АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1586/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Петренко І.О.

суддів Романюк М.М., Котушенко С.П.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічногоакціонерноготовариствакомерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськавід 04 грудня 2009 року за позовомТуровецьЛюбовіМихайлівни до публічногоакціонерноготовариствакомерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину недійсним та заборонувчинятипевнідії,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання правочину недійсним та про заборону вчиняти певні дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26 лютого 2008 року між нею та відповідачем був укладений кредитно-заставний договір № DN81AR100030363, згідно з яким банк надав їй кредит для придбання автомобіля у розмірі 53280,50 грн. з процентною ставкою 9,60 річних з кінцевим терміном повернення 25 лютого 2015 року. 6 січня 2009 року відповідач направив їй повідомлення, отримане 12 січня, про односторонню зміну умов договору в частині збільшення з 1 лютого 2009 року розміру відсоткової ставки за користування кредитом.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила визнати недійсним правочин, яким відповідач в односторонньому порядку вніс зміни до кредитно-заставного договору №DN81AR100030363 від 26 лютого 2008 року в частині збільшення процентної ставки встановленої договором; зобовязати відповідача здійснити перерахунок заборгованості по договору за ставкою, що діяла на момент його укладення; стягнути з банку грошові кошти отримані від неї в якості щомісячної пені та зарахувати їх в погашення щомісячних платежів кредиту; заборонити останньому в односторонньому порядку вносити зміни до кредитно-заставного договору в частині збільшення процентної ставки та стягнути судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2009 року визнано недійсним пункт 6.3.1 кредитно-заставного договору № DN81AR100030363 від 26 лютого 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2; заборонено ЗАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку вносити зміни до кредитно-заставного договору в частині підвищення процентної ставки; зобовязано ЗАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості по договору за ставкою 9,6% річних і перерахувати надмірно сплачені кошти в рахунок погашення щомісячних платежів кредиту та стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і на порушення норм матеріального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши її матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним пункту 6.3.1 кредитно-заставного договору №DN81AR100030363, укладеного між сторонами 26 лютого 2008 року, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачка не ставила перед судом таке питання.

Згідно з п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги, і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, в числі інших позовних вимог, ставила перед судом питання про визнання недійсним правочину, яким відповідач в односторонньому порядку вніс зміни до зазначеного кредитно-заставного договору в частині збільшення процентної ставки встановленої договором. Проте дані позовні вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції і цей недолік не може бути усунений ухваленням додаткового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї з сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і наполягала на їх задоволенні, але з такою позицією суду погодитись неможливо, оскільки з журналів судових засідань вбачається (а.с.69,87), що в жодному з судових засідань позивачка участі не приймала і матеріали справи не містять даних про вручення позивачці судових повісток в передбаченому ст.76 ЦПК України порядку.

В своїй телеграмі, направленій суду 25грудня 2009 року (а.с.92), позивачка посилається на те, що про судове засідання, яке відбулося 4 груднявона не знала, повістки не отримувала і копія рішення їй не направлялась.

Розглянувши справу за відсутності позивачки, суд позбавив себе змоги уточнити у неї межі позовних вимог та їх підстави, що також є причиною для скасування рішення, відповідно до п.3 ст.311 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною 3 ст.303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, допустив порушення норм процесуального права, ухвалене рішення на підставі п.п.3,5 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.п. 3, 5 ч.1 ст.311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерноготовариствакомерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськавід04 грудня2009 року скасувати і справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: