Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа №2-586/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва,

в складі: головуючого судді Кваши С.В., при секретарі Вдовиченко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про спонукання здійснити перерахунок заборгованості за фактично надану теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2009 року ВАТ Миколаївська теплоелектроцентраль (далі за текстом МТЕЦ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію за період з 30.10.2008 року по 01.05.2009 року в сумі 778,94 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

27.10.2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про спонукання здійснити перерахунок заборгованості за поставлену теплову енергію відповідно до фактичних її обсягів з 1917,19 грн. до 1533,75 грн.. отриманих в межах дії договору за останні три роки, відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. та судових витрат за надання правової допомоги в сумі 300 грн. Ухвалою суду від 10.03.2010 року зазначені позови обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні представник позивача МТЕЦ позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримав, підтвердив викладені в заяві обставини, просив позов задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на його необгрунтованість та недоведеність обставин на які ОСОБА_1 посилається.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги МТЕЦ не визнав, посилаючись на надання теплової енергії в меншому обсязі ніж це передбачено Законом України «Про теплопостачання» та п. 2.1.3 Договору від 01.11.2005 р. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності. Відповідно до ст.. 169 ЦПК України, справу розглянуто за відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, на підставі наданих доказів.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та користуються послугами теплопостачачаяня, які надає позивач відповідно до договору №342046 укладеного 01.11.2005 року між ВАТ «МТЕЦ» та ОСОБА_1

Відповідно до умов зазначеного договору споживачі зобовязані своєчасно

проводити оплату за фактично спожиту теплову енергію надану для опалення та гарячого водопостачання в строк до 10 числа наступного за розрахунковим місяця, згідно розрахунків Постачальника, але умов договору не виконали. Так, за період з 30.10.2008 року по 01.05.2009 року позивач надав відповідачам теплову енергію на суму 778,94 грн., за яку відповідачі не сплатили, таким чином, заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 09.10.2009 року становить 778,94 грн.

Згідно зі ст.. 24,24 Закону України Про теплопостачання, ст.ст.64,67,68 ЖК України наймач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за надані комунальні послуги.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на отримання теплової енергії у меншому розмірі, а саме на 20 %, суд не приймає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.2.2. та 6.1, 6.2 Договору №324046 від 01.11.2005 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. N 1198, «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», для підтвердження неналежного теплопостачання (в заниженій кількості) та зменшення суми нарахувань повинно бути надано належним чином оформлений акт-претензія в якому зафіксовано розмір відхилення та тривалість відхилення. Споживач викликає представника ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» для визначення відхилення від норми та оформлення акту. Представник ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» повинен з'явитися у 3 денний строк. У разі не прибуття представника в погоджений строк або відмова від підписання акту - претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж два споживачі, що проживають у будинку.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 до ВАТ «МТЕЦ» із заявами про фіксування наданої теплової енергії для визначення відхилення від норми та оформлення акту, не звертався. Акти, на які посилається ОСОБА_1 та досліджені в судовому засіданні, не можуть бути прийняти судом як докази надання теплової енергії в меншому розмірі, оскільки складені з порушенням вимог діючого законодавства, підписані лише сусідами та не підписані представником ВАТ «МТЕЦ» та навіть представником СКП «Гуртожиток».

Оцінивши надані докази по справі в сукупності, з урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ВАТ МТЕЦ обгрунтовані та підлягають задоволенню, в свою чергу, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно ст.88 ЦПК Україну, Декрету КМ України «Про державне мито», з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь позивача сплачені при зверненні до суду та документально підтверджені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та в дохід держави державне мито в сумі 51 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 5-8,10,11, 213,214,215 ЦПК України,суд-

ВИРІШИВ:

Позов ВАТ Миколаївська теплоелектроцентраль задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в сумі 778,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 10 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави держмито по 17 грн. з кожного.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» - відмовити в повному обсязі.

Рішення набуває законної сили через десять днів з дня проголошення та може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та у порядку передбачені ст.. ст.. 294,296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Кваша