АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3419/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2009 року про повернення скарги ОСОБА_2 на дії лікарів Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2009 року скарга ОСОБА_2 на дії лікарів Дніпропетровської обласної клінічної лікарні визнана не поданою та повернута заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність ухвали суду про повернення скарги, просить її скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як встановлено, 03.11.2009 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії лікарів по «наданню психіатричної допомоги».

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13.11.2009 р. скарга ОСОБА_2 була залишена без руху строком до 07.12.2009 р., оскільки подана з порушенням ст.ст.119, 121 ЦПК України, а саме: відсутнє зазначення відповідача, його місце знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; не зазначено дії яких саме лікарів оскаржуються та вони не залучені в якості відповідачів по справі; не зазначено які саме дії оскаржуються; не викладено обставини, якими обґрунтовуються вимоги та не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування; не додано квитанцій про сплату витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Як вбачається зі скарги, поданої до суду першої інстанції, вона дійсно не відповідає вимогам п.2, 5, 6 ч.1, ч.5 ст.119 ЦПК України, які передбачають, що позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскаржувану ухвалу суду ОСОБА_2 отримав 21.11.2009 р., але у наданий судом строк зазначені в ухвалі недоліки не усунув.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що він не повинен сплачувати витрати, пов'язані з розглядом справи не можуть бути прийняти до уваги, тому що не відповідають вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З урахуванням того, що відповідно п.3 ч.4 ст.81 ЦПК України не підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, а ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії лікарів, судом першої інстанції правильно зазначено в ухвалі від 13.11.2009 р., про необхідність сплати витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Інші доводи апелянта не приймаються до уваги, т.я. не мають правого значення при вирішенні питання про відкриття провадження по справі.

З урахуванням вищезазначеного судова колегія вважає, що ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2009 року про повернення скарги постановлена з додержанням вимог закону і не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 293, 312 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2009 року про повернення скарги - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: