Апеляційний суд Чернігівської області
Справа 22ц - 2189/ 2010 р. Головуючий в 1 -ій інстанції ОСОБА_1
Категорія цивільна. Доповідач Смаглюк P.I.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2010 року. Апеляційний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Квача М.О.,

суддів Смаглюк Р.І., Зінченко СП.,

при секретарі Бивалькевич В.М.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України м. Ніжин Чернігівської області на постанову Ніжинського міськрайонного суду від 16 березня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України м. Ніжин Чернігівської області про визнання неправомірними дій з приводу відмови в перерахунку пенсії по інвалідності та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

В лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ніжин Чернігівської області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та у виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здорові, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 цього ж Закону, зобовзати відповідача зробити перерахунок пенсії з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, виходячи з встановлених зазначеним Законом розмірів.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 16 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано дії управління ПФУ в м. Ніжині щодо відмови зробити перерахунок пенсії ОСОБА_2 неправомірними та зобов'язано відповідача провести перерахунок державної пенсії позивача за період з 12 лютого 2009 року по 1 вересня 2009 року з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, з 1 вересня 2009 року - з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, - 75% мінімальної пенсії за віком, зобов'язано відповідача провести виплату перерахованої пенсії з зарахуванням виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині Чернігівської області просить скасувати вказану постанову суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, з 1 серпня 2006 року по 1 вересня 2009 року був інвалідом 3 групи, з 1 вересня 2009 року безстроково є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС / л.с.5-7/.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку із втратою годувальника.

Згідно ч.4 ст. 54 цього ж Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам З групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, інвалідам 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Виплата додаткової пенсії відповідно до ст. 53 названого Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Позивач ОСОБА_2 одержує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, на підставі ст.ст. 54, 50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу відповідач здійснював, виходячи з встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних витрат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" розміру, що становить 19 грн. 91 коп.

Суд першої інстанції не погодився такими діями відповідача та обґрунтовано визнав їх неправомірними.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Пунктом 2 постанови № 1 від 3 січня 2002 року всупереч положенням ст.ст. 50, 54 цього закону Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсії, які не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві суд обґрунтовано вказав, що застосуванню підлягають ст.50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік" в зазначені вище ст.ст. 50, 54 Закону були внесені зміни, які за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що при розрахунку державної та додаткової пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Положення ч. 3 ст. 28 цього закону не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших повязаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, ніж передбаченого ч.1 цієї статті.

Враховуючи зазначене, суд вважає необгрунтованим посилання апелянта на те, що положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвалено рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення.

Тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду -залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України м. Ніжин Чернігівської області відхилити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду від 16 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий: Судді: