Справа № 2-67/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" квітня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Марчука 1.С.

при секретарі Ковалець Г.І.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Позов мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте більше 20 років в ній не проживає, а тому відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України втратив право на користування нею.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просить суд постановити рішення, яким зобов'язати позивача за первісним позовом ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселити його у цю квартиру. Зустрічний позов мотивує тим, що він проживає у спірній квартирі з 1974 року на правах члена сім'ї, позивач за первісним позовом ОСОБА_3 незаконно здійснив приватизацію квартири, одночасно із зверненням до суду з позовом змінив замки у вхідних дверях, сфабрикував акти про його не проживання у спірній квартирі. Як на підставу своїх позовних вимог вказує також на те, що відповідно до договору дарування /і частини спірної квартири, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та їх матір'ю ОСОБА_5 26.01.2008 року, відповідач визнав його законне право на користування квартирою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримала, зустрічний не визнала, додатково пояснила, що позивач та відповідач є рідними братами, дійсно проживали у спірній квартирі, проте, створивши сім'ю, відповідач ОСОБА_4 переїхав на постійне місце проживання до дружини в село Підгайчики Самбірського району, з того часу, а це близько 20 років, у спірній квартирі не проживає. Коли ще була живою мати сторін по справі, то часом її провідував як гість, зареєстрований у квартирі не був. Позивач ОСОБА_3 та мати сторін по справі ОСОБА_5 приватизували спірну квартиру, а в подальшому ОСОБА_5 свою частку подарувала позивачу ОСОБА_3 згідно договору дарування від 26.01.2008 року. На час приватизації квартири відповідач не був зареєстрований у спірній квартирі, не проживав у ній, а тому участі у її приватизації не брав. У вересні 2006 року відповідач був зареєстрований у спірній квартирі тимчасово на один рік, при цьому необхідність реєстрації свого місця проживання у спірній квартирі мотивував необхідністю отримання кредиту. У 2007 році відповідач був зареєстрований у спірній квартирі на постійно, при цьому позивач на це згоди не давав, згоду давала лише мати сторін по справі ОСОБА_5 В подальшому позивач ОСОБА_3 погодився з фактом реєстрації відповідача у спірній квартирі, що і зазначено в договорі дарування від 26.01.2008 року.

21.03.2009р. мати сторін по справі ОСОБА_5 померла. Оскільки відповідач у спірній квартирі не проживав більше одного року після смерті матері, а реєстрація його місця проживання за адресою АДРЕСА_1 носила формальний характер, то він втратив право на користування цією квартирою, а тому його зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення просить відхилити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов заперечив, свій зустрічний позов підтримав, додатково пояснив, що у спірній квартирі проживає з 1974 року, ніколи проживати у ній не переставав, позивач ОСОБА_3 незаконно здійснив приватизацію квартири без його участі. При укладенні договору дарування частини квартири від 26.01.2008 року, коли мати сторін по справі подарувала позивачу ОСОБА_3 1/2 частину спірної квартири, позивач визнав його право проживання у спірній квартирі та підкреслив додатково, що укладений договір надалі не змінюватиме його права користування квартирою. Всупереч цьому позивач у червні 2009 року змінив замки у вхідних дверях і звернувся до суду з позовом, сфальсифікувавши при цьому акти про його не проживання у спірній квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 станом на 17.05.2006 року у цій квартирі були зареєстровані позивач ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_5 Розпорядженням органу приватизації при Рудківській міській Раді № 29 від 17.05.2006 року спірна квартира буча передана у спільну часткову власність позивачу та його матері ОСОБА_5, та 29.05.2006 року їм було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 541713. Вказане свідоцтво про право власності було зареєстроване у Самбірському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11014906 від 22 червня 2006 року. З огляду на наведені докази, суд приходить до висновку, що позивач та його мати ОСОБА_5 з передбачених законом підстав набули права спільної часткової власності на спірну квартиру.

Як вбачається з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 довідки № 1377 від 17.06.2009 року, копії паспорта відповідача ОСОБА_4, лише після приватизації спірної квартири, а саме 26 вересня 2006 року відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований у ній тимчасово - до 22 вересня 2007 року, а з 02 жовтня 2007 року зареєстрований за вказаною адресою постійно.

Як вбачається з договору дарування від 26.01.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_5 подарувала належну їй 1/2 частку у спірній квартирі позивачу ОСОБА_3, останній на момент укладення договору дарування визнавав право відповідача на проживання у спірній квартирі. Так, відповідно до п.6 договору дарування сторони свідчать, що на момент укладення цього договору в квартирі є зареєстрований і має законне право на користування відповідач ОСОБА_4 і договір дарування не змінює прав сторін, а саме - дарувальника ОСОБА_5 позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 Оцінюючи зміст п.6 договору дарування від 26.01.2008 року, суд приходить до висновку, що цим пунктом договору дарування сторони договору підтвердили право відповідача на користування спірною квартирою як члена сім'ї, яке виникло у нього до укладення договору дарування, а саме - з часу його реєстрації у спірній квартирі, при цьому обдаровуваний - позивач ОСОБА_3 жодних додаткових обов'язків на себе по відношенню до відповідача не брав.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що вона на протязі останніх декількох років життя ОСОБА_5, яка хворіла та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, доглядала її, готувала їй їсти, оскільки позивач, який є її зятем, працює за кордоном, а відповідач проживає з сім'єю в селі Підгайчики. Відповідач на протязі тривалого часу у спірній квартирі не проживав, до матері провідати приїжджав рідко і на короткий час, при цьому дружина відповідача навіть не виходила з машини. Відповідач регулярно бував у матері лише на Різдво та Паску, причому в якості гостя, а не особи, яка проживає у квартирі.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що проживає в будинку № 12а поверхом вище від спірної квартири з дитинства. Позивача та відповідача по справі знає з малих років, знав також їх батьків. Ствердив, що за останні роки бачив відповідача лише декілька разів, як він заходив до матері. Ніколи не бачив його біля спірної квартири в домашньому одязі, ранком, як він виходить на роботу, чи ввечері, коли повертається. Ствердив також, що після смерті ОСОБА_5 у спірній квартирі ніхто не живе, йому це достовірно відомо, так як за характером роботи і , він часто повертається додому пізно ввечері, і у квартирі жодного разу не бачив увімкненого світла.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що є депутатом Рудківської міської Ради та неодноразово виходив в складі комісії за адресою АДРЕСА_1 складати акти про факт не проживання відповідача по справі за заявами позивача по даній справі. При цьому квартира постійно була зачиненою, зі слів сусідів йому відомо, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі на протязі багатьох років, про що складені відповідні акти.

Як вбачається з актів від 24.04.2009р, 14.05.2009 р, 01.06.2009р, 10.06.2009р., складених комісією Рудківської міської Ради, встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає.

На підставі наведених доказів суд приходить до висновку, що факт не проживання відповідача у спірній квартирі більше одного року є доведеним, при цьому суд критично оцінює пояснення відповідача про не проживання у спірній квартирі по причині чинення йому перешкод в користуванні квартирою, оскільки, як вбачається із зустрічної позовної заяви, позивач ОСОБА_3 змінив замки на вхідних дверях лише 10.06.2009 року, тобто безпосередньо перед зверненням до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, оскільки зібраними по справі доказами встановлено, що відповідач постійно проживає з сім'єю в селі Підгайчики, а у спірній квартирі не проживає понад один рік, а, отже, втратив право на користування нею. З цих же підстав не підлягає задоволенню зустрічний позов ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою та вселення в неї.

Керуючись ст.ст. 15,30,62, 209 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя