Нововодолазький районний суд Харківської області
Справа №2-114/10
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 березня 2010 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Марюхна Л.А.

при секретарі Великородній Л.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Навчального центру Оперативно рятувальної служби Цивільного захисту МНС України про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок за період з 11.03.2000 року по 10.01.2006 року

ВСТАНОВИВ
До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 відповідно якого просить стягнути з Навчального центру Оперативно рятувальної служби Цивільного захисту МНС України компенсацію заборгованості за продовольчий пайок нараховану, але не виплачену їй при звільненні.

В судовому засіданні позивач вказала, що вона з 15 серпня 1996 року по 10 січня 2006 року проходила військову службу на контрактній основі у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою № 42/62 від 01 лютого 2006 року. Згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_1 за № 4 від 10 січня 2006 була звільнена з військової частини НОМЕР_1 та переведена для подальшого проходження служби до Навчального центру Оперативно рятувальної служби Цивільного захисту МНС України, який згідно з наказом МНС України №320 від 08.11.2005 року є правонаступником військової частини НОМЕР_1 .

Після переведення Навчальний Центр Оперативно рятувальної служби Цивільного захисту МНС України не провів розрахунок з позивачкою, не виплативши їй грошову компенсацію за продовольчий пайок у розмірі 11680 грн. 34 коп., посилаючись на відсутність коштів на рахунках, хоча надав довідку про наявність нарахованих сум компенсацію заборгованості за продовольчий пайок, що складає

На даний час (з 11.03.2006 року по 10.01.2006 року) згідно „Положення про продовольче забезпечення військовослужбовців Збройних Сил у мирний час грошова компенсація за продовольчий пойок із розрахунку 2132 дободач, становить на загальну суму 11680 грн. 34 коп.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996 року вартість добо дачі норми №1 станом на березень 2000 року складала 3 грн. 60 коп., станом на січень 2002 року складала 5 грн. 97 коп.

Норма №1 Згідно постанови КМУ №436 від 29.03.2002 року складала:

на 1.12.20.02 року - 5,36 грн;

на 1.12.2003 року-5,83 грн;

на 1.04.2003 року-6,37 грн;

на 1.01.2005 року-7,04 грн;

на 1.05.2005 року-8,01 грн.

Згідно ч.2 ст. 17 Конституції України „Держава гарантує соціальний захист громадян України, які знаходяться на службі в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їх сімей".

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " від 20 грудня 1991 року розділу II "Права військовослужбовців", стаття 9 передбачає: військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі або по їх бажанню, грошову компенсацію замість продовольчих пайків." Також у відповідності до ч.4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " порядок і розміри грошового і матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта грошових доходів.

На вимогу вищевказаних законів, з метою раціонального забезпечення військовослужбовців довольством Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №316 від 12.03.1996 року „Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових формувань".

Відповідно до вищевказаної Постанови до 10.03.2000 року позивач забезпечувалась продовольчим пайком по нормі №7 згідно посади, а з 11.03.2000 року, була призупинена дія ч.2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " в частині отримання військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, по їх бажанню, грошової компенсації за вказані види матеріального забезпечення. Але цей пункт не скасовує дію ч.І ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ", якою гарантується матеріальне, продовольче та інші види забезпечення військовослужбовців. Відповідно до положень Конституції України не має права обмежувати військовослужбовців і членів їх сімей в правах і свободах встановлених чинним законодавством. Отже у зв`язку з тим, що дія норми №7 Постанови КМУ №316 від 1996 року'' припинена, позивача повинні були перевести на іншу норму продовольчого забезпечення. Оскільки якнайменшу вартість всіх норм продовольчого забезпечення має норма №1 загальновійськова, то позивача повинні були забезпечувати саме відповідно до цієї норми. Згідно ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили» в редакції від 5 жовтня 2000 року вказано, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб, звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансове, продовольче та інші види матеріального забезпечення.

На виконання вимог ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили України" Постановою КМУ № 426 від 03.2002 року були затверджені норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до ч.З ст. 22 Конституції України „…при ухваленні нових законів або внесення змін до діючих законів не допускається зменшення змісту і об`єму існуючих прав і свобод".

Враховуючи вищевказане, позивач вважає, що істотно порушене його законне, гарантоване державою право на отримання продовольчого забезпечення за рахунок держави, внаслідок чого у відповідача, в період з 11.03.2000 року по 10.01.2006 року, утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 11680 грн.34 коп. (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят грн.. 34 коп.) які вона просить стягнути на її користь.

Представник відповідача в судовому засіданні надав заперечення в якому вказав, що вважає вимоги позивача необгрунтованими з наступних підстав:

Відповідно до Закону України №1495-111 від 17 лютого 2000 року „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" були внесені зміни в ст. 9 Закону України №2011-12 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків за їх бажанням грошову компенсацію замість них та замість речового майна. Також військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань забезпечувались продовольчими пайками відповідно Постанови КМУ №316 від 12.03.1996 року „Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ", нормою №7, вартість якої становила, станом на 11.03.2000 року 1,76 грн.

Кабінетом Міністрів України 29 березня 2002 року була прийнята постанова №426 „про норми харчування військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань, військовослужбовців та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту", що передбачала нові норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців та скасувала постанову КМУ від 12 березня 1996 року №316 «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ".

Слід врахувати, що Постанова КМУ від 29 березня 2002 року була прийнята постанова №426 „про норми харчування військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань, військовослужбовців та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту" не тільки скасовує Постанову КМУ 12 березня 1996 року №316 „Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців зройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, віськовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ", але й не передбачає норму №7, за якою забезпечувались продовольчими пайками військовослужбовці МНС України.

Отже з прийняттям Закону України від 17 лютого 2000 року №1495-111 та Постанови КМУ від 29 березня 2002 № 426 „про норми харчування військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань, військовослужбовців та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту" з 2000 року і по цей час кошти для виплати грошової компенсації військовослужбовцям, які проходили військову службу в МНС України, не передбачались Державним Бюджетом України і тому на розрахункових рахунках Навчального Центру Служби, а також Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи коштів для здійснення відповідних виплат не має, на підставі чого представник відповідача просить суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог.

Суд на підставі принципу змагальності, перевірив докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних обставин:

Відповідно Законодавства України, як військовослужбовцю позивачеві надані гарантії захисту прав. Так згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року розділу II "Права військовослужбовців", стаття 9 передбачає: Військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також продовольчі пайки або за їх бажанням грошову компенсацію замість них та замість речового майна." Після звільнення, позивача правонаступник військової частини НОМЕР_1 , Навчальний центр Оперативно рятувальної служби Цивільного захисту МНС України не провів розрахунок з позивачем, не виплативши компенсації за продовольчий пайок в зв`язку з відсутністю коштів на рахунках частини. Встановлені в судовому засіданні обставини повністю підтверджені позивачем надавши витяг з наказу про звільнення з частини НОМЕР_1 , котрі надані керівництвом військової частини НОМЕР_2 та не спростовані відповідачем в судовому засіданні, довідка про неотримання грошової компенсації з боку позивача за продовольчий пайок та речове майно, а також довідкою про проходження служби позивачем в в/ч НОМЕР_1 .

У зв`язку з тим, що відсутня належно оформлена довідка про суму нарахувань належний до виплати компенсації з боку позивача за продовольчий пайок суд не має можливості зазначити грошовий еквівалент проведення виплати тому вважає за доцільне зобов`язати Навчальний центру Оперативно рятувальної служби Цивільного захисту МНС України провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_2 належну їй суму грошової компенсації за продовольчий пайок за період з 11.03.2000 року по 10.01.2006 року, виходячи при цьому із розміру нарахування, що регламентується відповідною нормативно правою базою за вказаний період часу.

Суд вважає, що невиплата грошової компенсації є порушенням ст. 116 КЗпП України згідно якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в звільнення.

Відповідно до ч.І ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей", якою гарантується матеріальне, продовольче та інші види забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до положень Конституції України ніхто не має права обмежувати військовослужбовців і їх сімей в правах і свободах встановлених, чинним законодавством.

Суд приймаючи своє рішення не виходить за межі позовної заяви та інтересів позивача -громадянина України, і діє на підставі прямої дії Конституції України не порушуючи прав третіх осіб, а інтересів держави.

З урахуванням наведеного на підставі ст.ст. ст.ст. 5-11,57-66,159,212,213,214,215,218 ЦПК України ст. 116 КЗпП України, ст. 1, ст.З, ст.8, ст. 17, ст.21-68 Конституції України, Постанов Пленумів Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 1 листопада 1996 року №9, "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" від 30 травня 1997 року №7, "Про судове рішення" від 5 березня 1976 року №11, ст. 9 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року, суд ,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Навчального центру Оперативно рятувальної служби Навчального захисту МНС України про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок за період з11.03.2000 року по 10.01.2006 року - задовольнити частково.

Зобов`язати Навчальний центру Оперативно рятувальної служби Цивільного захисту МНС України провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 належну їй суму грошової компенсації за продовольчий пайок за період з 11.03.2000 року по 10.01.2006 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області, через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Марюхна Л.А.