Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2о20/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Косик С.М.

за участю секретаря Ткач Н.М.,

народних засідателів: Соколова О.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, орган опіки і піклування Машівської селищної ради, орган опіки і піклування Малонехворощанської сільської ради, про визнання громадянина ОСОБА_3 обмежено дієздатним,

в с т а н о в и в :

В квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється її сином та проживає разом з нею. Син ще з дитинства страждає душевними хворобами, які носять хронічний характер, перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Машівської ЦРЛ і його визнано інвалідом 2 групи. Внаслідок душевної хвороби 23 лютого 1995 року скоїв тяжкий злочин, але після проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, яка встановила ознаки природженого розумового недорозвитку олігофренії в ступені вираженої дебільності, 26 січня 1996 року кримінальну справу за його звинуваченням закрили і передали їй сина під постійний нагляд. В постанові зазначено, що ступінь розумового розвитку така, що ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Заявниця зазначає, що її син внаслідок душевної хвороби постійно допускає вчинки, що суперечать його інтересам та інтересам його близьких, зокрема постійно виносить з дому зерно та птицю, побутові речі, укладає усні та письмові угоди. В звязку з викладеним заявниця просить визнати ОСОБА_3 обмежено дієздатним з 26 січня 1996 року.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 підтримав заяву, наполягає на її задоволенні; представник орган опіки і піклування Малонехворощанської сільської ради в судове засідання не зявився, виконком сільської ради просить справу розглянути без їх участі, з рішенням суду погоджуються; представник органу опіки і піклування Машівської селищної ради в судове засідання не зявився, про дату судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в с.Мала-Нехвороща разом зі своєю матірю ОСОБА_2 (а.с. 7, 16), є інвалідом 2-ї групи з дитинства (а.с. 6) та перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Машівської ЦРЛ (а.с.8).

Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи за № 453 від 10.06.2010 року ОСОБА_3 виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості (олігофренія в ступені легкої імбецильності). Ступінь недоумства у ОСОБА_3 є такою, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в теперішній час (а.с.28-31).

Згідно ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд враховує положення ч. 3 ст.235 ЦПК України, згідно якої справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду та вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатним.

В той же час суд приходить до висновку, що вимога визнати ОСОБА_3 недієздатним з 26 січня 1996 року не підлягає задоволенню, так як згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 28.03.1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» суд може зазначити в рішенні, з якого часу громадянин є недієздатним, коли від часу виникнення недієздатності залежать певні правові наслідки та з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших даних про психічний стан громадянина. Заявниця доказів, які б свідчили, що від часу виникнення недієздатності її сина залежать певні правові наслідки, не надала, експертиза вказала, що ступінь недоумства у ОСОБА_3 є такою, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в теперішній час.

Згідно ст. 241 ЦПК України вирішення питання про призначення піклувальника до компетенції суду не входить. Такий висновок ґрунтується також на розясненні, даному в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 28.03.1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234-241 ЦПК України, ст.ст. 36,39 ЦК України суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, орган опіки і піклування Машівської селищної ради, орган опіки і піклування Малонехворощанської сільської ради, про визнання громадянина ОСОБА_3 обмежено дієздатним задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, недієздатним.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: С.М.Косик

Народні засідателі: О.В.Соколов

ОСОБА_1