Справа № 2-1069/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Бінько М.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

02.04.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 7 000 грн. 00 коп., а також судових витрат: державного мита в розмірі 70 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно договору позики він передав відповідачу 7 500 грн. 00 коп., про що відповідач власноручно написав розписку, в якій зобовязався повернути гроші протягом шести місяців з дня написання розписки, тобто до 18.03.2010 року, однак своє зобовязання виконав частково, сплативши в жовтні 2009 року 500 грн.00 коп. Залишок боргу в сумі 7000 грн. 00 коп. не повернув, посилаючись на відсутність коштів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, тому в силу ч.2 ст. 77 ЦПК України, вважається, що, не з'явився в судове засідання без поважних причин.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 передав відповідачу кошти в сумі 7 500 грн. 00 коп., які останній зобов'язався повернути позивачу в строк до 18.03.2010 року. У жовтні 2009 року відповідач повернув позивачу 500 грн.00 коп., тоді як решта грошей -- 7 000 грн. 00 коп. до цього часу не повернута.

На підтвердження цієї угоди та її умов до матеріалів справи позивачем доданий оригінал розписки.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підставі викладеного суд приходить до висновку що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 фактично склалися відносини позики, оскільки це підтверджується розпискою відповідача, яка посвідчує передачу позичальнику грошової суми, а знаходження розписки у позикодавця свідчить, згідно ст. 1047 ЦК України, про невиконання зобовязання боржником у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми боргу в розмірі 7 000 грн.00 коп. обґрунтовані та на підставі ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем, відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій понесені судові витрати: 70 грн. 00 коп. -- державного мита, 120 грн. 00 коп.-- витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Тому, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 190 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224 -228 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 7 000 грн. 00 коп., судові витрати в сумі 190 грн. 00 коп., а всього 7 190 (сім тисяч сто девяносто) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області, шляхом подачі заяви відповідачами про перегляд заочного рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лузан