Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №22-5950/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 30,34 Доповідач Черниш Т.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Кривохижі В.І., суддів Голованя А.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі Дімановій Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача на рішення Маловисківського районного суду від 27 квітня 2010 року,

встановила:

В лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 29 грудня 2009р. на 658 км автодороги Стрій-Львів-3нам»янка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля ЗАЗ-ДЕО Т13110 та автомобіля ЗАЗ 110907, яким керував ОСОБА_4 Вважаючи останнього винним у скоєнні ДТП, в результаті якої його, позивача, автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, просив стягнути з того 35984 грн. 93 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 5000 грн.-моральної, а також судові витрати, витрати на правову допомогу, на транспортування автомобіля, проведення експертного дослідження.

Рішенням Маловисківського районного суду від 27 квітня 2010 року постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 35984 грн.93 коп. витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, 808 грн. витрат на транспортування евакуатором, 710 грн. витрат на оплату експертного дослідження розміру збитків, 359 грн.85 коп. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 720

грн. витрат на правову допомогу, а також 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставив питання про скасування рішення з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав частково. Просив рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнення майнової та моральної шкоди з урахуванням того, що суд неправильно визначився щодо вартості майнового збитку, заподіяного в результаті пошкодження автомобіля, та моральної шкоди. Заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу. З відшкодуванням інших зазначених в рішенні витрат погоджувався.

Перевіривши за матеріалами справи рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 29 грудня 2009 року приблизно о 14 год. на 658 км автодороги Стрій-Львів-3нам»янка за участю сторін сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, який, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, державний знак НОМЕР_1, порушив п. 12.1 12.3 Правил дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з належним ОСОБА_3 автомобілем НОМЕР_2, що призвело до механічного пошкодження даного автомобіля і, як наслідок, до заподіяння майнової шкоди його власнику, що підтверджується актом товарознавчого дослідження, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ БАГ^СЮ Т 13110 складає 35984 грн. 93 коп., а майнові збитки- 31025 грн. 80 коп.(а. с.17-21).

За порушення правил дорожнього руху ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.41).

Вирішуючи спір, суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених ст. 1187, 1188 ЦК України правових підстав для покладення відповідальності за шкоду, заподіяну ОСОБА_3 в результаті ДТП, на ОСОБА_4, вина якого доведена матеріалами справи і ним не заперечується.

Між тим, рішення суду в частині визначення розміру стягнення на відшкодування майнової шкоди не повною мірою узгоджується зі ст. 1192 ЦК, згідно якої відшкодування шкоди полягає в покладенні залежно від обставин справи на відповідальну за шкоду особу обовязку відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі у разі, якщо

вартість виправлення пошкодженої речі перевищує вартість речі такого ж самого роду, або повністю відшкодувати збитки, завдані фактичною втратою пошкодженої речі.

Стягуючи з відповідача вартість відновлювального ремонту в сумі 35984грн.93 коп., суд не врахував, що, оскільки його розмір перевищує дійсну вартість автомобіля на момент пошкодження-31025 грн. 80 коп., матеріальний збиток відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК та положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої МЮУ та ФДМ за №724/16740 від 4 серпня 2009 року, дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження, тобто 31025 грн.80 коп. Саме зазначеною вартістю суд мав би обмежити стягнення.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» ( з наступними змінами), постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого

відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно вирішує питання про передачу цього майна особі, відповідальній за шкоду, після відшкодування збитків потерпілому.

Однак, беручи до уваги, що позивач пошкоджений автомобіль продав, чого не заперечував, колегія суддів вважає за доцільне зменшити розмір відшкодування до 25057грн.71 коп., враховуючи дані наданого відповідачем ОСОБА_5 експертної оцінки, за висновком якого залишкова вартість зазначеного автомобіля з урахуванням ушкоджень в результаті ДТП складала 5968грн.09 коп.(а.с.59-60)(31025,80-5968,09). На такий розмір відшкодування сторони погодились.

Оскільки визначена судом оцінка моральної шкоди-2000 грн. не підтверджена доказами, а сторонами узгоджено розмір компенсації за заподіяну моральну шкоду в 1000 грн., рішення і в цій частині також підлягає зміні.

Не узгоджується з вимогами ст. 84 ЦПК рішення суду в частині відшкодування витрат на оплату правової допомоги. Стягуючи на користь позивача 720 грн., суд не врахував, що така сума перевищує граничний розмір компенсації витрат, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006р. №590, що є підставою для зменшення такого відшкодування до 200 грн.

Рішення щодо решти стягнень фактично не оспорюється, представник відповідача їх визнав.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 88, 303, п.З ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2010 року змінити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25057 грн.71 коп. на відшкодування майнової шкоди , 1000 грн.-моральної шкоди, 250 грн.60 коп. судового збору та 200 грн. на відшкодування витрат на оплату правової допомоги.

В решті стягнень рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис Судді підписи