Справа №2-2619/2010р.
01 грудня 2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Гукаленко о.о., при секретарі - Вовченко І.П.,
представника позивача - Козирева М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору Білгород-Дністровська КЕЧ, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації,
Військовий прокурор Болградського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору Білгород-Дністровська КЕЧ, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
В судове засідання представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору Білгород-Дністровська КЕЧ не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив справу слухати в його відсутність.
В судове засідання відповідачі не зявились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійн, вимоги, щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 19.01.2006 року №20 затверджено розподіл жилої квартири за адресою: АДРЕСА_1 військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї з чотирьох чоловік, а зазначеній квартирі надано статус службового житла.
Наказом начальника відділу державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України по Південному оперативному командуванню від 29.09.2006 року №41 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку, виключений зі списків особового кладу та направлений на військовий облік до Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату.
На підставі протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2008 року №5 підполковника запасу ОСОБА_1 виключено з квартирного обліку, таким чином з того часу ОСОБА_6 разом з членами сім`ї на квартирному обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов в м.БілгородДністровський не перебуває.
На теперішній час зазначений громадянин постійно проживає у м.Чернігів разом із членами своєї сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а службову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 здає для проживання стороннім особам на умовах оренди.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.
Статтями 118, 124 ЖК України передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього, а робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою,організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
Як встановлено ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який не вибув, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Крім того, як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 №2, відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.
Відповідно п.21 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 3.08.2006 року № 1081, п. 2.19 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністра Оборони України від 06.10.2006 року №577 при звільнені з військової служби військовослужбовець підлягає виселенню із службового житлового приміщення з усіма членами сім`ї, якщо інше не передбачено законодавством. Також підлягає виселенню із службового житлового приміщення з усіма членами сім`ї без надання іншого службового житлового приміщення особа, звільнена з військовою служби в запас або у відставку і яка не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у Збройних Силах України.
Разом з тим, після звільнення з військової служби і переїзду разом із членами сім`ї і іншу місцевість ОСОБА_1 , на порушення зазначених вимог законодавства, отриману від військової частини НОМЕР_1 службову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 військовій частині НОМЕР_1 не здав, таким чином ОСОБА_1 разом із членами сім`ї підлягає визнанню таким, що втратив право на користування зазначеним жилим приміщенням у зв`язку із виїздом для постійного проживання в іншу місцевість.
Крім того, відмовою здати в установленому порядку службове житло, ОСОБА_1 порушає право на отримання житла іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , які мають потребу в забезпеченні житлом, так, станом на лютий 2010 року у військовій частині НОМЕР_1 на квартирному обліку знаходяться понад 50 військовослужбовців, які не мають власного житла та є безквартирними.
Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Суд приходить до висновку, що позов військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору Білгород-Дністровська КЕЧ, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що сплатили право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації підлягає задоволенню.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.150 ЖК України, ст.ст.16, 386, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору Білгород-Дністровська КЕЧ, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_4 .
Зобов`язати відділення Державного департаменту громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Білгород- Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_4 - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя