АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

Суддів: Перцової В.А., Повєткіна В.В.

При секретарі: Кононенко І.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Міського комунального підприємства «Дні-пропетровський електротранспорт» про відшкодування шкоди, третя особа ОСОБА_3, -

В с т а н о в и в :

В вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 14 березня 2008 року по вул. Героїв Сталінграда в м. Дніпропетровську з вини ОСОБА_3, яка керувала тролейбусом ЮМЗ NIR 2 інвентарний номер 2082, належним відповідачу, сталося ДТП, внаслідок чого пошкоджений належний позивачу автомобіль Форд д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, чим позивачу спричинено матеріальну шкоду в сумі 12363,10 грн., розмір якої встановлений згідно висновку автотоварознавчого дослідження, збитки в сумі 550,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження та моральну шкоду в сумі 12000,00 грн., які відповідачем не відшкодовані. Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначені суми (а.с.4-6).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, на його користь з відповідача стягнуто матеріальну шкоду в сумі 12913,10 грн., моральну шкоду в сумі 1200,00 грн. та судові витрати в сумі 390,00 грн., а всього 14503,10 грн., в іншій частині позову - відмовлено (а.с.65-66).

В апеляційній скарзі (а.с.72-75) Міське комунальне підприємство «Дніпропет-ровський електротранспорт» просить рішення суду першої інстанції про задоволення позову скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову, оскільки:

- провадження у справі відкрите судом без врахування порушень представником позивача ОСОБА_4 вимог ст.ст.80,81 ЦПК України щодо сплати судових витрат;

- не встановлено, хто саме керував автомобілем позивача на час скоєння ДТП, оскільки в довіреності на управління автомобілем позивача крім його представника зазначені і інші особи;

- безпідставно стягнуто моральну шкоду, розмір якої позивачем не обгрунтований;

- в процесі розгляду справи встановлено, що позивач частково відремонтував автомобіль, але доказів своїх витрат суду не надав;

- при вирішенні питання про стягнення на користь потерпілого вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд не обговорив питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги за рахунок відповідача, суд першої інстанції встановив, що позивачу спричинено шкоду внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП з вини робітника відповідача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦПК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Вина водія ОСОБА_3 в скоєнні ДТП встановлена постановою Кіровського райсуду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2008 року (а.с.22).

ДТП скоєне під час виконання ОСОБА_3 трудових обовязків.

Згідно з адміністративним матеріалом № 3-2851/08 зазначена постанова суду відповідачем не оскаржена, у встановленому законом порядку не скасована.

Отже відповідно до ст.1172 ЦК України за спричинену позивачу матеріальну шкоду несе відповідальність відповідач, з яким ОСОБА_3 знаходилась в трудових правовідносинах.

Згідно з ст.1192 ЦПК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлений згідно з висновком автотовароведческого дослідження № 19/03/08-К від 19 березня 2008 року розмір матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля позивача становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля та величини втрати товарної вартості (а.с.13-21).

Отже відсутні підстави для вирішення питання щодо передачі відповідачу будь-якого майна після відшкодування збитків.

Як пояснив представник позивача ОСОБА_4 він частково відремонтував автомобіль, бо йому не хватило коштів на повний ремонт.

Інших доказів з цього питання сторони суду не надали, а тому у суда першої інстанції відсутні підстави для вирішення питання щодо встановлення реальної вартості понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля.

З пояснень представника позивача ОСОБА_4 та адміністративного матеріала № 3-2851/08 вбачається, що автомобілем позивача на час скоєння ДТП керував ОСОБА_4

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права при відкритті провадження у справі, дій представника позивача без належних повноважень та не встановлення судом першої інстанції особи, яка керувала автомобілем позивача на час скоєння ДТП, оскільки це не є підставою для скасування судового рішення.

Розмір моральної шкоди встановлений судом відповідно до вимог ст.23 ЦК УКраїни у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивача з урахуванням конкретних обставин справи і не пов'язаний з моментом відшкодування позивачу матеріальної шкоди.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У звязку з викладеним та керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного про-цесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: