АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.

Суддів: Гальоркіна С.А. Корнієнка В.І. при секретарі : Амеліній М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах

на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах про перерахунок та нарахування пенсії по інвалідності, що настала із - за каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку із зміною розміру мінімальної пенсії за віком , -

Колегія судців, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Лубенського міськрайонного суду від 5 березня 2010 року та додатковою постановою від 23 березня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Визнано відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Лубнах у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_3 неправомірною та зобовязано провети перерахунок пенсії з 19.01ю2010 р. в розмірі передбаченому ст.. 50 , ч.З ст.. 54 , ЗУ «Про статус та врахуванням ст.. 28 ЗУ «:Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням ст.. 28 ЗУ «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування « протиправною та зобовязано провести перерахунок та провести виплату нарахованих сум у відповідності до вимог ст. 50, 54, ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

З постановою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального права, а саме: ч. 1 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно якої пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством, нормам Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Прохав прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, у звязку з чим має право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати пенсії у розмірі не менше, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.ст. 50, 45 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 54 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи змінено

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними зміни, внесені Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому з цього дня діяли норми ст.ст. 50, 54 вказаного закону, якими встановлено, що розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, становить 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому, правомірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

За таких обставин, безпідставними вважає колегія суддів посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір пенсії позивачу повинен виплачуватись, не відповідно до вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.303,308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах відхилити.

Постанову Лубенського міськрайонного суду від 23 березня 2010 року залишити

без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти діб шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України .

Судді :

Згідно : ОСОБА_1