ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-7770/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" грудня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді: Деркач Н.М.

при секретарі: Хуторної Ж.І.

представника відповідача: Лутоніної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі- Фонд) про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на ті обставини, що вона працювала стрижневиком ручного формування в сталефасоноливарному цеху №2 ВАТ «КЦРЗ» з 23.07.1984 року по 06.03.1995 рік, з 06.11.2000 по 31.10.2001 рік, ЗАТ «КЗГО» з 01.11.2001 року по 20.07.2005 рік. На протязі 15 років виконувала роботи які в наслідок недосконалості технологічного процесу були пов`язані з важкою фізичною працею, а також характеризувалися впливами локальної вібрації, шуму, пилу, підвищених параметрів, джерелами яких було недосконале технологічне обладнання. Стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 15 років 1 місяць. Загальний стаж роботи 29 років.

Згідно первинного огляду від 05.10.2005 р. позивачці встановлена була ступінь втрати професійної працездатності - 25%, при останньому переогляді,

який відбувся 19.11.2007 року, втрата професійної працездатності становить 25% з 01.11.2007 року - безстроково. Основний діагноз: вібраційна хвороба першої стадії з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом з частими акроангіноспазмами, нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечо-лопткового періартозу ПФС - другого ступеню, деф. артроз ліктьових колінних суглобів ПФ першого ступеню (20%), хронічний бронхіт (5%).

На цих підставах Відділення виконавчої дирекції Фонду соціальної страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювання України в м. Кривому Розі призначило їй щомісячні страхові виплати, а також нарахована одноразова допомога.

Захворювання пов`язане з таким великим перевантаженням негативі вплинуло на стан здоров,я позивачки , що призвело до отримання нею моральних страждань.

Позивачка вважає, що факт заподіяння їй моральної шкоди наявний оскільки вона частково на 25% втратила професійну працездатність працездатному віці від професійних, захворювань, що спричиняє їй мораль страждання, вона відчуває незручності в повсякденному житті, відчуває себе хворою багато років, постійно відчуває біль у суглобах ніг, рук, у хребті, оніміння пальців кистей, утруднення ходи, біль та обмеження рухів в шийному та п-крижовому відділах хребта, головний біль, запаморочення. Через хвилювання, депресію захворіла на гіпертонічну хворобу. Від отримай професійних захворювань в неї склалися дуже складні відносини у сім`ї рідними, друзями. Порушені її нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, вона втратила нормальні стосунки з трудовим колективом, бо відчуває роздратованість.

Всі вказані нею факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок її життя порушили її нормальні життєві зв`язки, для чого вона повинна прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя.

Позивачка оцінює моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідає сумі 181400 грн., яку і просила стягнути на її користь.

Як видно із письмової заяви ( а.с. 3) позивачка підтримувала свої позовні вимоги і просила розглянути справу у її відсутність .

Представник відповідача - проти позову заперечувала пояснивши, Законом України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, спричинили втрату працездатності» у разі втрати потерпілим професії працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд випла моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди встановлює МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивачки не був.

Крім того, 1 січня 2008 року набрав чинності Закон України "1 Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року №107-УІ, в які

на підставі п.44 розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» у п.З розділу XI «Прикінцеві положення»: після абзацу третього доповнено новим абзацом такого змісту: «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року». Тобто, з 01.01.2008 року у Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві відсутній обов`язок, щодо відшкодування моральної шкоди всім застрахованим і членів їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку.

По-друге, 20 березня 2007 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Таким чином, Фонд соціального страхування ... не повинен виплачувати позивачці моральну шкоду.

Крім того, позивачка звернулася до суду з пропуском строку позовної давності, тобто позивачка пропустила строк, у межах якого вона мала право звернутися до суду з вимогою про захист свого права.

Суд, вислухавши доводи представника відповідача , дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи позивачка ОСОБА_2 на протязі 15 років працювала стрижневиком ручного формування в сталефасоноливарному цеху №2 ВАТ «КЦРЗ» з 23.07.1984 року по 06.03.1995 рік, з 06.11.2000 по 31.10.2001 рік, ЗАТ «КЗГО» з 01.11.2001 року по 20.07.2005 рік.

При обговоренні питання про спричинення позивачці морального збитку, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан її здоров`я.

За час роботи позивачка отримала професійне захворювання, згідно акту розслідування професійного захворювання від 22 червня 2005 року , та за , висновками первинної МСЕК від 05.10.2005 р. їй встановлена була ступінь втрати професійної працездатності - 25%, а з 01.11.2007р.втрата працездатності також 25% безстроково. Основний діагноз: вібраційна хвороба першої стадії з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, церебрально- периферичним ангіодистонічним синдромом з частими акроангіноспазмами, нейро дистрофічними проявами у вигляді двобічного плечо-лопткового пері артозу ПФС -другого ступеню, деф. артроз ліктьових і колінних суглобів ПФ першого ступеню (20%), хронічний бронхіт (5%).

Оскільки позивачка є застрахованою особою відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від

нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», згідно зі ст.21 п.1 «є» 28 ч.З вказаного Закону, в обов`язки відповідача входить своєчасне та в повному обсязі відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я у вигляді страхової виплати у відшкодування моральної шкоди за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Суд вважає, що факт заподіяння позивачці моральної шкоди наявний, оскільки вона частково - на 25% втратила професійну працездатність в працездатному віці від профзахворювань згідно висновків МСЕК, що спричиняє їй моральні страждання, вона відчуває незручності в повсякденному житті, відчуває себе неповноцінною людиною, як вдома так і перед сторонніми людьми.

Крім того, у судовому засіданні було з`ясовано, що на день розгляду справи стан здоров`я позивачки погіршується, вона змушена постійно лікуватися, однак, поліпшення не настає, хвороба прогресує. Ці факти підтверджені наявними у матеріалах справи виписками із історії хвороби .

У підтвердження позовних вимог позивачка також зазначила, що у зв`язку з хворобою відчуває себе хворою багато років, постійно відчуває біль у І суглобах ніг, рук, у хребті, шиї, оніміння пальців кистей, утруднення ходи, біль та обмеження рухів в шийному та п-крижовому відділах хребта, головний біль, запаморочення. Крім цього втратила нормальний сон і відпочинок. Через постійний біль у хребті не може лежати на спині. Не має можливості займатися хатньою роботою: пальці не рухаються, виникають мікро спазми, заніміння в руках.

Змушені зміни в життєвих відносинах, сімейних обставинах, викликають у позивачки моральні переживання, почуття безвихідності і відсутності перспектив на майбутнє. Всі вказані позивачкою факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм і та порядок її життя, порушили її нормальні життєві зв`язки, для чого вона повинна прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя.

Обговорюючи розмір відшкодування позивачці моральної шкоди, суд враховує, характер та об`єм її фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного профзахворювання, тривалість лікування, втрату можливості її повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін її життєвих зв`язків, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки, позивачкою втрачено 25% професійної працездатності по профзахворюванням згідно первинного висновку МСЕК від 05.10.2005 року, дата якого є датою страхового випадку, який настав вже після 1 квітня 2001 року, тобто вже після введення в дію Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", з урахуванням вказаних позивачкою та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачці, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на її користь 25000 грн. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено обов`язок Фонду... відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Вказане положення не виключає обов`язку Фонду відшкодовувати моральну шкоду спричинену умовами виробництва в інших випадках, коли здійснення права застрахованих на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої умовами виробництва, повинно забезпечуватись Фондом на підставі ст.ст. 1, 5, 6, 13, 21 та частини 3 ст. 28 цього Закону всім потерпілим, в тому числі в випадку тимчасової, стійкої або повної втрати професійної працездатності.

Саме цим Законом, на час встановлення позивачці первинно ( в жовтні 2005 року) втрати працездатності, урегульовано порядок відшкодування шкоди внаслідок нещасних випадків та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності, а тому посилення представника відповідача на пропуск терміну позовної давності відповідно до ЦК та КЗпроП України є безпідставними.

Виходячи з того, що право, на відшкодування моральної шкоди у позивачки виникло з 05.10.2005 року, дія Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік», яким внесені зміни в Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» щодо припинення відшкодування Фондом соціального І страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку з 1 січня 2008 року» на правовідносини сторін не поширюється, тому посилання відповідача на вказані Закони, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог суд вважає необгрунтованими.

Згідно з рішенням Конституційного Суду №6-рп/2007р, від 09.07.2007р.; № 10-рп/2008 р від 22.05.2008р.» Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина».

Тобто, право застрахованої особи на отримання страхових виплат виникає під час дії законодавчих актів, які надають йому право на отримання відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача, заперечуючи проти заявленого позову, у судовому засіданні, на підставі ст. 60 ЦГЖ України не надав доказів на спростування тверджень позивача.

З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦГЖ України доказів суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності чи відсутності з цього приводу висновку ОСОБА_3 , яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як одну із передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» страхових виплат.

Керуючись ст.З, 8, ч.З ст.22 Конституції України, ст..ст.1, 2, 5, 6, 13, 21, 28, 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності»,ст.ст.3,7,10,11,60,86,88,209,212-215ЦПКУкраїни, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (р/р № НОМЕР_1 , МФО 805012 банк Управління державного казначейства України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код 25913606) на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. ( двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 - відмовити.

Судові витрати покласти за рахунок держави.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі ( р/р № НОМЕР_1 , МФО 805012 банк Управління державного казначейства України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код 25913606) на користь Територіального управління державної судової адміністрації Дніпропетровської області витрати на інформаційне технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 15 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. М. Деркач