютого 2008 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 виконував трудові обовязки машиніста гірничих машин 5-го розряду шахти «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля». Під час кріплення в 127 лаві шахти «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля зламався брус на стійці і його брусом вдарило в ліве плече та травмувало.

Вказати у акті форми Н-1 діагноз згідно з листками непрацездатності: забій лівого плечового суглобу з розривом акромеально - ключичного зчленування, G540 посттравматична плечова плексопатія зі стійким больовим, нейродистрофічним синдромами, легким порізом лівої верхньої кінцівки, відрив кісткового фрагменту від акромеального відростку.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» судовий збір на користь держави у розмірі 8 (восьми) гривень 50 копійок та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи у розмірі 7 (семи) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду в апеляційний суд Дніпропетровської області може бути подано через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С.А. Янжула