АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої Можелянської З.М.

суддів Прозорової М.Л., Ремеза В.А.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010р. у задоволені позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області скасувати, і направити справу для розгляду до іншого суду, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2008р. померла ОСОБА_6 /т.1,а.с.4/.

За життя ОСОБА_6 заповіла все належне їй майно ОСОБА_4, що підтверджується заповітом від 17.05.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 /т.1,а.с.128-133/.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом про визнання вказаного заповіту недійсним на підставі ч.1 ст.225 ЦК України, посилаючись на те, що померла ОСОБА_6, була їх рідною тіткою, і на час складання заповіту вона не усвідомлювала своїх дій та правових наслідків підписання заповіту, оскільки мала психічний розлад, а тому просили визнати вищевказаний заповіт недійсним.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Разом з цим при розгляді справи на підставі зібраних по справі доказів суд прийшов до висновку, що позивачі не надали доказів на підтвердження своїх позовних вимог про визнання заповіту ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_4 недійсним, з підстав того, що на час складання заповіту ОСОБА_6 не усвідомлювала своїх дій, правових наслідків підписання заповіту, тобто з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, оскільки від проведення посмертної судово-психіатричної експертизи відносно померлої, позивачі відмовилися, і допитані в судовому засіданні свідки заперечували будь психічні розлади у померлої, а тому встановивши вказані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову позивачам в задоволені позовних вимог, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, з посиланням на те, що суд не провів по справі почеркознавчу експертизу, оскільки вони сумніваються у тому, що ОСОБА_6 поставила підпис у заповіті, не можуть свідчити про незаконність рішення суду, оскільки позивачі звернулись з позовом про визнання заповіту недійсним з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, і судом були розглянуті вказані вимоги у відповідності до вимог ч.1, ст. 11 ЦПК України, і вказане рішення не буде перешкодою для звернення позивачів у передбаченому законом порядку з позовом про визнання оспорюваного заповіту недійсним з інших підстав.

Інші доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про незаконність рішення суду необґрунтовані та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2010р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: