Ширяївський районний суд Одеської області
04.03.2010 Справа №: 2-300/10 Провадження № -----
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Николайчука В.О.

При секретарі Чумаченко І.Л.

З участю

Позивача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області про тлумачення заповіту та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, який залишила заповідач - ОСОБА_2, яка померла - 20.04.2007 року, а саме: встановити, що остання 17.11.2000 року під час складання заповіту, мала намір у такий спосіб відчужити на її користь земельну частку (пай), яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, незалежно від того, яким документом право на цю землю було посвідчено - державним актом чи сертифікатом в порядку права спадкування за заповітом та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її бабусі - ОСОБА_2, у вигляді земельної ділянки розміром 3,21 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, посвідченої Державним актом серії РІ № 483718, виданим 01.11.2002 року на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації від 06.09.2002 року № 242.

Вище зазначене тлумачення, позивачеві необхідне для переоформлення права на вказану

землю.

Представник Миколаївської сільської ради до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву з клопотанням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував в задоволенні позову.

Судом установлено, що громадянка - ОСОБА_2, яка померла 20 квітня 2007 року, за життя була власником земельної частки (паю) на підставі сертифікату серії ОД № 0041532. Вказаною земельною часткою (паєм), ОСОБА_2 17.11.2000 року, відповідно до заповіту, розпорядилася на користь позивача, але її право на землю було посвідчено 01.11.2002 року Державним актом серії РІ № 483718.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 1256, ЦК України суд вважає, що воля заповідача ОСОБА_2 викладена в заповіті від 17 листопада 2000 року про те, що вона заповідає ОСОБА_1 сертифікат на земельну частку (пай), свідчить про його волю передати у власність останній земельну частку (пай) незалежно від того яким документом це буде підтверджено і тому позивач має право на земельну частку (пай), право власності на яку в даний час підтверджується державним актом на земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213, 1256, 1272 ЦК України, ст. З, 4, 73, 205 - 215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, яка померла 20 квітня 2007 року, складаючи 17.11.2000 року заповіт, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну ділянку, розміром 3,21 гектарів, яка розташована на землях Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, незалежно від того, яким документом право на цю землю було посвідчено - державним актом чи сертифікатом.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк - шість місяців, з дня набуття чинності рішенням по справі - для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті - 20 квітня 2007 року - ОСОБА_2, у вигляді земельної ділянки, розміром 3,21 гектара, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району та посвідчена державним актом серії РІ № 483718, виданим 01.11.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: