Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2010 р. Жмеринський міськрайоний суд Вінницької області

в складі головуючого - Камінського В.П.

при секретарі - Гудзь К.В.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП «Вінницьке обласне обєднання бюро технічної інвентаризації виконкому Жмеринської міської ради про визнання договору купівлі-продажу від 01.11.2000 року квартири АДРЕСА_1 та скасування його державну реєстраціїю; про визнання частково на 1/2 частину, недійсним свідоцтва про право власності на житло від 28.09.2000 року; виданого виконкомом Жмеринської міської ради ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2; про визнання за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3; про витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належну ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2, шляхом передачі у власність ОСОБА_2 та виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_3, без надання іншого житла,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 А.О.03.09.2009 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому вказала, що 23.12.2008 року помер ОСОБА_6 - батько позивачки, що стверджується свідоцтвом про смерть від 24.12.2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області та на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду від 11.12. 2008 року, яким ОСОБА_6 був оголошений померлим.

Після оголошення ОСОБА_6 померлим 23.12.2008 року відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_2, належна ОСОБА_6 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.09.2000 року, а також відповідно до реєстраційного посвідчення Вінницького обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації від 10.12.2008 року квартири АДРЕСА_3 в цілому зареєстрована за ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Жмеринської міської ради 28.09.2000 року № 4314, згідно рішення від 28.09.2000 року, дублікат якого виданий 18.01.2008 року і записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 5715.

Позивачка, як єдиний спадкоємець за законом щодо спадково майна, після спливу шести місяців з часу смерті спадкодавця звернулась в нотаріальну контору для оформлення спадщини. Для цього необхідно було надати довідку-характеристику на квартиру АДРЕСА_3, але відповідачка ОСОБА_3 техніка КП «Вінницьке обласне обєднання бюро технічної інвентаризації» (далі КП «ВООБТІ») для обстеження спірної квартири не допустила і предявила договір купівлі- продажу даної квартири, з якого було видно, що вказана квартира ОСОБА_3 була придбана 01.11.2000 року у ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності виданої 27.07.2000 року ОСОБА_7 - батьком позивачки.

Позивачка вважає, що довіреність була видана з порушенням процедури її видачі, так як ОСОБА_6 на 27.07.2000 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділковій лікарні ст. .Жмеринка з приводу отриманих тілесних ушкоджень, а тому вона - позивачка ставить під сумнів підпис ОСОБА_6 на довіреності; при видачі довіреності не були вписані паспортні дані особи яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії; довідка-характеристика, яка була надана нотаріусу, КП «ВООБТІ» не видавалась, так як в матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_3 відсутнє замовлення та довідка-характеристика на відчуження квартири.

Позивачка у своєму позові від 03.09.2009 року (а.с. 4-5) просить суд визнати довіреність на імя ОСОБА_4 від 27.07.2000 року недійсною; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3.

09.12.2009 року позивачка збільшила позовні вимоги і просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.11.2000 року квартири АДРЕСА_2 та скасувати його державну реєстрацію; визнати частково, на 1/2 частину недійсним свідоцтво про право власності на житло від 28.09.2000 року, видане виконкомом Жмеринської міської ради ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_8 належну позивачці квартиру АДРЕСА_4, шляхом передачі квартири у власність позивачки та виселення відповідачів з вказаної квартири без надання іншого житла (а.с. 68-69).

29.09.2010 року позивачка уточнила свої позовні вимоги, надавши письмову заяву, і просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.11.2000 року квартири АДРЕСА_2 та скасувати його державну реєстрацію; визнати частково, на 1/2 частину, недійсним свідоцтва про право власності на житло від 28.09.2009 року, видане виконкомом Жмеринської міської ради ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 шляхом передачі квартири у власність ОСОБА_2 та виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого житла (а.с.200).

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_9 підтримали уточнені позовні вимоги і просили їх задовільнити.

Позивачка суду повідомила, що вона є дочкою ОСОБА_6 і народилась 04.09.1989 року, хоча її батьки у 1984 року шлюб між собою розірвали. Після її народження у квартирі АДРЕСА_5. Хоча батьки і розірвали шлюб вони проживали разом, вели господарство, а також разом розпочали і закінчили будівництво будинка №78 по вул.. Петровського в м.Жмеринка. У зимовий час, коли будувався будинок по вул.. Петровського 78 в м. Жмеринка, вони у трьох проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, звідки вона-позивачка ходила до школи, а у весняно-літній-осінній час у трьох разом проживали ІНФОРМАЦІЯ_2, звідки позивачка також ходила до школи. У 2000 році батьки посварились і ОСОБА_6 сам залишився проживати у спірній квартирі. До травня 2000 року приходила до батька у квартиру. У липні 2000 року ОСОБА_6 попав у лікарню, де перебував до 21.11.2000 року. Позивачка у листопаді 2000 року провідувала батька у лікарні. Позивачці на той час було 11 років і вона жила разом з матірю. У літку 2001 року батько - ОСОБА_6 приїздив до неї з подарунками в будинок №78 по вул.. Петровського в м. Жмеринка, де вона жила з матірю. Після того батька більше вже не бачила і не знала що з ним. У 2005 році мати позивачки - ОСОБА_10 визнала через суд батька - ОСОБА_6 безвісно відсутнім. У 2008 році за рішенням Жмеринського міськрайонного суду батька позивачки було оголошено померлим на підставі її - позивачки заяви. Оголошення батька померлим необхідно було їй - позивачці для оформлення спадщини, так як вона взнала про те, що батько приватизував квартиру АДРЕСА_5, де вона як неповнолітня дочка проживала і була зареєстрована. На підставі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_5 було видано в грудні 2008 року реєстраційне посвідчення проте, що за ОСОБА_6 зареєстровано на праві приватної власності квартира АДРЕСА_5. Позивачка вважає, що батько без її згоди не мав право приватизовувати квартиру АДРЕСА_5, а потім продавати квартиру, так як вона у 2000 році була членом його сімї і у квартирі на час приватизації проживала. При цьому позивачка не заперечує проти того, що вона епізодично проживала і навідувалась у спірну квартиру по травень 2000 року,після чого постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3; місце її проживання у шкільних журналах під час навчання вказано було вул.. Петровського 72 в м. Жмеринка. Просить задовільнити позов у повному обсязі.

Представник позивачки - ОСОБА_9 додав, що позивачка мала право разом з батьком приватизувати квартиру АДРЕСА_5, так як вона проживала з батьком у спірній квартирі. Вважає, що за станом свого здоровя ОСОБА_6 не розумів значення своїх дій, коли надав доручення ОСОБА_4 на приватизацію і на продаж спірної квартири просить задовільнити позов.

Відповідачка ОСОБА_3, яка також діє за дорученням відповідачки - своєї дочки ОСОБА_11А, (а.с. 177), представник ОСОБА_12, адвокат ОСОБА_1В позов не визнали повністю пояснивши, що ОСОБА_3 А 01.11.2000 року купила у ОСОБА_4, який діяв за дорученням ОСОБА_6, квартиру №24 по вул., ОСОБА_13 №72 в м. Жмеринка. Договір куплі-продажу спірної квартири був нотаріально посвідчений, але ОСОБА_3 даний договір не зареєструвала у КП «ВООБТІ». Куплена квартира була у поганому стані, вона ОСОБА_3 зробила неалежний ремонт, провела індивідуальне опалення, замінила інженерні комунікації. У 2001 році взнала, що в квартирі залишився зареєстрованим ОСОБА_6. звернулась до ОСОБА_4 і через деякий час у ЖЕКу взнала, що ОСОБА_6 виписався з квартири. З часу купівлі квартири і до 2009 року ніхто претензій по квартирі не заявляв. ОСОБА_14 і її представники вважають як би ОСОБА_14 після оформлення договору купівлі- прожажу квартири АДРЕСА_5 зареєструвала цей договір в КП «ВООБТІ», то даного спору не виникло б.

Просять відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав повністю і пояснив, що він 1998 році познайомився з ОСОБА_6.І, так як прожив з ним по сусідству по вул.. І.Франко в м. Жмеринка. ОСОБА_6 у 2000 році попав у лікарню. Приходив його провідувати у лікарні і ОСОБА_6 попросив допомогти приватизувати квартиру, а потім її продати,так як має бажання поїхати жити у село. Привіз нотаріуса у лікарню, де ОСОБА_6 оформив на нього - ОСОБА_4 довіреності на приватизацію квартири АДРЕСА_6 і на її продаж. Подав обяву у газету про продаж квартири, стан якої був поганий. Звернулась ОСОБА_3, яка погодилась придбати квартиру у такому стані. Відповідач оформив документи на приватизацію квартири, а потім і на продаж. Через деякий час, після оформлення договору купівлі-продажу квартири, його - відповідача зустріла ОСОБА_14 і сказала, що ОСОБА_6 не виписався з квартири. У 2001 році зустрів ОСОБА_6, якого попросив виписатися з проданої квартири. Просить відмовити позивачці у задоволенні позову.

Представник КП « ВООБТІ» - ОСОБА_15 позов не визнала повністю і пояснила, що Жмеринське відділення КП «ВООБТІ» видало довідку-характеристику для відчуження квартири АДРЕСА_7, але в матеріалах інвентаризаційної справи на вказану квартиру відсутнє замовлення та довідка-характеристика на відчуження. Також додала, що з січня 2004 року договори купівлі-продажу підлягають обовязковій реєстрації. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник виконкому Жмеринської міської ради ОСОБА_16 позов не визнала повністю і пояснила, що приватизація квартири АДРЕСА_8 на імя ОСОБА_6 була проведена відповідно до чинного законодавства - було надано заяву про оформлення передачі у приватну власність квартири, довідки про склад сімї, де зазначено, що станом на 01.09.2000 року де ОСОБА_6 проживав один і склад сімї - один чоловік. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, так як згідно - ст..1,5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (станом на 2000 рік) - приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир, де мешкають два і більше наймачів; до членів сімї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають у квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло; передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, ст.. 224,225,227 ЦК України (в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу від 01.11.2000 року квартири АДРЕСА_9) - за договором купівлі - продажу продавець зобовязаний передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму; право продажу майна, належність власникові; договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений; договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 на законних підставах приватизував квартиру №24 по вул.. І,Франко 72 в м.Жмеринка, а потім розпорядився квартирою на свій розсуд - реалізувавши квартиру ОСОБА_3, так як він ОСОБА_6 на час приватизації у вересні 2000 року проживав і був прописаний один у спірній квартирі.

Це стверджується сукупністю доказів.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що ОСОБА_6 проживав по сусідству і він дружив з ним. ОСОБА_6 разом з дружиною у 1989 році розпочали будівництво жилого будинку в районі Петрівки в м. Жмеринка. У літній період у трьох -ОСОБА_6, дружина і дочка ОСОБА_2 проживали в районі Петрівки, а зимою проживали у ІНФОРМАЦІЯ_4. Останній раз бачив самого ОСОБА_6 у літку 2000 року. Від людей чув, що ОСОБА_6 виїхав у монастир на Житомирщину чи ОСОБА_12.

Про приватизацію чи її продаж нічого суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона проживає у сусідньому будинку по вул..І.Франко в м. Жмеринка. У першій половині 2000 року бачила позивачку разом з її матірю біля підїзду будинка №72 де розташована квартира № 24 по вул.. І.Франко в мЖмеринка. Від сусідів чула, що ОСОБА_6 продав у 2000 році свою квартиру АДРЕСА_8.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що до 2009 року працювала у Жмеринському БТІ. Також повідомила, що на довідці-характеристиці (а.с. 90) написано її прізвище, але це не її підпис; додала, що підписати довідку замість неї міг і технік БТІ; печатка від працівників БТІ не закривалась.

З ксерокопій свідоцтва про народження видно, що позивачка народилась 04.09.1989 року, батьком записані ОСОБА_6, а матірю ОСОБА_10 (а.с.6). з ксерокопії паспорта видно, що позивачка зареєстрована з 18.11.2005 року по вул.. Петровського 78 в м.Жмеринка (а.с.7).

З ксерокопії заяви видно, що позивачка 23.06.2009 року звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.8).

З ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с. 11), актового запису про смерть (а.с. 198) видно, що ОСОБА_6 помер 23.12.2008 року; рішенням Жмеринського міськорайонного суду від 11.12.2008 року ОСОБА_6 оголошено померлим.

З акту від 07.12.2009 року видно, що позивачка у квартирі АДРЕСА_10 проживала з 1989 по 2000 роки(а.с.70).

З заяви, довідок, квитанцій, розрахунків, довіреності (а.с. 94-100) видно, що ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_4 приватизувати на імя ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_11; ОСОБА_4 подав заяву про приватизацію квартири; з довідок вбачається, що за комунальні послуги борги відсутні; сімя ОСОБА_6 складається з одного чоловіка.

З поквартальної картки на квартиру №24 по вул.. І.Франко в м.Жмеринка видно, що ОСОБА_6 був прописаний у квартирі з 01.09.1978 року по 13.11.2003 року, помер 23.12.2008 року (а.с.102).

З висновку судової будівельно-технічної експертизи видно, що вартість квартири АДРЕСА_12 станом на березень 2010 року становить 228483 грн.(а.с. 108-124).

З повідомлення Жмеринського міжрайонного прокурора від 18.11.2009 року (а.с. 65) видно, що було проведено перевірку звернення ОСОБА_2 щодо правомірності заволодіння квартирою № 24 по вул. І.Франко,72 в м. Жмеринка ОСОБА_3 і за результатами перевірки прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст..6 ч.2 КПК України.

З довідки № 60 від 14.10.2010 року видно, що позивачка навчалась в Жмеринському НВК «ОСОБА_20 ст..- ліцей»з 1996-2004 року: сімя проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

З довідки № 952 від 15.10.2010 року видно, що позивачка навчалась у Жмеринському ВПУ з 2004 по 2007 роки і проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

З інвентаризаційної справи № 6530 видно, що ОСОБА_10 (мати позивачки) було виділено земельну ділянку рішенням Жмеринського міськвиконкому № 234 від 27.09.1983 року по вул.. Петровського,78 в м. Жмеринка, в звязку з тим, що мешкає в найманій квартирі по вул.. Мира № 2 м. Жмеринка (а.с. 13).

З довідки № 2127 від 07.09.2009 року видно, що Дев ятко О.І. перебував у відділковій лікарні ст.. Жмеринка з 18.07. по 21.11.2000 року і був в задовільному стані виписаний на амбулаторне долікування.

З цивільної справи № 2-792 за 2005 рік видно, що ОСОБА_10 (мати позивачки) звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім в якій вказала, що з грудня 1983 по 05.12.1984 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_6; хоча шлюб був розірваний вони продовжували спільно проживати і 04.09.1989 року у них народилась дочка ОСОБА_21; до 1996 року вони у трьох проживали у ІНФОРМАЦІЯ_6, а в серпні 1996 року перейшли проживати в ІНФОРМАЦІЯ_7; в квітні 2005 року ОСОБА_10 мала намір звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_22 на утримання дочки, але взнала, що 13.11.2003 року знявся з реєстрації в с. Марянівку Чорноосгровського району Хмельницької області. Рішенням суду від 21.06.2005 року ОСОБА_6 визнано безвісно відсутнім.

З цивільної справи № 2-0-194 за 2008 рік видно, що ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про оголошення ОСОБА_6 померлим в якій вказала, що вона- Девятко А.О. разом з матірю з 1999 року проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, а у травні 2001 року батько ОСОБА_6 виїхав з м. Жмеринка до своїх батьків в с. Марянівку Чорноосгровського району Хмельницької області; рішенням суду від 11.12.2008 року ОСОБА_6 оголошено померлим.

Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному і ніким не оскаржуються.

Суд не приймає до уваги твердження позивачки і її представника ОСОБА_9 проте, що вона - позивачка на час приватизації квартири АДРЕСА_12 у вересні 2000 року проживала однією сімєю з ОСОБА_6 і була членом його сімї, а також посилання позивачки у своїй позовній заяві (а.с.68-69) на ст.17 ЦК України (в редакції 1963 року), що місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає; місцем проживання неповнолітніх, що не досягли пятнадцята років, визнається місце проживання їх батьків; на ст..64 ЖК України - члени сімї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами; до членів сімї наймача належать їх діти; на ст..71 ЖК України - при тимчасовій відсутності за наймачем або членом його сімї зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, - так як в судовому засіданні встановлено, що на час приватизації ОСОБА_23 квартири (липень-вересень 2000 року) позивачка не могла бути членом його сімї, так як в судовому засіданні позивачка пояснила, що вона епізодично проживала до травня 2000 року у квартирі ОСОБА_6, а переважно проживала з матірю по вул. Петровського,78 в м. Жмеринка, про що свідчить зокрема і довідка зі школи від 14.10.2010 року № 60 та довідки (а.с. 94,96) проте, що сімя ОСОБА_6 складалась з одного чоловіка, а також вищенаведеними доказами.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивачки - ОСОБА_9 проте, що при підписанні довіреностей (а.с. 91,100) ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані і не розумів значення своїх дій, так як суду не було надано будь-яких доказів, які б свідчили проте, що ОСОБА_6 27.07.2000 року (дата підписання довіреностей) перебував у безпорадному стані і не розумів значення своїх дій.

Керуючись ст.. 10,12,27,60,209,210,212-214,218 ЦПК України, ст..1,5,8, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, зі змінами, ст. 224,225,227 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 у задоволені позову відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

Cуддя В. П. Камінський