Теофіпольський районний суд Хмельницької області
Справа № 2 -218/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ДРУЧКОВОЇ С.П.

секретаря ДОНДЕЛЬ Т.В. .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теофіполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ державної виконавчої служби Теофіпольського районного управління юстиції про визнання права власності на майно, виключення з акта опису майна та звільнення з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом в якому просить визнати право власності, на майно зазначене в акті опису серії АА № 382034, а саме фундаментні блоки'.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала. Із її пояснень встановлено, що в липні 2008 року вона у приватного підприємця ОСОБА_4, придбала фундаментні блоки. Вказані блоки були розвантажені в господарстві її сестри, ОСОБА_2, так як до її будинку була погана дорога. Пояснила, що надала згоду сестрі для того, щоб вона блоками обгородила двір будинку. Державним виконавцем фундаментні блоки були описані та на них накладений арешт. З вказаним рішенням не погодилась, так як блоки придбані нею за власні кошти для будівництва. На підтвердження того, що блоки були придбані нею надала накладну № 30 від 25 липня 2008 року. Вказати характерезуючі дані придбаних блоків та їх кількість, ціну за яку вони придбані не змогла. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2, позовні вимоги визнав, погодився з позовними вимогами ОСОБА_1, просив їх задовольнити.

ОСОБА_3, позовні вимоги не визнав та пояснив, що на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2, заборгованості за договором позики на його користь, державним виконавцем було проведено опис майна, що належить ОСОБА_2 Фундаментні блоки є огорожею господарства де вона проживає і є його невідємною частиною. Позивач не змогла підтвердити, що блоки придбані нею тому, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи позовні вимоги не визнала та вказала, що при проведенні виконавчих дій будь яких порушень зі сторони державних виконавців не було допущено. При вирішенні позову поклалась на розсуд суду.

Суд вислухав пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та прийшов до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1, на підтвердження того, що блоки були придбані нею у ПП ОСОБА_4, надала накладну № 30 від 25 липня 2008 року.

З пояснень свідка ОСОБА_4, встановлено, що позивач восени 2008 року купувала у нього декілька разів фундаментні блоки. Свідок не зміг вказати скільки, якого розміру та за яку ціну позивач придбала у нього блоки. Крім того, не надав суду книгу реєстрації накладних, документів, що підтверджують придбання ним блоків. Тобто, не підтвердив, що ОСОБА_1, придбала у нього блоки, які вона просить виключити з акту опису.

ОСОБА_1, в судовому засіданні при дачі пояснень вказала, що декілька разів купувала блоки, не змогла пояснити скільки, якого розміру та за яку ціну купила блоки, на які просить визнати право власності та виключити з акту опису.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач надала докази на підтвердження позовних вимог, що ґрунтуються на припущеннях і є неналежними.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 179,213,215 ЦПК України, районний суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа відділ державної виконавчої служби Теофіпольського районного управління юстиції про визнання права власності на майно, виключення з акта опису майна та звільнення з-під арешту залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Теофіпольський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: