Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 2-620/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 790 грн. 00 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07.06.2009 року приблизно о 20 год. ОСОБА_2 в межах населеного пункту с. Верхня Рожанка, керуючи транспортним засобом марки «ІЖ Юпітер-5», перевищив встановлене обмеження швидкості, не справився з керуванням в результаті чого виїхав на ліве узбіччя, що призвело до заносу, втрати керування транспортним засобом та падінням в обрив з висоти 4 м. в річку Рожанка. Внаслідок ДТП він, як пасажир транспортного засобу «ІЖ Юпітер-5» отимав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. В зв»язку з цим, перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні швидкої медичної допомоги у м. Львові з 08.06.2009 року по 01.07.2009 рік, а 16.06. 2009 року йому було проведено операцію. З 13.09.2007 року по 24.07.2009 рік та з 18.08. 2009 року по 27.08.2009 рік він продовжив стаціонарне лікування у неврологічному відділенні і 11.09.2009 року його визнано інвалідом другої групи. Після встановлення інвалідності лікувався у Сколівській ЦРЛ з 30.11.2009 року по 08.12.2009 рік та з 10.03.2010 року по 29.03.2010 рік. На придбання медичних препаратів ним було витрачено кошти в розмірі 790 грн. Крім того, він зазнав моральної шкоди, яка полягає у фізичних стражданнях, які він переніс під час ДТП, порушився звичний стан його життя у зв»язку із отриманням тілесних ушкоджень. Протягом тривалого часу не може добре пересуватись, постійно відчуває біль, позбавлений можливості працевлаштуватись, виконувати будь-яку роботу по гоподарству, внасідок цього вимушений перебувати на утриманні батьків і не може реалізувати життєві плани, які спланував до моменту скоєння ДТП.

В судовому засіданні представник позивача дав пояснення аналогічні наведеним, просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він пропонував позивачу 3000 грн., однак той відмовися мотивуючи тим, що сума є замалою і повідомив, що необхідно 5000 грн. Крім того, те, що позивач вказує, що він позбалений можливості працювати є надуманим, оскільки одразу після лікування пішов працювати на пилораму, а згодом виїхав на заробітки в Росію. Вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166, ч.5 ст.1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 18Л2.2009 року, який набрав законної сили, і є приюдиціальним, при розгляді даної справи, ОСОБА_2 визнано винним у ДТП, яка мала місце 07.06.2009 року.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З наявного в матеріалах справи акту судово-медичного дослідження №137 від 08.06. 2009 року у ОСОБА_1 було виявлено: забій шийного відділу спинного мозку легкого ступеню, переломо-вивих тіла і обох дужок сьомого шийного хребця, однобічні зломи дужок шостого шийного хребця справа і першого грудного хребця зліва, рану на голові, синці та садна на грудях зліва, подряпину на лівому передпліччі, які утворилися від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 07.06.2009 року і є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя.

Згідно з виписки з історії хвороби №12296 комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова вбачається, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.06.2009 року по 01.07.2009 рік.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 внаслідок ДТП Дрогобицьким міжрайонним МСЕК встановлено ІІ-га група інвалідності до 01.10.2010 року, що стверджується довідкою серія ЛВА- 1 №443 721.

Квитанцією №176 від 30.06.2009 року стверджується, що ОСОБА_1 на придбання виробів медичного характеру поніс витрати в розмірі 790 грн.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що винними діями відповідача позивачеві було завдано матеріальну шкоду, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв»язок і є вина відповідача, тому суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 790 грн. матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Винними діями відповідача позивачеві було завдано, також, моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях і переживаннях, що їх зазнав ОСОБА_1 внаслідок ДТП, а також з врахуванням характеру та обсягу моральних страждань та беручи до уваги те, що внаслідок ДТП позивач переніс фізичні страждання, порушився його звичний стан життя у зв»язку із отриманими травмами, він постійно відчуває біль, не може реалізувати свої життєві плани і висновком Дрогобицької міжрайонної МСЕК йому встановлено інвалідність другої групи, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 10 000 грн. завданої моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10-12,60,61,88,213,215,218 ЦПК України, ст.ст.1166,1167,1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року із наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 790 /сімсот дев»яносто/ грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 10000 /десять тисяч/ грн. моральної шкоди, всього 10790 /десять тисяч сімсот дев»яносто/ грн. 00 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Гуменна