КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-423/10
Провадження № 2-423/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,

за участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника третьої особи- Малихіної В.Д. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також представляє інтереси малолітнього сина ОСОБА_7 , до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про виселення на площу дружини та скасування прописки ОСОБА_8 , треті особи- ліквідатор ЗАО „Стройізоляція'', Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Адміністрації Корабельного району та служба СГІРФО Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області,-

ВСТАНОВИВ

У вересні 2008 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про виселення відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 разом з їх неповнолітнім сином ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_1 . В задоволені позову рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03.04.2009р. було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18.06.2009 року зазначене рішення було скасовано та справа повернута на новий розгляд.

Обґрунтовуючи свої вимоги, які позивачі уточнили при новому розгляді справи, та вказували, що під час роботи в ЗАТ „Судбудізоляція" на підставі спільного рішення адміністрації товариства і профспілкового комітету від 25.03.1994р. позивачу ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_2 були надані дві кімнати в гуртожитку, які в 1999 році були переведені в одну квартиру та їй привласнений номер АДРЕСА_1. З 25.11.1998 року в квартирі прописані вона та її донька. З 25.11.1998р. до 25.11.1999р. в квартирі був тимчасово прописаний її колишній чоловік ОСОБА_8 , якого потім без її письмової згоди прописали постійно. Після розірвання шлюбу в 2004 році відповідач самовільно захопив одну кімнату і вселив туди нову дружину ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_9 , 2004 року народження, хоча останні зареєстровані за іншою адресою та мають житло. З 2004 року вона сама сплачує комунальні послуги, відповідач відмовляється робити оплату пополам, відповідач не є членом її родини, незаконно займає житлову площу, яка йому не належить. Відповідач був прописаний за її згодою в гуртожиток, а згоди на прописку відповідача в квартиру вона не надавала. На підставі викладеного, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач ОСОБА_8 позов не визнав, пояснивши, що другу кімнату в гуртожитку, яка потім стала квартирою, надали позивачу, як сім`ї з 3-х осіб: позивачу. її дитині та йому і зареєстрований він там на законних підставах тобто з згоди позивача.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково та не заперечувала, що вона з дитиною має іншу кімнату у гуртожитку та там зареєстрована, туди вселилася тільки за згодою відповідача ОСОБА_8 з яким вони зареєстрували шлюб.

Представник служби у справах дітей позовні вимоги позивачів в інтересах дитини підтримала.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Вислухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що на той час вона працювала завідуючою гуртожитку і їй відомо, що кімната в гуртожитку надавалася позивачці з її донькою, яка потім звернулася з заявою про прописку її чоловіка з 25.11.1998р. на 1 рік, а потім за заявою про прописку відповідача постійно. В 1999 році пройшла перепланіровка та переобладнання кімнат гуртожитку у квартири, тому на спірну двохкімнатну квартиру позивачу був виданий ордер на 3 осіб: позивачів та відповідача ОСОБА_8 Якби чоловіка не було, то підприємство, в якому працювала позивачка не дало б двохкімнатну квартиру позивачу. Зараз будинок в комунальну власність Миколаївській міській раді та закінчується приватизація цього будинку та дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі сумісного рішення адміністрації та профспілкового комітету ЗАТ „Судбудізоляція" від 25.03.1994р. ОСОБА_1 як працівнику цього підприємства була надана кімната № АДРЕСА_2 , в грудні 1994р. їй була надана ще одна кімната в цьому гуртожитку. В подальшому вказані кімнати були перейменовані в кімнату № АДРЕСА_1 . ще підтверджується витягом з будинкової книги відомчого житлового будинку ЗАТ „Судбудізоляція" від 13.08.2009р. №171.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 495 віт 28.07.2000р. будинок по АДРЕСА_2 переведений з статусу гуртожитку де житлового будинку. На підставі цього рішення позивачці ОСОБА_1 видано ордер №791 серії 002273 на вселення у двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , на склад сім`ї із трьох осіб ( жінка, чоловік та дочка) Відповідно до довідки форми № 207 від 24.03.2010р. в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 .

Після розірвання шлюбу між собою в 2004 році, вони стали проживати в різних кімнатах, а у вересні 2007 року в кімнату, яку займав відповідач ОСОБА_8 вселилася відповідачка ОСОБА_5 разом із своїм малолітнім сином без згоди інших членів сім`ї ,в подальшому вони зареєстрували брак. Остання зареєстрована разом із своїм сином за іншою адресою: АДРЕСА_5 та їй згідно з протоколом розширеного засідання адміністрації КЖЕП-24 та будинкового комітету самоорганізації населення „Металург" від 06.09.2007 р., погодженого першим заступником міського голови, було надане під жиле приміщення кухню та пральну кімнати АДРЕСА_8 для переобладнання під квартиру. Позивач вважає, що відповідачі повинні там проживати, а її колишній чоловік повинен зареєструватися на площі своєї дружини.

Посилання позивачів на відсутність згоди на прописку відповідача ОСОБА_8 в спірну квартиру та незаконність його проживання в цій квартирі спростовуються матеріалами справи та показаннями свідка, а саме якщо б не було згоди на прописку відповідача, то позивачам не була б надана друга кімната, а крім того ордером на житло надана квартира на сім`ю, в склад якої також входить відповідач ОСОБА_8 .Відповідно до ч. З ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає позов необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11,209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про виселення колишнього чоловіка ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_6 на площу теперішньої дружини ОСОБА_5 - у квартиру АДРЕСА_5 та скасування його прописки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Г.Циганок