АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: забезпечення позову Доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року Судова колегія палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді Пилипчук Н.П.,

суддів Кірсанової Л.І.,

ОСОБА_1

при секретарі Козир Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом ТОВ „Студія Вікторі доОСОБА_2 про захист прав інтелектуальної власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ТОВ „Студія Вікторі звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними використання ОСОБА_2 знаків для товарів і послуг „IBD, „EzFLow, які належать позивачу згідно свідоцтв, отриманих у встановленому законом порядку, заборони подальшого використання цих знаків та стягнення збитків ( упущеної вигоди), завданих неправомірними діями відповідача в розмірі 410 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач здійснює продаж товарів під належним йому на праві інтелектуальної власності згідно свідоцтв від 15.05.2006 року та від 15.12.2006 року знаками „IBD, „EzFLow, а також використовує ці знаки в рекламних цілях без дозволу ТОВ „Студія Вікторі. В цьому позивач вбачає порушення своїх законних прав інтелектуальної власності та просить припинити такі порушення і стягнути збитки ( упущену вигоду), завдану розірванням його контрагентами договорів на продаж продукції марок „IBD, „EzFLow. Також позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на належні відповідачу ОСОБА_2 косметичні препарати, перелік яких міститься в заяві. Посилається при цьому на те, що невжиття таких заходів може істотно утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2010 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на косметичні препарати, що належать ОСОБА_2 та знаходяться на зберіганні у фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за адресою м. Харків вул.. 1-ої Маївки,20, перелік яких міститься в ухвалі ( всього 195 найменувань).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали суду про забезпечення позову в звязку з порушенням норм процесуального права. Зазначено, що ухвала про забезпечення позову не є мотивованою. Вказані в ухвалі косметичні препарати не знаходяться на зберіганні у ОСОБА_3 За даними позивача вони знаходяться у ОСОБА_4, яка є офіційним дилером цієї косметичної продукції по Харківській області і працює в ТОВ „Студія Вікторі, тобто фактично продукція знаходиться у позивача . Апелянт вважає, що ухвала винесена без встановлення наявності майна, на яке накладається арешт, його місцезнаходження, особу у якої воно знаходиться на зберіганні та її місцезнаходження. Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 є приватним підприємцем. Вилучені у неї косметичні препарати є предметом господарської діяльності. Вважає, що спір не може розглядатися у Московському районному суді, а повинен розглядатися у господарському суді. Також зазначає, що оскільки питання про забезпечення позову вирішувалося після відкриття провадження у справі, суд повинен був сповістити сторони про час та місце слухання справи. Але суд сторони не сповістив.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися до судового засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено позов майнового характеру та його дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи інших осіб. Тому в разі невжиття таких засобів майно відповідача може бути відчужене, що унеможливить звернення стягнення на нього в порядку виконання рішення суду. Тобто невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, суд першої інстанції виходив і з того, що частина належних відповідачу косметичних препаратів містить знаки для товарів та послуг „IBD, „EzFLow, а позивач звернувся з позовом про визнання неправомірними використання ОСОБА_2 цих знаків.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як такий висновок відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, зо беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи та пояснень представника „ ОСОБА_5 суді апеляційної інстанції убачається, що позивач ТОВ „Студія Вікторі звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними використання ОСОБА_2 знаків для товарів і послуг „IBD, „EzFLow, які належать позивачу згідно свідоцтв, отриманих у встановленому законом порядку, заборони подальшого використання цих знаків та стягнення збитків ( упущеної вигоди), завданих неправомірними діями відповідача в розмірі 410 000 грн. Зазначене свідчить про те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою майнового характеру та вказаний позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу.

В звязку з наведеним суд першої інстанції дійшов правильного висновку що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по цій справі. Заява позивача про забезпечення позову обґрунтована і районний суд задовольнив її на законних підставах..

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на косметичні препарати співмірні з заявленими позовними вимогами.

Посилання апелянта, що вказані в ухвалі косметичні препарати не знаходяться на зберіганні у ОСОБА_3С, а знаходяться у ОСОБА_4, яка є офіційним дилером цієї косметичної продукції по Харківській області і працює в ТОВ „Студія Вікторі, тобто фактично продукція знаходиться у позивача безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Також невірним є посилання апелянта, що спір не може розглядатися у Московському районному суді, а повинен розглядатися у господарському суді. З пояснень представника позивача убачається, що відповідач оскаржила ухвалу районного суду про відкриття провадження у справі в звязку з недотриманням правил підсудності. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2010 року вказана апеляційна скарга відхилена, а ухвала районного суду залишена без змін.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу районного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ст. 312, ст .ст. 313-315, 317-319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: