Справа № 22 ц 1437/10 Головуючий у 1-й інстанції Чорна С.З.
Категорія- 57 Доповідач Петричка П.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Петрички П.Ф.

суддів: Федоришина А.В., Зверхановської Л.Д.

при секретарі Панчуку І.С.,

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» № 1691-VI від 18 лютого 2010 р. цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2010 року,-

встановила:

Оскаржуваною постановою Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2010 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано неконституційними положення абз. 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, також, відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, у тому числі і для сімей з дітьми. Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 1-28/2008 визнано таким, що є неконституційним п. 3 р.3 „Прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, таким чином Конституційний Суд дійшов висновку, що Законом України „Про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати, оскільки це створює протиріччя у законодавстві. Тобто, між позивачем і відповідачем встановлено певний правовий звязок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави в особі Сихівського відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради забезпечити соціальний захист громадян, в сімях яких виховуються та проживають неповнолітні діти.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи в позовних вимогах про здійснення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за період з січня 2008 року по грудень 2009 року з наступним зобов`язанням відповідача нараховувати та виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого на дітей віком до 6 років, суд першої інстанції правильно виходив з положень відповідних норм закону, що діяли в зазначений період, та не визнавались неконституційними, тому прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач, здійснюючи виплати позивачу згаданої допомоги, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та Конституцією України.

Суд вірно зазначив , що положення Законів України «Про Державний бюджет на 2008 рік» та «Про Державний бюджет на 2009 рік» на предмет конституційності в частині розглядуваних виплат не розглядались, не були визнані неконституційними і не втрачали чинності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись п.1ч.1 ст.307, ст.308, ч.1.п.1.ст.314, ст.315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий :

Судді: