УХВАЛА ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

Апеляційний суд Кіровоградської області

Справа № 22- 4584-2010 р. Головуючий у 1-й інстанції-БерезійЮ.А.

Категорія 57 Доповідач - Франко В.А.

26 серпня 2010 року Колегія суддів судової палати у

цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Суржика М.М., Суддів - Франко В.А., Кодрула М.А. при секретарі - Липі А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 5 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Маловисківському районі Кіровоградської області про стягнення недоплаченої щомісячної держаної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

28 липня 2009 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області в якому просила поновити пропущений строк для звернення, визнати неправомірною бездіяльність відповідача . Зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 5 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Суд поновив ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду за захистом прав.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії передбаченого ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 5 лютого 2010 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволені решти позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 ЗУ'«Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп та від 22.05.2008 року №10-рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області - відхилити.

Постанову Маловисківського району Кіровоградської області від 5лютого 2010 року -залишити без змін.

Ухвааа оскарженню не підлягає

Головуючий :

Судді: