Справа № 2-673/10
Провадження № б/п
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Усатова Д.Д .

при секретарі Смик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до (ОСОБА_1) ОСОБА_2, ОСОБА_1 Хаїма про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом (ОСОБА_1) ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості по кредиту з позичальника та його поручителя, мотивуючи свої вимоги тим. що 05.11.2007 року між ВАТ «Банк універсальний», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №012-2900/756-0433, відповідно до якого банк надав кредит в сумі 231 000 швейцарських франків строком 01.11.2027 зі сплатою 9,95 % річних.

Того ж дня - 05.11.2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 012-2900/756-0433-Р, згідно якого останній виступив поручителем позичальника.

В позові позивач посилається на те, що фактично прийняті на себе зобов'язання позичальник не виконує: станом на 12.06.2009 року прострочено виконання зобов»язань щодо повернення за кредитним договором кредиту та нарахованих процентів в сумі 14179,03 швейцарських франків.

Відповідно до п.5.2.5. Кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення порушень протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Відповідно до п. 1.3. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов»язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі кредит', регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідно до п.1.4 Договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Вказує, що у зв'язку із зазначеним 07.05.2009 року звернувся з письмовими вимогами до відповідачів виконати свої зобов'язання та погасити заборгованість по кредитному договору, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена.

На підставі викладеного просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 238812,89 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ складає 1679086,50 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 226748,61 швейцарських франків, що еквівалентно 1594262,90 грн., нараховані відсотки - 11911,36 швейцарських франків, що еквівалентно 83748,43 грн., підвищені відсотки - 152,92 швейцарських франків, що еквіваленто 1075,18 грн.

В подальшому представник позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути заборгованість станом на 08.02.2010 року в сумі 252889,83 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ складає 1886659,29 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 226566,78 швейцарських франків, що еквівалентно 1690278,81 грн., нараховані відсотки - 25544,34 швейцарських франків, що еквівалентно 190570,99 грн.., підвищені відсотки - 778,7) швейцарських франків, що еквіваленто 5809,49 грн.

В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав.

Відповідач (ОСОБА_1) ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить розірвати кредитний договір № 012-2900/756-0433 від 05.11.2007 року та зупинити нарахування відсотків і штрафних санкцій, в зв»язку з істотною зміною обставин, оскільки не розраховувала на зміну курсів валют, а тому вважає, що подальша дія договору значно погіршить її майновий стан.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення основного позову та часткове задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором, банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), го в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 05.11.2007 року між ВАТ «Банк універсальний», правонаступником якого є позивач, та (ОСОБА_3) ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 012-2900/756-0433, відповідно до якого банк надав кредит в сумі 231 000 швейцарських франків строком 01.11.2027 зі сплатою 9.95% річних.

Того ж дня - 05.11.2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 012-2900/756-0433-Р, згідно якого останній виступив поручителем позичальника.

Згідно кредитного договору сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіків платежів, а саме: в останній робочий день, що передує «01» числу щомісяця.

Відповідно до п.5.2.5. Кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення порушень протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 кштендарний день з дати відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Згідно п. 1.1.1. кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 29,85 % річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника.

Банк свої зобов'язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав в повному обсязі. Однак, позичальником умови кредитного договору не виконувалися, в зв»язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до п. 1.3. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов»язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідно до п.1.4 Договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 07.05.2009 року позивач звернувся з письмовими вимогами до відповідачів виконати свої зобов'язання та погасити заборгованість по кредитному договору, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена.

Таким чином, і позичальник і поручителі ухилились від виконання своїх зобов'язань за договорами.

Станом на 08.02.2010 року прострочено виконання зобов»язань щодо повернення за кредитним договором кредиту та нарахованих процентів в сумі 252889,83 швейцарських франків, з яких прострочена заборгованість за кредитом 226566,78 швейцарських франків, нараховані відсотки - 25544,34 шв.франків, підвищені відсотки - 778,71 швейцарських франків.

Станом на 12.07.2010 року курс НБУ гривні по відношенню до швейцарського франку складає 749,23 грн. за 100 швейцарських франків.

Отже сума заборгованості становить 252889,83 швейцарських франків, що еквівалентно 1894735,32 грн.

Вказану суму заборгованості суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів.

Крім того, відповідно до ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Як вбачається на момент укладення кредитного договору офіційний курс гривні по відношенню до швейцарського франку складав 437,05 грн. за 100 швейцарських франків.

Суд погоджується з доводами (ОСОБА_1) ОСОБА_2, що починаючи з четвертого кварталу 2008 року відбулась істотна зміна обставин, якими керувалась (ОСОБА_1) ОСОБА_2 укладаючи кредитний договір, а саме: значне зростання курсу швейцарського франку по відношенню до гривні України, що стало причиною здорожчання кредитного ресурсу.

Тому суд вважає за можливе задовольнити вимогу про розірвання кредитного договору.

Що стосується вимоги (ОСОБА_1) ОСОБА_2 про зупинення нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитним договором, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з моменту розірвання договору автоматично припиняються зобов»язання сторін, в тому числі і нарахування процентів та штрафних санкцій за договором. Тому суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про зупинення нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитним договором. Що стосується процентів, що були нараховані до припинення договору, то вони підлягають сплаті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 554, 653, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.57-60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 Хаїма про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 Хаїма на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість в сумі 1894735,32 грн., 1700 грн. держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн., а всього - 1896687,32 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про розірвання договору задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір № 012-2900/756-0433 від 05.11.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Універсал банк» та (ОСОБА_1) ОСОБА_2.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Cуддя: