Справа №22-ц-3746/10 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Семеній Л.І.,

суддів Білецького О.М., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 24 березня 2010 року

у справі за позовом прокурора Кролевецького району в інтересах держави в особі Сумського Національного аграрного університету до ОСОБА_1

про стягнення на користь Сумського Національного аграрного університету понесених витрат на підготовку як фахівця з вищою освітою в сумі 7508 грн.,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 24 березня 2010 року позов прокурора Кролевецького району Сумської області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сумського Національного аграрного університету понесені на її підготовку як фахівця з вищою осівтою у сумі 7508 грн. витрат за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 75,08 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 (ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу 17.04.2010 року), посилаючись на неповноту зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду змінити в частині надання їй розстрочки стягуваних сум та стягувати з неї щомісяця по 100 грн.

Зазначає, що судом не прийнято до уваги її клопотання про надання їй розстрочки у звязку із тяжким матеріальним становищем.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що наказом ректора Сумського Національного аграрного університету (далі-СНАУ) № 1580 від 04 серпня 2007 року "Про зарахування абітурієнтів на денну форму навчання на місця бюджетного фінансування" ОСОБА_1 зарахована до СНАУ на денну форму навчання на місця бюджетного фінансування за спеціальністю "технологія зберігання, консервування та переробки м'яса".

20 червня 2008 року між СНАУ та відповідачкою були укладені угоди №1710 і №1719 про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно з якими ОСОБА_1 зобов'язалась після закінчення СНАУ відпрацювати за направленням 7 місяців, а у разі відмови працевлаштування за призначенням відшкодувати до Державного бюджету вартість навчання в установленому порядку (а.с. 15, 16).

По закінченню навчання вона отримала диплом та посвідчення про направлення на роботу в ТОВ «Крок», але на роботу за направленням не прибула.

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 23 вересня 2009 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України, а саме за підроблення підтвердження прибуття до посвідчення про направлення на роботу до ТОВ "Крок" після закінчення у червні 2008 року СНАУ і використання даного документа шляхом подачі його в серпні 2008 року до відділу кадрів СНАУ, та засуджена до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн. Вирок від 23 вересня 2009 року набрав законної сили.

Згідно розрахунку СНАУ витрати, понесені на навчання ОСОБА_1 на пятому курсі, яка навчалась за державним замовленням за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, становить 7508 грн. (а.с. 19).

Ці кошти відповідачка не відшкодувала до Державного бюджету.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч.1 ст.212 ЦПК України, дослідив усі наявні у справі докази та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Ним вірно встановлено порушення з боку відповідачки умов угод про підготовку фахівців з вищою освітою № 1710 та № 1719 від 20 червня 2008 року, п.14 постанови КМУ № 992 від 22 серпня 1996 року "Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням" та ч.2 ст.52 Закону України "Про освіту", враховано вимоги ст.61 ЦПК України.

З огляду на викладане, рішення суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам ст.ст.1212,1213 ЦК України.

В апеляційній скарзі не наведено обставин та доказів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

Доводи ОСОБА_1 про неврахування місцевим судом клопотання про розстрочку виконання рішення у звязку із тяжким матеріальним становищем висновків суду не спростовують та із вказаних нею обставин не є підставою для його зміни.

Статтею 217 ЦПК України встановлено право, а не обовязок суду, що ухвалив рішення, визначити порядок його виконання через розстрочку виконання. Оскільки в матеріалах справи не міститься доказів, які б підтверджували тяжке матеріальне становище відповідачки, місцевим судом обґрунтовано не знайдено підстав для задоволення її клопотання.

Крім того, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, відповідачка не позбавлена можливості в порядку виконання рішення звернутися до суду із заявою про розстрочку його виконання.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 24 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -