Літинський районний суд Вінницької області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Кащука А.С. при секретарі Поляруш Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 16.12.2009 року по цивільній справі №2-690/2009 за позовом Акціонерного комерційного промислово інвестиційного банку (Публічне акціонерне товариство) в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного промислово інвестиційного банку (Публічне акціонерне товариство) в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Вінниця» про захист прав споживачів та розірвання кредитних договорів.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Літинського районного суду Вінницької . області від 16.12.2009 року по справі №2-690/2009 було стягнуто з нього на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (ПАТ) заборгованість в загальній сумі 469938,40 грн. та судові витрати в загальній сумі 1820 грн.

Стверджує, що своєчасно виконати дане рішення не має можливості, оскільки є обставини, що утруднюють його виконання, а саме, заявник являється фізичною собою -підприємцем та займається господарською діяльністю та інших джерел заробітку не має. Отримую свій прибуток у національній валюті - гривні.

Також, заявник вказує що на його утриманні перебувають діти, утримання дітей, потребує значних додаткових витрат. Дружині заявника в зв'язку із проявами фінансово-економічної кризи було зменшено заробітну плату.

Вказує, що з нерухомого майна має лише житловий будинок, який являється предметом іпотеки по кредитам з банком. Іншого. нерухомого майна заявник не має. Вартість жилого будинку на даний час є надто нижчою від тієї вартості за якою його було оформлено в іпотеку та його вартості при реалізації на даний час не вистачить для задоволення вимог Банку. Пояснює, що в разі виселення - його сім'я опиниться на вулиці, оскільки іншого помешкання вони не мають.

Вважає, що виключною обставиною як вплинула на його фінансовий стан негативний непередбачуваний вплив світової фінансово-економічної кризи, існування якої є загальновідомим фактом.

Заявником було надано розрахунок коштів які він отримує та витрачає з якого вбачається що дійсною сумою яку він може щомісячно сплачувати до Банку є 715,00 грн.

Вказує, що виходячи з умов кредитного договору він не мав намір повертати весь кредит раніше 2010 року, вважає, що має повернути залишок заборгованості рівними платежами протягом 120 місяців.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити.

Представник Акціонерного комерційного промислово інвестиційного банку

(Публічне акціонерне товариство) в судовому засіданні проти задоволення заяви

заперечував.

З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 16.12.2009 року по справі №2-690/2009 було стягнуто з нього на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (ПАТ) заборгованість в загальній сумі 469938,40 грн. та судові витрати в загальній сумі 1820 грн.

На даний час з виконання даного судового рішення в Відділі державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження.

Заявник являється фізичною собою - підприємцем та займається господарською діяльністю, інших джерел заробітку не має. Отримую свій прибуток у національній валюті - гривні, в підтвердження чого надано відповідні звіти. Також, серед наданих доказів, судом встановлено, що дійсно згідно з офіційними звітами заявника у останнього спостерігається суттєве зменшення доходу.

На утриманні заявника перебувають малолітні діти, утримання дітей, потребує значних додаткових витрат, також витрати пов'язані із навчанням дитини. Дружині заявника було зменшено заробітну плату, що було підтверджено наданою довідкою з роботи.

З цінного мана заявник має лише житловий будинок, який являється предметом іпотеки з банком. Іншого нерухомого майна заявник не має, в підтвердження чого надані відповідні документи та наявні в справі договори іпотеки. Вартість жилого будинку на даний час є надто нижчою від тієї вартості за якою його було оформлено в іпотеку та його вартості при реалізації на даний час не вистачить для задоволення вимог Банку, що не заперечується сторонами.

В разі виселення заявника та його сім'ї вони можуть залишитись без помешкання, оскільки іншого помешкання вони не мають в підтвердження чого в справі наявна довідка з Літинської селищної ради.

Виключною обставиною як вплинула на фінансовий стан позичальника стала дія негативного впливу світової фінансово-економічної кризи, існування якої є загальновідомим фактом. Суд погоджується, що дана обставина є загальновідомим фактом та не потребує доведення в порядку ч.2 ст.61 ЦПК України.

Відповідно до наданого розрахунку заявника, вбачається що різниця між доходами і витратами родини заявника на час розгляду справи складає приблизно 715,00 грн., дану суму заявник хоче щомісячно сплачувати банку, проте суд вважає, що дану суму слід збільшити до 750,00 грн.

Виходячи з умов кредитного договору заявник вважає, що має повернути залишок заборгованості рівними платежами протягом 120 місяців.

Проте з наведеним суд не може погодитись, оскільки повернення коштів банку строком протягом 120 місяців нічим не обгрунтовано, тим більше що кредитний договір на даний час є розірваним, а тому розстрочення боргу на такий великий строк може завдати шкоди інтересам банку, тому суд вважає слід встановити порядок виконання рішення суду в наступному порядку: розстрочити виконання рішення суду строком на 90 місяців з щомісячною виплатою 750 грн. від загальної суми заборгованості вказаної в рішенні, після спливу даного строку стягнути залишок суми заборгованості.

Згідно Ч.1 ст.ЗЗ Закону України «Про виконавче провадження» - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України - за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд при постановленні ухвали враховує ступінь вини заявника при прийнятті рішення з цього питання, а також, ті обставини, що фінансова криза негативно вплинула на грошовий обіг та можливість вчасного виконання господарських зобов'язань на всіх без винятку суб'єктів підприємницької діяльності, що в свою чергу вплинуло і на розрахунки відповідача із позивачем. При розстроченні виконання рішення суду відповідачу буде надана можливість на поліпшення свого фінансового становище та подальшого прискорення розрахунку із позивачем; відповідач не ухиляється від повернення заборгованості позивачу, що підтверджується визнанням позовних вимог

Таким чином суд приходить до висновку щодо задоволення даної заяви частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16.12.2009 року по справі №2-690/2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного промислово-іпвестиційного банку (ПАТ) 469938,40 гри. та судові витрати в загальному розмірі 1820,00 грн. строком на 90 місяців з щомісячною виплатою 750 грн. від зазначеної суми заборгованості з урахуванням судових витрат. Після спливу строку розстрочення стягнути залишок суми заборгованості в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.