Справа № 2-208/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Ярошук Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», з участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стяг¬нення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог за¬значив, що 15.09.2009 року між ОСОБА_2 та ВАТ «ВТБ Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, який за змістом фактично є договором факторингу. Просить договір визнати недійсним, оскільки ОСОБА_2 не може бути стороною у даному договорі так як не має права здійснювати факторингові операції. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що ВТБ Банк при вчиненні оскаржуваного ним правочину порушив банківську таємницю, тим самим відбулось роз¬голошення його фінансово-економічного стану, власності та відомостей про укладені ним угоди, а тому просить стягнути з банку на відшкодування моральних збитків 1699,99 грн..

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у ньому під¬став.

Представники відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали, вва¬жаючи заявлені вимоги безпідставними.

Представник співвідповідача ВАТ «ВТБ Банк» в судовому засіданні позов також не ви¬знала, просила у його задоволенні відмовити, оскільки оспорюваний правочин на її думку не є до¬говором факторингу, а дії її довірителя, якими з позиції позивача йому було завдано шкоди, були передбачені іпотечною угодою між позивачем та ВТБ Банком.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засіданні не з'явилася, направивши листа у якому просила суд розглядати справу без її участі і у вирішенні позову послалася на розсуд суду.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення пред-ставників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукуп¬ності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даного позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 27 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ВТБ Банк» було укладено іпотечний договір № 164/07 предметом якого була передача в іпотеку нерухомого майна (будинку № 26 по вул. Північній в с. Зарічани, Житомирського району, земельна ділянка, площею 2500 м2 за цією ж адресою) для забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту.

15.09.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним договором № 164/07.

Позиція позивача, за якою він вважає дану угоду відповідачів договором факторинг. хибною, оскільки законодавець визначивши у ч. 1 ст. 1077 ЦК України поняття договору факт - рингу, під цією угодою вбачає фінансування під поступку права грошової вимоги, де одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт уступає або зобов'язується поступитися фактору своє право грошовоЇ ВИМОГИ третьої особи (боржника). По наведеному визначенню договору факторингу, цей договір спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми коштів. Зазначена послуга з договору факторингу надається фактором клієнтові за плату,

ҐЛ?

розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану останнім фінансову послугу.

З огляду на це, суд вважає, що позивач помилково ототожнює угоду про поступку пра¬ва вимоги з договором факторингу.

Вимога позивача про відшкодування моральних збитків також задоволенню не підля¬гає, оскільки дії «ВТБ Банку» по укладенню угоди про поступку права вимоги, які позивач вважає розкриттям банківської таємниці, були передбачені умовами іпотечного договору № 164/07, зок¬рема розділами 5,6 та 8, який 27 червня 2007 року підписано позивачем ОСОБА_1.

Окрім того, враховуючи умови оспорюваного позивачем договору від 15.09.2009 року, не має підстав вважати порушеними вимоги ст. 1076 ЦК України та ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зі сторони ВАТ «ВТБ Банк» відносно позивача.

Керуючись ст.ст. 1076,1077 ЦК України, ст.ст.60-62 Закону України «Про банки і бан¬ківську діяльність» ст.ет. 10,11,60.208.209,212-215,223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонер¬ного товариства «ВТБ Банк» за участю третьої особи Приватного нотаріуса Житомирського ра¬йонного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Жито¬мирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протя¬гом 20 днів апеляційної скарги в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Р. А. Галасюк