Справа №2-7539/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Гапонова А.В.,

при секретарі Євсеєнко К.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Краматорську про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Краматорську про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги.

В обґрунтування позову позивач вказав, що віднесений до категорії дітей війни, а тому відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-IV), який набрав чинності с 01.01.2006 року має право отримувати доплату до пенсії щомісячно в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком. Ніяких доплат до пенсії відповідач ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області не нарахував і не виплачував. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Краматорську на його користь недоплачену державну соціальну допомогу за період з 2007 - 2009 роки.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України, у судове засідання, не зявився, але надав до суду заперечення по справі в якому позов не визнали, в обґрунтуванні своїх вимог вказав, що згідно п. 5 ст. 18 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим законом. Відповідно до ч.2 ст. 72 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду для оплати договорів страхування довічних пенсій і одноразових виплат та на цілі, не передбачені цим Законом. Таким чином немає підстав вважати, що саме органи Пенсійного фонду України повинні виплачувати таке підвищення із бюджету Пенсійного фонду. Підвищення дітям війни виплачується органами Пенсійного фонду відповідно до чинного на певний час законодавства. Просили розглядати справу в їх відсутність та відмовити в позові.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесений до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в м. Краматорську Донецької області та отримує пенсію за віком.

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-IV), який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 зупинено на 2006 рік, згідно із Законом України від 20.12.2005 р. № 3235-VІ «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Зупинення дії нормативного акту не дає права на його застосування, а тому у позивача не було права на отримання зазначеної, в позові, доплати до пенсії у 2006 році.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції.

Таким чином, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком були чинними лише з 9 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 цього Закону передбачено виплату державної соціальної підтримки дітей війни. яка додатково виплачується до пенсії. Вказана соціальна підтримка не може розцінюватись як пенсія або її складова частина. Тобто, йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної соціальної підтримки.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України «про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з УПФУ в м. Краматорську здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитини війни» у 2008 році підлягає задоволенню лише з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ст.. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Проте, на виконання вищезгаданої норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 гривні, з 1 липня 48,2 гривні та з 1 жовтня 49,8 гривні. Розмір підвищення до пенсії з 1 січня 2009 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2009 році в вищезазначену постанову не вносилося.

Таким чином, стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1 січня 2009 року по дійсний час є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У звязку з тим, що позивачем пропущено строк звертання до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 23.07.2007 року (дата подання позову - 23.07.2010 року), суд вважає за необхідне відмовити позивачу у вимогах про підвищення пенсії як дитині війни за цей період.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є наявні підстави для зобовязання відповідача нарахувати на користь позивача підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період часу з 23.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за 2009 рік.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст. 3, 10, 14, 16, 213, 215 ЦПКУкраїни, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області здійснити ОСОБА_1 нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 23.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з урахуванням вставленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та з відрахуванням виплат, які були здійснені ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір (рахунок 0059, , МФО 834016) у сумі 8,50 гривень та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи (рахунок 0059, МФО 834016, ) у сумі 37 гривень

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя