Справа № 2-1193/10
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 липня 2010 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завдану внаслідок злочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завдану внаслідок злочину, вказуючи, що відповідачі 01 листопада 2008 року завдали йому тілесні пошкодження середньої тяжкості, у звязку з чим проти них була порушена кримінальна справа, однак установою Білгород-Дністровського міськрайонного суду їх було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КК України на основі ст. 6, 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, позивач вказує, що внаслідок злочину йому було завдано моральну та матеріальну шкоду, тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн. та стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на свою користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні з позовом не згоден, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Адвокат відповідачів ОСОБА_4 у судовому засіданні з позовом не згоден, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_5 у судовому засіданні з позовом не згодна, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської оласті від 15 червня 2009 року по справі № 1п-184/2009 суд встановив, що 01 листопада 2008 року, біля 18 годин, ОСОБА_3 і ОСОБА_2, находячись напроти будинку № 273, по вул. Комсомольській в с. Молога, Білгород- Дністровського району, Одеської області, в ході раптово виниклої сварки зі своїм знайомим ОСОБА_1, маючи намір завдати шкоду здоровю останнього почали наздоганяти ОСОБА_1, при цьому ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_1, завдав йому удар ногою по зовнішній щиколотці його правої ноги, від чого ОСОБА_1 впав на землю. Коли потерпілий лежав на землі, ОСОБА_2 двома ногами стрибнув на щиколотку правої ноги ОСОБА_1, а потім ОСОБА_3 і ОСОБА_2 завдали ще декілька ударів ногами і руками по різних частинах тіла потерпілого, в результаті чого ОСОБА_1 були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої щиколотки правої стопи, розрив дистального межберцового сіндесмоза з підвивихом стопи до зовні, забій правого плечового суглоба.

Згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2009 року по справі № 1п-184/2009 суд встановив, що згідно висновку судово-медичного експерта у ОСОБА_1 встановлені тілесні ушкодження: закритий перелом зовнішньої щиколотки правої стопи, розрив дистального межберцового сіндесмоза з підвивихом стопи до зовні, забій правого плечового суглоба, які відносяться до категорії середньої тяжкості.

У матеріалах справи є виписки з епікризу, відповідно до якої ОСОБА_1 і Олександрович має діагноз: стан після операції (5.11.08) фіксації дистального межберцового сіндесмоза правого гомілкостопного суглоба металічною конструкцією з приводу його розриву, початкові явища посттравматичного артроза правого гомілкостопного суглоба, хронічний гастродуоденит в стадії ремісії, хронічний безкамений холицестит в стадії строгої ремісії.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн., однак суд не може задовольнити дану вимогу позивача, оскільки він не вказує з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, однак вимога ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди є необґрунтованою, тому не може бути задоволеною.

В матеріалах справи є квитки та фіскальні чеки, однак суд не може визнати дані документи, як доказ завдання позивачу відповідачами матеріальної шкоди у розмірі 1000 грн., оскільки в даних документах не зазначено, що саме позивач здійснював розрахунок; дані документи не доводять, що вказані платежі були здійснені безпосередньо через заподіяння відповідачами шкоди позивачу; на квитках не зазначена сума грошей, яка була за них сплачена, тому дані документи не доводять що позивачем були понесені матеріальні збитки у розмірі 1000 грн. у звязку з діями відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина відповідачів у заподіянні шкоди позивачу внаслідок завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості підтверджується матеріалами кримінальної справи, яка була порушена проти них за даним фактом, крім того факт того, що відповідачі завдали позивачу тілесні ушкодження сторонами у судовому засіданні не заперечувався.

Згідно ч. З ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на свою користь моральної шкоди є обґрунтованою, однак сума відшкодування розміром 100 000 грн. є перебільшеною і такою, що не відповідає обставинам справи, тому, враховуючи характер вчиненого відповідачами злочину, глибину фізичних і душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним задовольнити частково вимогу ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на свою користь моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., стягнувши з відповідачів на користь позивача солідарно 10 000 грн.

Керуючись ст. 1167 ЦК України, ст. ст. 1, 10, 11, 15, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завдану внаслідок злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: