Справа №: 2-2484/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" червня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

при секретарі Спіциній О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ВАТ " Олександрійська фірма "Віра - Сервіс""

про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за втрату частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - заборгованості по заробітній платі в сумі 4 246,99 грн., компенсації за втрату частини заробітної плати в сумі 515,84 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з середньомісячної зарплати 1016,40 грн. та у відшкодування моральної шкоди 500 грн..

Позов мотивує тим, що він працював на підприємстві відповідача, йому нараховували, але своєчасно не виплачували заробітну плату. За період з жовтня 2008 року по квітень 2010 року виникла заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 4 246,99грн.. 11.05.2010 року був звільнений, при звільненні розрахунок з ним не провели.

Крім того вказує, що має право на компенсацію за втрату частини заробітної плати, яку відповідач повинен сплатити йому в сумі 515,84грн..

Відповідно до ст. 117 КЗпП України йому повинен бути виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

До того ж, несвоєчасна виплата заробітної плати призвела до моральних страждань і вимагала від нього додаткових зусиль для організації його життя, а тому вказує, що йому спричинена моральна шкода, яку оцінив в 500 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав вказаних в позові, зазначивши, що просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня звільнення по день винесення рішення суду, моральна шкода йому спричинена тим, що не має коштів на належне лікування та на утримання сімї, що викликає у нього моральні страждання.

Представник відповідача позовні вимоги визнає повністю.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів, при звільненні працівника підприємство повинно провести з ним розрахунок в день його звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Позивач звільнений з роботи 11.05.2010 року, у передбачені законодавством строки відповідач з ним не розрахувався. Заборгованість по зарплаті складає 4 246,99 грн., що підтверджується довідкою від 17.05.2010 р. та наданими в судовому засіданні поясненнями сторін. З моменту звільнення позивача, розрахунки з ним не проводились, а тому суд стягує на користь позивача всю суму заборгованої йому заробітної плати.

На підставі вимог п.2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1427, в редакції від 21.02.2001 року № 159 - працівникам у разі затримки на один і більше місяців виплати грошових доходів проводяться компенсаційні виплати, що згідно розрахунку наданому позивачем складають 515,84 грн., а тому суд стягує її на користь позивача.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У цьому разі перебіг 3-х місячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку, відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. зі змінами та доповненнями. Таким чином, законом чітко визначено, які виплати і за яких умов можуть враховуватись при покладені матеріальної відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, та строк звернення до суду, а тому позивач має право на отримання сум компенсації відповідно до ст.117 КЗпП.

Також суд вважає, що є вина підприємства в тому, що несвоєчасно була виплачена заробітна плата, так як представник відповідача не надав доказів та не довів того , що вини його підприємства немає.

Середньомісячна заробітна плата позивача складала 1016,40 грн., звільнений позивач 11.05.2010 р., просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з ним з дня звільнення по день винесення рішення суду, тобто за 1 місяць. А тому суд стягує на користь позивача 1016,40 грн.

Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди на користь позивача, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, так як відповідач порушив законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, яке гарантоване йому ст.43 Конституції України, ст., ст.1, 24 Закону України "Про оплату праці" та ст.115 КЗпП України.

В обґрунтування своєї вимоги позивач вказав в позовній заяві з яких міркувань виходив визначаючи те, що йому спричинена моральна шкода в таких значних розмірах та навів доводи, надав частково докази в підтвердження цього.

Представник відповідача не довів, що вини його підприємства немає, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнає в сумі 500 грн..

Виходячи з розміру заборгованої заробітної плати, терміну її невиплати, з урахуванням ступеню моральних страждань перенесених позивачем та наданих доказів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута моральна шкода в розмірі 500 грн..

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, так як спірні правовідносини виникли з трудових правовідносин, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 66,29 грн. виходячи з розміру задоволених майнових вимог та 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст., ст. 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст., ст.1, 24, 34 Закону України "Про оплату праці", ст., ст. 11, 60, 209, 212 - 215, 218, п.2 ст.367 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ВАТ " Олександрійська фірма "Віра - Сервіс"" на користь ОСОБА_1 4 246(чотири тисячі двісті сорок шість)грн.99 коп. заборгованої заробітної плати, 515(пятсот пятнадцять)грн.84 коп. компенсації за втрату частини заробітної плати, 1016(одну тисячу шістнадцять)грн.40 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 500(пятсот)грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 6 279(шість тисяч двісті сімдесят девять) грн.23 коп. та 66,29 грн. судового збору на користь держави і 120 грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення в частині стягнення заробітку в межах місячного платежу в сумі 1016,40грн. допустити до негайного виконання.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, або оскаржується в порядку встановленому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: