Вишгородський районний суд Київської області
Справа №2-3519/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 р. Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Божок С.К.

при секретарі - Зелінському Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді Київської області з цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижчедубечанської сільської ради, третя особа : Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Київської області про визнання права власності на спадкове майно

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабки ОСОБА_2 - на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на земельну частку ( пай ) , розміром 3,33 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі на місцевості, що знаходиться в користуванні СВК « Деснянський « с. Н.Дубечня Вишгородського району. Свої вимоги мотивував тим, що за померлою бабою ОСОБА_2 право власності на житловий будинок у Вишгородському БТІ не зареєстровано - відсутні правовстановлюючі документи . Державний акт на земельну ділянку виготовлений, але не зареєстрований у встановленому порядку у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . За відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно він не може оформити свої спадкові права у встановленому порядку.

Крім того, на території домоволодіння , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є самочинна забудова - гараж та погріб. Відповідно до висновку інспекції ДАБК у Вишгородському районі № 87/10 від 27.08.2010 р. самочинно виконане будівництво гаражу під літ « М « 8,00x2,00 у стадії будівництва, погребу під літ. « Є « , будівельною площею 17,30 кв.м. не суперечить санітарним, планувальним та протипожежним вимогам ДБН 360-92**.

Земельна частка ( пай ) належала померлій ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай), виданого Вишгородською районною державною адміністрацією і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів 19.10.2000 р. за № 203. У 2007 р. ОСОБА_2 здала сертифікат до Державного земельного кадастру Вишгородського району для виготовлення державного акту на право власності . Проте, державний акт на право власності не отримала , оскільки померла.

Належність ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями підтверджується довідкою Нижчедубечанської сільської ради .

У судовому засіданні представник позивача доводи позовної заяви підтримала та додала, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина , крім вищезазначеного майна , на земельну ділянку, розміром 0, 25 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку; на земельну ділянку розміром 0,4900 , яка розташована на території АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на земельну ділянку розміром 0,3640 га , яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району з цільовим призначенням для ведення селянського господарства. Свої спадкові права позивач на зазначені земельні ділянки оформив , шляхом отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім позивача, інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - Нижчедубечанської сільської ради - в судове засідання не з`явився; про день, час слухання справи повідомлений у встановленому порядку ; надав до суду заяву щодо розгляду справи за їх відсутності.

Представник третьої особи - Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Київської області в судове засідання не з`явився. Про день, час слухання справи повідомлений у встановленому порядку . Надав до суду заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, проти позову не заперечує.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України.

Суд , вислухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , актовий запис за № 5 від 01.03.2010 р. ( а.с.18 ).

У відповідності до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; на земельну частку ( пай ) , розміром 3, 33 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі на місцевості, що знаходиться в користуванні СВК « Деснянський « с. Н.Дубечня Вишгородського району; на земельну ділянку, розміром 0, 25 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку; на земельну ділянку розміром 0,4900 , яка розташована на території АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на земельну ділянку розміром 0,3640 га , яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району з цільовим призначенням для ведення селянського господарства.

Спадщина відкрилася за заповітом. Даний заповіт не змінений та не скасований.

Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має.

Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , звернувшись у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до Вишгородської районної державної нотаріальної контори.

На частину спадкового майна після смерті ОСОБА_2 позивач оформив свої спадкові права шляхом отримання у Вишгородській державній районній нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0, 25 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку; на земельну ділянку розміром 0,4900 , яка розташована на території АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на земельну ділянку розміром 0,3640 га , яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району з цільовим призначенням для ведення селянського господарства.

Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть , спадковою справою за № 258/2010 р. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , копії яких знаходяться в матеріалах справи ( а.с. 43 - 77, 18 ).

Стаття 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Факт належності на праві приватної власності ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 підтверджується будинковою книгою, де зазначено , що померла ОСОБА_2 є домовласником, довідкою виконкому Нижчедубечанської сільської ради від 18.08.2010 р., з якої вбачається, що домовласником будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 ; копія будинкової книги та довідка виконкому сільської ради знаходяться в матеріалах справи ( а.с. 16, 4).

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_2 належало право на земельну частку ( пай) у землі , яка перебуває у колективній власності СВК « Деснянський « розміром 3.33 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) , на підставі рішення Вишгородської райдержадміністрації від 13 червня 2000 р. № 263. Дана обставина підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку ( пай ), виданого 10 жовтня 2000 р. та зареєстрованого 19 жовтня 2000 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) за № 203.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай ) та Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 2598 від 08.12.2009 р. на ім.» ОСОБА_3 виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку ( серія ЯЛ № 102954 ) , згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1, 3155 га , яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :35:168:0012 та Державний акт на право власності на земельні ділянку ( серія ЯЛ № 074769 ) , згідно якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0.6290 га , яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородсьокго району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер земельної ділянки :35:171:0166.

Державні акти на право власності на земельні ділянки виготовлені на ім.» ОСОБА_3 , але не зареєстровані у встановленому порядку у зв`язку зі смертю останньої та тривалим виготовленням технічної документації та роздрукуванням бланків державних актів.

Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 за життя отримала право на земельну ділянку площею 1,3155 га , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :35:168:0012 і це право не припинено у зв`язку з її смертю і тому має входити до складу спадщини

Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 за життя отримала право на земельну ділянку площею 0,6290 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :35:171:0166. і це право не припинено у звязку з її смертю і тому має входити до складу спадщини

Суд дійшов висновку про те, що позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до Вишгородської районної державної нотаріальної контори у визначений законом строк, оформлення своїх спадкових прав на частину спадкового майна, оскільки прийняття спадщини в частині не допускається. З заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у визначений законом строк позивач до нотаріальної контори не звертався.

Відповідно до статті 1268 ЦК України за позивачем має бути визнано право власності на спадкове майно за заповітом - на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 1,3155 га , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :35:168:0012, земельну ділянку площею 0,6290 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :35:171:0166.

Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач просить визнати за ним право власності на самочинно виконане будівництво гаражу під літ « М « та погребу під літ « Є « , які не суперечать планувальним, санітарним та протипожежним вимогам ДБН 360-92**.

Частина 1 ст. 376 ЦК України зазначає , що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом , якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно технічного паспорту від 10.08.2010 р. на будинок АДРЕСА_1 на земельній ділянці є самочинні забудови : погріб « Є « гараж « М «

Відповідно до висновку Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 27.08.2010 за № 87/10 : самочинно виконане будівництво гаражу під літ « М « 8,00 х 2,00 м у стадії будівництва , погребу під літ « Є « буд. пл.. 17,30 кв.м. не суперечить протипожежним, санітарним, планувальним вимог ДБН 360-92**

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб.

Позивач є власниками земельної ділянки площею 0,4900 га, кадастровий номер 32 314 0155, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого 08.10.2010 р. Вишгородською районною державною нотаріальною конторою , зареєстровано в реєстрі за № 1-2961.

Самочинно збудовані гараж піл літ « М « , погріб під літ « Є « не порушують права третіх осіб ; треті особи не заявляли вимог щодо знесення даних самочинних забудов.

Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в силу ч. 5 ст. 376 ЦПК України підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 60, 212,213,215,224,225 ЦПК України, статтями 1220,1268, 1270, 1268, 1233, 376 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на : 1. житловий будинок з надвірними будівлями - сарай „ Б , навіс « Г « , сарай „ Е „ ,, убиральня « Ж « , літня кухня « К « , теплиця « Л « огорожа - 1-5, колодязь - І, свердловина - II, убиральня « Н «, в тому числі на самовільну забудову : погріб « є « , гараж « М « , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

2.земельну ділянку площею 1,3155 га , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :35:168:0012, яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради.

3.земельну ділянку площею 0,6290 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :35:171:0166, яка розташована на території Нижчедубечанської сільської ради

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя