Справа № 2-522/10
Провадження № 2-522/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення сплаченої суми, списання суми боргу, відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення з відповідача 1923,30 грн. проплаченої суми за послуги з водопостачання і водовідведення, якими не користувались; списання суми боргу 961,65 грн. з ОСОБА_2, який не сплачений; стягнення 252,36 грн. оплачених за підключення до мережі водопостачання і водовідведення; відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10 000 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 надав пояснення про те, що квартири № 50 і № 50а по вул. Шевченка, 358 були надані в користування ОСОБА_4 з 1989 року. До 1996 року він сплачував комунальні послуги, а з цього часу, після розірвання шлюбу з ОСОБА_4, не проживав з колишньою дружиною і вона зобовязалась оплачувати комунальні послуги. 09.07.2006 року ОСОБА_4 померла і позивач довідався, що та не сплачувала комунальні послуги, в тому числі борг за водопостачання і водовідведення становить 3796,22 грн. Позивач зазначив, що згідно судового рішення змінено договір найму житла та згідно технічної документації квартира № 50 перебуває у власності його сина ОСОБА_2 та його сім»ї, а квартира № 50-а знаходиться на даний час у його користуванні. Враховуючи, що він не проживав в кв. № 50 з 1996 року, ОСОБА_2 не проживав там же з 1985 року, та ОСОБА_5 не проживав в квартирі, де зареєстрований, з 1994 року, то відповідач повинен повернути сплачені ним кошти за послуги з водопостачання та водовідведення за цей період в сумі 1923,30 грн., оскільки такими особи не користувалися. Також ОСОБА_2 у звязку з не проживанням у кв. № 50 не оплатив заборгованість за послуги надані відповідачем в сумі 961,65 грн., які ЛМКП «Львівводоканал» повинен списати. Крім цього, позивач сплатив 252,36 грн. за підключення до мережі водовідведення. Однак, вважає, що каналізація була перекрита та забита з вини відповідача, внаслідок чого відбулося затоплення сусідніх квартир, а тому просить стягнути з відповідача вказані кошти. Зазначив, що його вина в пошкодженні каналізації відсутня. Внаслідок дій відповідача сім»ї ОСОБА_2 заподіяно матеріальні збитки на суму 10 000 грн. Так, йому прийшлося виносити з будинку відходи каналізації, а також сусіди, квартири яких було затоплено, вимагають проведення ремонту. Також діями відповідача позивачам заподіяно моральної шкоди, яку оцінює в 10 000 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог надав пояснення аналогічні позовній заяві. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 є його батьком, фактично батько проживає в квартирі № 50-а, а квартира № 50 знаходиться у власності його сім»ї. Однак, він з 1985 року не проживав у вказаній квартирі, де зареєстрований, про необхідність надати таку інформацію ЛМКП «Львівводоканал» йому не було відомо, таку заяву подав в 2008 році, а тому просить списати суму боргу за послуги з водопостачання і водовідведення в сумі 961,65 грн. Щодо обставин про відновлення водопостачання пояснив, що про ці події йому відомо зі слів батька. А заяву про підключення до мережі водопостачання писав особисто. Просиив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила що позивачі є споживачами послуг на водопостачання та водовідведення. Так, ОСОБА_2 з сім»єю є власниками квартири № 50, а ОСОБА_1 користується кв. № 50-а. При цьому сантехнічні прилади до квартир є спільними. В жовтні 2006 року позивачами було встановлено водолічильники і з цього часу нарахування проводиться по показниках приладу незалежно від кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Що стосується спірного періоду, а саме до встановлення лічильника, повідомила, що в вересні 2006 року позивач ОСОБА_1 представив у ЛМКП «Львіводоканал» копію свідоцтва про смерть дружини та довідки про перебування ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі та перебування ОСОБА_7 в інтернаті. На підставі поданих документів ЛМКП «Львівводоканал» здійснило перерахунок за період коли особи не проживали в квартирі. Про те, що позивачі та інші особи, які зареєстровані в кв. № 50-а фактично не проживають за цією адресою та не користуються послугами з водопостачання та водовідведення вони зобовязані були повідомити підприємство, звернувшись з відповідною заявою та надавши документи. Оскільки позивачі такого обовязку не виконали, то у відповідача не було і наданий час немає жодних підстав для здійснення перерахунку, повернення сплаченої суми 1923,30 грн. та списання 961,65 грн., які не оплатив ОСОБА_2 При цьому ОСОБА_2 звертався з такою заявою 26.05.08р., станом на той час документи вже були передані в ЖЕК та нарахування за послуги проводилося згідно показників лічильника. Щодо обставин залиття вказала, що 10.04.2008 року було складено акт про відключення від послуги водовідведення та водопостачання у звязку з наявною заборгованістю. Позивач оплатив борг та вартість послуги повторного підключення і звернувся із заявою до ЛМПК «Львівводоканл». У звязку з чим 18.07.08р. працівники підприємства виїхали на місце з метою відкрити каналізацію, однак встановили, що відбулося самовільне демонтування заглушки в каналізаційному стояку. Вказану заглушку без спеціальних знань можливо демонтувати лише з квартири, а спеціалісти в приміщення не заходили. Таким чином, лише позивачі, чи члени їх сім»ї могли демонтувати заглушку, внаслідок чого і відбулося залиття, а тому вина ЛМКП «Львівводоканал» у залитті відсутня та матеріальна та моральна шкода не підлягає стягненню з відповідача. Просила в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та членам його сім»ї на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, у квартирі він зареєстрований один (а.с.41,44). У квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований позивач ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.42). Згідно судового рішення від 01.12.1987 року (а.с.51-52) було змінено договір житлового найму та залишено в спільному користуванні позивачів кухню, коридор, ванну кімнату та туалет. Як встановлено в засіданні та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, сантехнічні прилади до квартир є спільними, з жовтня 2006 року в приміщенні встановлено водолічильники і з цього часу нарахування проводиться за показниками приладів, рахунки до оплати надходять на користувачів кожної квартири окремо.

Покликання позивачів на те, що вони та члени їх сім»ї в спірний період, а саме до встановлення лічильників, не проживали в квартирах № 50 та 50-а по вул. Шевченка, 358 у м. Львові і у звязку з цим ЛМКП «Львівводоканал» повинен повернути кошти в сумі 1923,30 грн. ОСОБА_1 та списати не оплачену суму боргу 961,65 грн. ОСОБА_2, суд не приймає до уваги.

Так, судовими рішеннями від 25.04.96р. та 06.12.07р., які набрали законної сили, лише в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував, що він та ОСОБА_5 не проживали в квартирі, однак судом встановлено, що такі вимоги є недоведеними і позивач не надав жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

У відповідності до Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 1 липня 1994 р. № 65, які діяли та були чинними на спірний період позивачі як споживачі послуг зобовязані були надати інформацію у ЛМКП «Львівводоканал» та звернутися з відповідною заявою та довідками про те, що фактично в квартирі не проживають та не користуються послугами з водопостачання та водовідведення.

Однак, свого обовязку позивачі не виконали, тому у відповідача не було підстав для здійснення перерахунку коштів. Враховуючи вище наведене, суд на даний час також не може прийняти до уваги акт та довідку (а.с.4,8) про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не проживали в квартирі в спірний період. Відтак, позовні вимоги про стягнення 1923,30 грн. та списання несплаченої суми боргу 961,65 грн. є безпідставними. При цьому суд враховує, що ЛМКП «Львівводоканал» у встановленому порядку в вересні 2006 року було здійснено перерахунок та списано борг на суму 1230,08 грн., на підставі поданих ОСОБА_1 документів. З жовтня 2006 року як пояснили сторони в квартирі було встановлено лічильники та відповідно нарахування з цього часу проводиться за їх показниками (а.с.35).

Також суд вважає безпідставними вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям та стягнення сплачених коштів за підключення до мережі водопостачання та водовідведення з наступних мотивів.

Так, згідно акту від 10.04.2008 року (а.с.46) помешкання позивачів було відключено від послуги з водопостачання та водовідведення у звязку з наявністю заборгованості. Позивачем було подано письмову заяву (а.с.47,48) про сплату боргу та суми за повторне підключення 252,36 грн. з проханням «підключити каналізацію». Однак, суд приймає до уваги акт від 18 липня 2008 року (а.с.30) згідно якого, при повторному підключенні послуги з водопостачання та водовідведення встановлено, що абонентом самовільно демонтовано заглушку в каналізаційному стояку. Таким чином, вина ЛМКП «Львівводоканл» у залитті, яке відбулося внаслідок самовільного втручання самих абонентів до мережі водопостачання, відсутня, тому правових підстав для повернення сплачених позивачами коштів та відшкодування матеріальної і моральної шкоди немає. При цьому позивачі не обґрунтували визначену ними суму збитків та моральної шкоди та не надали належних і допустимих доказів на спричинення такої відповідачем.

Враховуючи наведене, суд прийшов до перенколивого висовнку про безпідставність позову в цілому та відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 10,60,61,88,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст.ст.11,15,16,23,1166,1167 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», суд,

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення сплаченої суми, списання суми боргу, відшкодування шкоди - відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя С.І.Леньо