Овідіопольський районний суд Одеської області
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«29» січня 2010 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Кочко В.К., при секретарі - Шестопалової О.Ю., за участю позивачки - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
09 листопада 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказувала, що 20 лютого 1982 року між сторонами зареєстрований шлюб Хоростовською сільською радою Солігорського району Мінської області, актовий запис №20.
У сторін від шлюбу неповнолітніх дітей немає.
За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, систематично у сторін виникають сварки та скандали, сторони не проживають разом тривалий час.
Посилаючись на те, що сім'я сторін розпалась та поновити її не можливо, позивачка просила суд розірвати шлюб між сторонами, дитину залишити на виховання матері.
Позивачка свої позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.
Заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ст.ст.104 п.2, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду.
Згідно п.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що 20 лютого 1982 року між сторонами зареєстрований шлюб Хоростовською сільською радою Солігорського району Мінської області, актовий запис №20.
У сторін від шлюбу неповнолітніх дітей немає. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, систематично у сторін виникають сварки та скандали, сторони не проживають разом тривалий час.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214-215, 218, 223, 224-227 ЦПК України, ст.ст.104 п.2, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 20 лютого 1982 року Хоростовською сільською радою Солігорського району Мінської області, актовий запис №20.
Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу в відділі РАЦС з ОСОБА_2 держмито у сумі 17 грн. ОСОБА_1 звільнити від сплати держмита при реєстрації розірвання шлюбу в відділі РАЦС.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.