Справа № 2-636/10
17 лютого 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області
головуючого судді Денисюка П.Д.,
при секретарі Захожій Т.В.,
з участю представника позивача старшого юрисконсульта юридичного відділу Рівненської філії закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_1,
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, а також стягнути з відповідачів судові витрати.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подали.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом установлено, що 28 січня 2008 року між ЗАТ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого йому було надано кредит в сумі 200000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 28 січня 2028 року.
Банк належним чином виконав зобовязання щодо видачі кредиту, а відповідач ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору.
Як убачається зі змісту ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.
Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф).
На підставі п.6.4 кредитного договору, відповідачу були нараховані штрафні санкції.
Таким чином, станом на 17 березня 2009 року відповідач має заборгованість за кредитом у сумі 198513,76 грн., заборгованості щодо сплати процентів за користування кредитом у сумі 6531,98 грн. та 247,79 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що разом складає 205293,53 грн.
Ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Що стосується вимоги позивача про виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідачів, то у цій частині позову слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Оскільки позивач письмово не звертався до відповідачів з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги, тому позов в частині виселення відповідачів та зняття їх з реєстрації задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст.549, 611, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 40 Закону України «Про іпотеку» ст.ст.88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1950 (одну тисячу девятсот пятдесят) грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, а саме після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржено без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-дениий строк з дня проголошення рішення.

Головуючий