АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: відшкодування ппсоди
Головуючий 1-ї інсг.: ОСОБА_1.
Доповідач: Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судці Карімової Л.В., суддів: Ізмайлової Г.Н., Яцини В.Б., при секретарі Коршун І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 30.07.2009 року на 50-му км автодороги Київ-Харків-Довжанський відповідач ОСОБА_3, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, не вибрав безпечної дистанції, допустив зіткнення із належним позивачеві на праві власності автомобілем Chevrolet Aveo, державний № НОМЕР_2. Внаслідок зіткнення автомобілю позивача були завдані технічні пошкодження, усунення яких вимагало проведення відновлювального ремонту.

ДТП сталося з вини відповідача ОСОБА_3, про що свідчить постанова Харківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2009 року.

Згідно калькуляції та розрахунку-фактурі СТО №3 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 26 410 грн. 58 коп.

Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, виплатила страхове відшкодування у сумі 15 160 грн. 95 коп. На запити позивача щодо обгрунтування виплаченого йому не в повному обсязі страхового відшкодування відмовилася надати розяснення, про що свідчить лист від 11.01.2010 року.

Згідно п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязків ліміт відповідальності страховика за шкоду, спричинену майну постраждалих, складає 25 500 грн. на одного постраждалого.

А у відповідності до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостачі страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).Тому позивач просив обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, розподілити між відповідачами наступним чином: стягнути з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» 9 829 грн. 05 коп., різницю між лімітом відповідальності Страховика, який складає 25 500, 00 грн., та раніше виплаченим позивачу відшкодуванням у сумі 15 160 грн. 95 коп. та франшизою - 510, 00. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 1420 грн. 58 коп. - різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та франшизою 510, 00 грн. Також просив покласти на відповідачів судові витрати по справі.

Відповідач товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» позовні вимоги не визнало, надало до суду письмові заперечення, де зазначило, що відповідно до Полісу ВС/4600316 від 05.12.2008 року та положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія здійснювала страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 На виконання вимоги ст..34 Закону аварійним комісаром товариства з додатковою відповідальністю «МСК» для подальшого встановлення розміру спричиненого матеріального збитку тричі 03.08.2009 року, 06.08.2009 року, 20.08.2009 року було оглянуто пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль Chevrolet Aveo, державний № НОМЕР_2. Огляди здійснювалися за присутності позивача. ТДВ «МСК» визнає ДТП, що сталася 30 липня 2009 року за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, страховим випадком.

Відповідно до ст.. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Такий порядок передбачено «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/2092 з послідуючими змінами та доповненнями, відповідно до якого у розрахунку розміру матеріального збитку береться до уваги розмір коефіцієнту фізичного зносу запасних частин, що підлягають заміні, оскільки в протоколах огляду належного позивачу пошкодженого транспортного засобу від 03.08.2009 p., 06.08.2009 p., 20.08.2009 p., які підписані власником транспортного засобу, зазначено, що автомобіль використовується в якості таксі. Розмір матеріального збитку у сумі 16 294 грн. 34 коп. встановлено на підставі звіту №12/11 від 24.11.2009 року про оцінку транспортного засобу спеціаліста авто товарознавця ПТП «Торговий ряд», що має відповідний сертифікат субєкта оціночної діяльності, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. Вищевказаний звіт був зроблений з дотриманням вимог Методики, при розрахунку розміру матеріального збитку був, зокрема, врахований коефіцієнт фізичного зносу.

Також сума страхового відшкодування була зменшена на вартість фарбування крила переднього правого і решітки радіатора у загальній сумі 623 грн. 39 коп., оскільки наявність зазначених пошкоджень не була відображена в протоколі огляду місця ДТП, що був складений працівниками ДАІ від 30.07.2009 року та підписаний позивачем. Представник позивача в судовому засіданні вважає, що цілком ймовірно, що наявність вищевказаних пошкоджень не повязана з наслідками ДТП 30.07.2009 року.

Загальний розмір збитку становив 15 670 грн. 95 коп. за відрахуванням франшизи у розмірі 510 грн., страхове відшкодування у розмірі 15 160 грн. 95 коп. було сплачено позивачу. Тому вважав, що зобовязання перед позивачем у виплаті страхового відшкодування було виконано в повному обсязі. Просив врахувати, що рахунок-фактура, наданий позивачем, який визначає вартість ремонтно-відновлювальних робіт у розмірі 26410 грн. 58 коп., не передбачає врахування коефіцієнту зносу, що суттєво впливає на розмір збитку.

Суд розглянув справу за відсутності відповідача, з посиланням на те, що той був належним чином повідомлений.

Не погодившись з таким рішенням, позивач у своїй апеляційній скарзі просить рішення Харківського районного суду Харківської області від 10.09.2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що зявилися у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи на його користь зі страхової компанії 623 грн. 39 коп страхового відшкодування, суд першої інстанції погодився з висновками спеціаліста аварійного комісара страхової компанії та врахував підвищений коефіцієнт зносу автомобіля потерпілого, внаслідок чого з посиланням на ст. 1194 ЦК України стягнув з Василенка О В, окрім франшизи 510 грн., різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, всього 1420 грн. 58 коп.

Судом встановлено, що 30.07.2009 року автомобіль ДЕУ, державний номер НОМЕР_3, який знаходився під керування водія ОСОБА_3, з його вини зіткнувся з автомобілем марки Шевроле «Авео», державний номер НОМЕР_2, яким керував на підставі права власності позивач ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Оскільки ОСОБА_4 застрахував свою цивільну відповідальність власника наземного транспортного засобу, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» визнала вказану ДТП страховим випадком та відповідно до Полісу ВС/4600316 від 05.12.2008 року виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 15 160 грн. 95 коп. Вказана виплата ґрунтується на результатах огляду ушкодженого транспортного засобу, які містяться в Протоколах від 03.08.2009р., від 06.08.2009р. та від 20.08.2009р., а також - на звіті спеціаліста від 18 листопада 2009 року №12/11 про оцінку транспортного засобу позивача (а с. 18-22, 30-32).

Всупереч вимог ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення, суд першої інстанції, мотивуючи свої висновки щодо вартості матеріального збитку із врахуванням фізичного зносу автомобіля позивача записами, які містяться у протоколі огляду пошкоджень транспортного засобу, про використання цього авто у якості таксі, не звернув уваги, що такі записи обєктивно нічим не підтверджуються і ґрунтуються лише на припущені, що рація, яка знаходилася у салоні автомобіля позивача в момент ДТП використовувалася для надання послуг з перевезення пасажирів, проти чого заперечував позивач.

Оскільки при недоведеності цього факту та з огляду на рік випуску постраждалого автомобіля позивача, коефіцієнт фізичного зносу не підлягає застосуванню, тому за висновками сертифікованого спеціаліста-оцінювача, які ґрунтуються на обєктивних результатах огляду ушкодженого транспортного засобу позивача, - вартість відновлювального ремонту постраждалого внаслідок ДТП автомобіля складає 21 386 грн. 99 коп.

При цьому судова колегія не погоджується з доводами позивача щодо вартості відновлювального ремонту його автомобіля на суму 26 410 грн. 58 коп., оскільки надана ним на підтвердження цих обставин калькуляція та розрахунок-фактура СТО №3 не повністю узгоджується із результатами огляду ушкодженого транспортного засобу, які містяться в Протоколах від 03.08.2009р., від 06.08.2009р. та від 20.08.2009р.

Згідно п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та страхового полісу , обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, спричинену майну постраждалих, складає 25 500 грн. на одну особу.

У відповідності до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостачі страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За Полісом ВС/4600316 від 05.12.2008 року франшиза складає 510 грн.

Виходячи з наведеного, та з врахуванням вже сплаченого позивачу страхового відшкодування, ТДВ «МСК» повинна сплатити ОСОБА_2 за вказаним договором страхування наступне відшкодування: 21 386, 99 - 15 160, 95 - 510 = 5716,04 грн., а

відповідач ОСОБА_3 - 510 грн., в рахунок повного відшкодування завданої ним шкоди.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити, за його недоведеністю.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив своє рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, із неправильним застосування норм матеріального або процесуального права, то з підстав, передбачених п.п. 1,4 ч. 1 ст. 309/ЩЖ України рішення суду підлягає зміні, а скарга - частковому задоволенню.

При цьому відповідно до правил, які містяться у ст. 88 ЦПК України, підлягає перерозподілу відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 315, 319, 323-327 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2010 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 5716 грн. 04 коп. страхового відшкодування, а також 60 грн. 77 коп. та 119 грн. 30 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 510 грн. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також 1 грн. 23 коп. судового збору та 100 грн. 70 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: