Городоцький районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2010 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Струс Л.Б.

при секретарі Цап І.М.

з участю представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Горедоцької районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні батька з дитиною та визначення місця проживання дитини з батьком під час відсутності матері в Україні, -

встановив:

3.09.2008р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні батька з дитиною та визначення місця проживання дитини з батьком під час відсутності матері в Україні.

Свої вимоги в основному мотивував тим. що проживав у громадянському шлюбі з ОСОБА_3, є батьком дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. батьківство встановлював у судовому порядку. Відповідачка чинить йому перешкоди у вихованні і спілкуванні з сином, забороняє відвідувати його, налаштовує сина проти нього, забороняє спілкування дитини з рідними тіткою. бабусею і дідусем, позбавляє можливості матеріально допомагати дитині. Він звертався до органу опіки і піклування Городоцької РДА та постановою №10 від 17.10.2007р. йому визначено дні і години для відвідування сина. Незважаючи на це відповідачка продовжує вчиняти йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, відмовляється від матеріальної допомоги дитині, повертає грошові кошти, які він надсилає для сина, викидає подарунки, повністю позбавляє його можливості спілкуватися з сином. Окрім того, відповідачка сама належним чином не виконує своїх обов»язків по вихованню сина, зловживає спиртним, організовує своє дозвілля, при цьому залишає дитину на самоті. Просить зобов»язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні і вихованні сина, визначити такі способи його участі у спілкуванні та у вихованні сина, як щоденні побачення, можлиивість спільного відпочинку, визначення місця спілкування з дитиною та заборонити ОСОБА_3 на час відсутності в Україні передавати сина на виховання іншим особам, а визначити місце проживання дитини з ним.

В суді позивач підтримав позовні вимоги, покликаючись на мотиви позову пояснив, що відповідачка неналежно виконує свої обов»язки по вихованню сина, вчиняє йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, його відвідуванні, повертає матеріальну допомогу, і зокрема поштові грошові перекази, викидає подарунки, під час відсутності в Україні залишає дитину без догляду, стороннім особам, налаштовує дитину проти нього, просить про задоволення позову в повному об»ємі.

Відповідачка ОСОБА_3 в суді позов визнала частково та пояснила, що не чинить відповідачу перешкод у вихованні і спілкуванні з сином, просить при постановленні рішення врахувати думку дитини, надати рівні можливості обом батькам брати участь у вихованні сина та категорично заперечує визначенню її місця проживання, як місця для спілкування та виховання позивача з сином.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Городоцької РДА в суді висловилася на часткове задоволення позовних вимог позивача, з метою захисту прав та інтересів дитини просить суд при постановленні рішення врахувати думку дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків, думку дитини та дослідивши зібрані по справі докази, з»ясувавши інші обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У положенні ст. 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А згідно з ст.159 СК України , якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усуненням перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з врахуванням віку, стану здоров»я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В суді, поясненнями сторін, оглянутими матеріалами цивільної справи 2-74 2008р. Городоцького районного суду встановлено, що сторони по справі в шлюбі не були,а з рішення Городоцького районного суду від 6.12.2002 року(а.с.7-8), яке набуло законної сили та копії свідоцтва про народження видно, що позивач у справі - ОСОБА_2 є батьком, а відповідачка ОСОБА_3 є матір»ю- Горошка В.О., ІНФОРМАЦІЯ_1

Після припинення спільного проживання сторін малолітній ОСОБА_4 проживає з матірю ОСОБА_3 відповідачкою у справі та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до постанови №10 опікунської ради Городоцької адміністрації від 17.10.2007року (а.с.6) встановлено позивачу дні для відвідування та спілкування з сином , а саме кожної неділі з 12.00 до 17.00 год.та будь-які два робочі дні тижня з 18.00. до 20.00 год. Але вказану постанову відповідачка не виконує, перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною, що знайшло своє підтвердження в суді.

З актів обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.154) вбачається, що у позивача є належні умови для проживання сина. Окрім того, він позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем праці, (а.с. 160-162)

Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що вона з поважних причин не надавала позивачу можливості спілкуватися з сином, оскільки нею не надано суду достовірних доказів в підтвердження своїх доводів.

З оглянутих в суді відмовних матеріалів Городоцького РВ ГУМВУ У Львівській області № 1598,1779 за листопад , грудень 2007р., видно що сторони конфліктують, спільно не проживають, позивачка чинить перешкоди в спілкуванні та вихованні ОСОБА_2 з сином.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачка безпідставно чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, а тому вимоги позивача в тій частині є обґрунтованими.

Враховуючи інтереси не тільки позивача -батька дитини, але і матері- відповідачки ОСОБА_3 та й думку самої дитини ОСОБА_4, суд приходить до висновку про можливість визначити ОСОБА_2, як спосіб участі у вихованні дитини періодичні побачення з сином та з правом забирати його додому ( за місцем свого проживання) кожну середу тижня з 16 до 18 год, у випадку зайнятості ОСОБА_2 в цей день на роботі, в наступний за цим день але за погодженням ОСОБА_3: кожну другу суботу і кожну четверту неділю місяця відповідно з 14 до 18 год. із 10 до 16 год.; кожного року - другого, восьмого січня з 12 до 15 год, першого травня , 28 червня з 14 до 17 год.;спільного відпочинку під час літніх канікул ( в серпні кожного року -два тижні) при перебуванні ОСОБА_5 у відпустці чи наявності в нього путівки для відпочинку чи оздоровлення.

Що стосується позовних вимог визначення місця проживання дитини з батьком під час відсутності матері в Україні суд вважає, що в задоволенні таких слід відмовити, з огляду на вік та інтереси дитини, інші обставини справи і зокрема на рішення апеляційного суду Львівської області від 23.12.2008р. де визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 02.02.1997р.н. з матір»ю ОСОБА_3 АДРЕСА_2.

Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері і батька, у пункті 1 ст.9 прогосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в кращих інтересах дитини.

Керуючись Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 р. ст.8,10,57,58,60,88,208,209,212,215 ЦПК України, ст.ст.19,142,151,153,157,158,159 Сімейного кодексу України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_2 - задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 надавши йому можливість забирати дитину до себе (м.Городок вул.Авіаційна. 118 кв.42 Львівської області):

а) кожну середу тижня з 16 до 18 год.. у випадку зайнятості ОСОБА_2 в цей день на роботі, в наступний за цим день але за погодженням ОСОБА_3

б) кожну другу суботу місяця з 14 до 18 год.

в) кожну четверту неділю місяця з 10 до 16 год.

г) у св»яткові дні - другого і восьмого січня з 12 до 15 год., першого травня, двадцять восьмого червня з 14 до 17 год. кожного року.

д) спільного відпочинку на час літніх канікул - в серпні кожного року два тижні при умові відпустки ОСОБА_2 та за наявності путівки на оздоровлення.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Струс Л.Б.