У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Луньо К.А.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 26 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, з участю третьої особи Управління Держкомзему у Городоцькому районі, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності, відновлення межі, знесення огорожі; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, з участю третьої особи Суховільської сільської ради, ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відновлення меж -,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 26 серпня 2010 року відмовлено у задоволенні первісного позову, задоволено зустрічний позов. Заборонено ОСОБА_1 здійснювати будівництво житлового будинку, господарських споруд ближче як один метр до межі із земельною ділянкою № 39 на вулиці Відродження України в с.Суховоля Городоцького району та з виступом конструкцій будинків чи споруд за межу між земельними ділянками № 39 і № 39-а. Зобов»язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та відновити межу між земельними ділянками відповідно до державного акту про право приватної власності на землю.

Рішення оскаржила ОСОБА_1

В апеляційній скарзі посилається на неповне встановлення судом обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що вона є власником житлового будинку № 39-а на вулиці Відродження України в с.Суховоля. Відповідач зруйнувала огорожу між земельними ділянками та побудувала нову із зміщенням такої в бік її (апелянта) земельної ділянки на 1 метр. Нова межа встановлена без її відома та погодження. Суховільською сільською радою межа не відновлена та змінено конфігурацію земельної ділянки, чим порушено її права та законні інтереси. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, заперечення, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з положеннями ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землелекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтями 125 і 126 ЗК України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. У відповідності до ст.118 ЗК України, приватизація громадянином земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, проводиться відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, яке приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Встановлено, що 19 листопада 2008 року ОСОБА_5 виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0488 га, що розташована в с.Суховоля по вул.Відродження України, 39, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №01.08.450.00463. Земельну ділянку вказаної площі, яка є частиною від земельної ділянки площею 0,1488га, ОСОБА_5 разом із житловим будинком придбала відповідно до договору купівлі - продажу від 17 січня 2001 року у ОСОБА_6 Вказаний договір укладений в письмовій формі, посвідчений нотаріально, право власності зареєстровано у встановленому порядку. ОСОБА_6 був власником земельної ділянки в с. Суховоля по вул.Відродження України 39 площею 0,1488га, яка межувала з земельною ділянкою ОСОБА_1, була призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом. Попереднім власником земельної ділянки площею 0,1488га була ОСОБА_7, якій цю ділянку надано для будівництва житлового будинку. ОСОБА_5 є власником будинку № 39 на вулиці Відродження України в с.Суховоля Городоцького району та земельної ділянки площею 0,0488га.

ОСОБА_1, яка є власником будинку 39 а на вказаній вулиці, не надала правовстановлюючих документів на земельну ділянку №39 -а по вулиці Відродження України в с.Суховоля Городоцького району, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_5

Технічною документацією належної ОСОБА_5 земельної ділянки стверджується, що межі даної земельної ділянки виділені в натурі та погоджені попередніми власниками даної земельної ділянки відповідно до Державних актів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 із суміжними землекористувачами та відповідно до графічного зображення така межує з земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_1, площа та цільове призначення земельної ділянки залишились такими, які зазначені в Державних актах попередніх власників.

На підставі аналізу наявних в справі доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 чинить перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою, зруйнувала межу та огорожу.

Суд прийшов до висновку про безпідставність зустрічних позовних вимог, виходячи з того, що ОСОБА_1 не надала доказів про те, що вона є власником або користувачем земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_5, а тому вона відповідно до вимог чинного законодавства не має права вимагати визнання недійсності Державного акту ОСОБА_5, оскільки, згідно ст.152 ЗК України тільки власник або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Судом першої інстанції правильно визначено взаємовідносини сторін щодо суміжного землекористування про додержання меж між земельними ділянками та додержання правил добросусідства (п.8 ст. 40 ЗК).

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Городоцького районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 26 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: