АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-7982/09 Головуючий у 1-й інстанції Берегуляк
Провадження № 22-ц-206/10 Доповідач - .
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2010 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

Суддів ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Танцюра О.В.

з участю: ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, представника ВАТТернопільавтотранс 16100

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства Тернопільавтотранс 16100, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ВАТ Тернопільавтотранс 16100, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення її на посаді голови правління генерального директора товариства та визнання незаконним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Тернопільавтотранс 16100 від 21 жовтня 2009 року в частині дострокового розірвання трудового контракту між ОСОБА_3 і ВАТ Тернопільавтотранс 16100. Позивачка зазначає те, що відсутні підстави для дострокового розірвання з нею трудового договору (контракту). Крім цього, проведення позачергових загальних зборів товариства було незаконним, оскільки рішенням Господарського суду Тернопільської області від 9.10.2009 року відстрочено проведення вказаних зборів до набрання законної сили рішенням цього суду, а також перебувала у відпустці на дату проведеення цих зборів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року :

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Тернопільавтотранс 16100 від 21 жовтня 2009 року в частині розірвання трудового контракту між ОСОБА_3 і ВАТ Тернопільавтотранс 16100.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді голови правління генерального директора ВАТ Тернопільавтотранс 16100 з 21 жовтня 2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині поновлення на роботі підлягає до негайного виконання.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 8,50 грн. судового збору в дохід держави та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в користь місцевого бюджету.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції в силу вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 жовтня 2008 року Про практику розгляду судами корпоративних спорів не вправі був вирішувати питання про визнання незаконним рішення позачергових загальних зборів, оскільки така вимога не є способом захисту порушених прав у вказаній категорії трудових спорів.

Крім цього, ОСОБА_5 зазначив, що суд першої інстанції порушив визначений ЦПК України порядок розподілу судових витрат, оскільки на нього та співвідповідача ОСОБА_6 покладено судові витрати в справі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 щодо визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів ВАТ Тернопільавтотранс 16100 в частині розірвання трудового контракту між позивачкою та товариством, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про розірвання контракту було прийнято неправомочним роботодавцем, оскільки проведення вказаних зборів було заборонено рішенням Господарського суду Тернопільської області від 9.10.2009 року.

Однак, в цій частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції не може погодитись, оскільки такий спосіб захисту поновлення трудових прав не передбачено законодавством.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів :

При вирішенні питання про те, чи є спір, що виник між господарським товариством та посадовими особами товариства, які входять до складу виконавчого органу товариства або наглядової ради товариства, трудовим чи корпоративним, судам необхідно керуватися положеннями глави XV Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

Відповідно до статті 3 КЗпП до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою статті 65 ГК у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), у якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. За частиною шостою статті 65 ГК керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону.

Спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства.

Способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є позов про поновлення на посаді, зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства.

Тому, в цій частині рішення суду слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні вимоги про визнання незаконним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Тернопільавтотранс 16100 від 21 жовтня 2009 року в частині дострокового розірвання трудового контракту між ОСОБА_3 і ВАТ Тернопільавтотранс 16100.

Поновляючи ОСОБА_3 на посаді голови правління генерального директора суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для дострокового розірвання контракту, які передбачені Статутом підприємства та контрактом від 19 березня 2008 року між позивачкою та Наглядовою радою ВАТ Тернопільавтотранс 16100.

Крім цього, на момент прийняття рішення про розірвання контракту позивачка перебувала у щорічній відпустці, що суперечить вимогам трудового законодавства.

З таким висновком суду погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він грунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу №93-с від 19.10.2009 року ОСОБА_3 - голова правління директор ВАТ Тернопільавтотранс 16100 з 20.10.2009 року по 14.11.2009 року включно перебувала у щорічній відпустці. Вказаний наказ зареєстрований в журналі реєстрації наказів ВАТ Тернопільавтотранс 16100 з 2007 по 2009 роки.

Обгрунтованим є висновок суду першої інстанції і стосовно відсутності підстав для дострокового розірвання контракту .

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що порушено трудові права ОСОБА_3В, які підлягають захисту шляхом поновлення на посаді голови правління генерального директора ВАТ Тернопільавтотранс 16100.

Тому, рішення суду першої інстанції у вказаній частині є законним та обгрунтованим, оскільки постановлено на основі повного та правильного з'ясування характеру спірних правовідносин, вірного застосував норми матеріального права та дослідження наявних у справі доказів.

Підставними є доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції порядку розподілу судових витрат між сторонами.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції у вказаній частині змінити, поклавши судові витрати на основного відповідача у справі - ВАТ Тернопільавтотранс 16100.

Керуючись ст.ст.308, 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

В И Р І Ш ив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задровольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року в частині визнання незаконним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Тернопільавтотранс 16100 від 21 жовтня 2009 року щодо розірвання трудового контракту між ОСОБА_3 і ВАТ Тернопільавтотранс 16100 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року в частині стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 8,50 грн. судового збору в дохід держави та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в користь місцевого бюджету змінити,стягнувши з відкритого акціонерного товариства Тернопільавтотранс 16100 8,50 грн судового збору в сумі. та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті - рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської областіОСОБА_7