Справа №2-4989/10
11 травня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Одеської міської ради про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності, -
В Малиновський районний суд м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Одеської міської ради про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 24 серпня 2009року купила у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок №21 по 3-му Травневому провулку у м.Одесі. Договір купівлі-продажу був укладений у прості письмові формі у вигляді розписки про отримання коштів. Відповідачі зобовязались протягом 6 місяців прийняти будинок до експлуатації, підготувати витяг на відчуження житлового будинку у КП «ОМБТІ та РОН», а після цього нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку. У лютому 2010року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу, алей повертати гроші відмовились також.
Житловий будинок №21 по 3-му Травневому пров. у м.Одесі був побудований у 60-х роках минулого століття та вимагав капітального ремонту, позивачкою були проведені будівельні роботи з відновлення стін, які посунулись, перекрита крівля, замінені вікна та інше. Позивачка проводила будівельні роботи самочинно.
Суміжні співвласники не заперечують проти збереження та подальшої експлуатації за позивачкою житлового будинку по 3-му пров. Травневому, 21.
Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, та просив його задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися про час, місце та дату судового засідання повідомлялася за останньою відомою суду адресою та вважаються повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, з однієї сторони, та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 з іншої, 24.08.2009 року уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку № 21 по 3-му Травневому провулку в місті Одесі.
На виконання угоди відповідачі надали позивачці ключі від житлового будинку, а також книжки по сплаті комунальних послуг, будинкову книгу. З того часу вона перевезла до житлового будинку свої особисті речі та інше майно і стала постійно проживати у придбаному житловому будинку. За час помешкання у житловому будинку позивачка зробила капітальний ремонт помешкання та його реконструкцію. Позивачка проводила реконструкцію не отримуючи дозволу на проведення будівельних робіт тобто самочинно.
Відповідно до технічної документації житловий будинок №21 по 3-му Травневому провулку м.Одесі має загальну площу 23,9 кв.м. та розташований на земельні ділянці площею 358 кв.м.
Судом по справі була призначена будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено судовому експерту ОСОБА_4, який має відповідну ліцензію судового експерта. Згідно з висновком судової експертизи, житловий будинок по 3-му Травневому пров. №21 у м.Одесі, відповідає діючим будівельним, архітектурним, санітарним нормам і правилам.
Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно зі ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст.376 ч.5 суд, за заявою користувача земельної ділянки, може визнати за ним право власності на нерухоме майно що було самочинно побудовано, якщо це не порушує прав третіх осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 220, 376 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №21 по 3-му Травневому провулку у м.Одесі, укладений 24 серпня 2009 року між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Визнати право власності за ОСОБА_6 на житловий будинок загальною площею 23,9 кв.м. за адресою м.Одеса, 3-й пров. Травневий, №21, який розташований на земельні ділянці площею 358 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ