АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Гайдук В.І.

суддів - Варенко О.П., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Качур Л.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2010 року

у цивільній справі за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 42 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Зазначеним рішенням позов Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 42 задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 42 заборгованість з квартирної плати за період з 01.01.2008 року по 01.11.2009 року в розмірі 1706 грн.83 коп., судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн..

Як на підстави апеляційної скарги позивачка посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрована, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником зазначеної квартири (а.с.5,7).

Згідно розрахунку заборгованості по квартплаті, яка видана позивачем, заборгованість відповідача за період з 01.01.2008 року по 01.11.2009 року складає 1706 грн.83 коп. (а.с.9).

Сума заборгованості відповідача нарахована позивачем згідно затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлово-експлуатаційних підприємств.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про задоволення позовних вимог КЖЕП № 42 в силу ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 (зі змінами).

Оскільки судом встановлено, що фактично відповідач одержувала послуги, повязані з утриманням будинку та прибудинкової території в зазначений в розрахунку період, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з неї суми боргу.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідачки щодо відсутності договору між нею та позивачем про надання послуг не можуть бути прийняті до уваги, оскільки послуги з ремонту, утримання житлового фонду, технічного обслуговування інженерних будинкових мереж і обладнання, вивезення побутових відходів та інші комунальні послуги, не заборонені чинним законодавством надавалися позивачем, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, та відповідач, проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично користувалася послугами КЖЕП № 42 і не висувала будь-яких письмових претензій з приводу їх відсутності чи неналежної якості, не вимагала складання відповідних актів.

Інші доводи відповідача в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді