Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-4886-2010 р. Головуючий у 1-й інстанції - Квітка О..М..
Категорія -57 Доповідач - Кодрул М.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року Колегія суддів судової палати

у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі: '

Головуючого-судді - Черненко В.В.

Суддів - Потапенка В.І.,Кодрула М.А.

при секретарі - Липі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м. Олександрії Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області в якому просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області, щодо нездійснення підвищення до пенсії за віком як «Дитині війни» у період з 01 січня 2006 року до 2009 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 3891,90 грн., як «Дитині війни» за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2009 року; виконати рішення Конституційного суду України №6-рп-2007 від 09.07.2007 року; стягнути з УПФ на його користь індекс інфляції від щомісячної державної соціальної допомога за 2006 рік в сумі 149,71грн., за 2007 рік в сумі 259, 49 грн., за 2008 рік в сумі 371,91грн.; зобов'язати УПФ проводити в подальшому нарахування та виплати щомісячної держаної соціальної допомоги, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та п. 6 рішення Конституційного суду України яке є обов'язковим до виконання на території України, є остаточним і не може бути оскарженим.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2009 року позов задоволено частково.

Суд визнав неправомірними дії ( бездіяльність) Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 07 липня 2008 року до 31 грудня 2008 року.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України з м. Олександрії Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги з 07 липня 2008 року до 31 грудня 2008 року у розмірі, передбаченому ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист, дітей війни», з урахуванням раніше проведених за цей період виплат. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційний скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив, що позивачка є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішення Конституційного Суду України, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних -асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не= може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області - відхилити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: