АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9137/10 Головуючий у 1-й інстанції Савіченко В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року м. Полтава

2010 року серпня місяця 17 дня у м. Полтаві колегія судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ПІКУЛЯ В.П., АКОПЯН В.І.

при секретарі - Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішенн Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 д ОСОБА_3 про усунення права користування земельної ділянкою шляхом відновлення меж земельної ділянки,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 9 червня 2010 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення права користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення меж земельної ділянки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4Л подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, посилаючись н порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нов< рішення по суті позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 проситі відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 та залишити рішенні без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованісті рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційно скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційний скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі- продажу від 10 жовтня 1960 року ОСОБА_5Ф продала, а ОСОБА_2 придбала 4/5 частин домоволодіння в м. Кременчук, вул. Писарівська, 14 (нині вул. І Ткаченко, 16). Розмір земельної ділянки під вказаним домоволодінням не визначений.

Згідно договору дарування від 7 січня 1963 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла у дар 4/5 частини домоволодіння в м. Кременчук, вул. Писарівська, 14. Площа земельної ділянки також не визначена.

¦ і.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 6 липня 1985 року ОСОБА_2 набула право власності на 4/5 частини домоволодіння в м. Кременчук, вул. І. Ткаченко, 16 (колишня Писарівська, 14) після смерті матері ОСОБА_6 Вказане домоволодіння розташоване на землі держфонду розміром 621 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту на жилий будинок по вул. Ткаченка, 16 в м. Кременчуці від 2 листопада 1978 року загальна площа земельного участка під домоволодінням по вул. І Ткаченко, 16 складає 621 кв.м. згідно рішення виконкому Ради народних депутатів від 8 жовтня 1953 року.

Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради 19 грудня 1997 року прийнято рішення №1578 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку по вул. Ткаченка, 16 пропорційно до належної частки у домоволодінні - 497 кв.м. та зобовязано громадян замовити виготовлення проектної документації по передачі земельних ділянок у приватну власність та встановлення меж цих ділянок в натурі (на місцевості).

Проте в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи які б підтверджували набуття права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку. Також відсутній акт щодо встановлення меж ділянок в натурі підписаний як власниками домоволодіння по вул. Ткаченка, 16 так і власниками сусідніх межуючи земельних ділянок.

з

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 травня 2009 року можливо запропонувати один варіант користування земельною ділянкою у відповідності до порядку користування якій склався.

З часу придбання домоволодіння колишніми та нинішніми власниками на протязі більш ніж 50 років встановлено фактичні межі користування земельною ділянкою, питання перерозподілу меж не ставилося.

За вказаних обставин, враховуючи, що позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав через 50 років з часу утворення спірної ділянки, місцевий суд правомірно застосував строк позовної давності, відмовивши в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.І ст.307, 308, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий у справі:

Судді:

З оригіналом вірно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1