Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2010

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сільченко О.В.

при секретарі: Скоропад О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Літина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення ОСОБА_2 від обов»язку утримувати повнолітнього сина ОСОБА_3;

В С Т А Н О В И В:

22.11.10 р. та 08.12.10 ці позов заявлено до суду.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали повністю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2, являючись батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства 2 групи та потребує матеріальної допомоги на постійне підтримуючого лікування, матеріальної допомоги не надає, посилаючись на те, що немає можливості надавати таку допомогу. ОСОБА_1 пояснила, що син являється інвалідом 2 групи та потребує постійного догляду. Вона призначена над ним опікуном та постійно його доглядає, не маючи можливості працювати та заробляти кошти на їх утримання та лікування сина.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 у судовому засіданні також висловив позицію, що з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання сина, так як син, хоч являється повнолітнім, однак являється інвалідом 2 групи з дитинства та потребує постійного лікування, догляду. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1, доглядаючи сина як опікун, не має можливості працювати за для того, щоб належним чином забезпечувати лікування та утримання сина.

ОСОБА_2 позову не визнав, вимагав відмовити у задоволенні позову та пояснив, що він не заперечує проти того щоб надавати допомогу синові, який є інвалідом 2 групи, однак на даний час, хоч він і являється працездатним, однак не працює та не може влаштуватися на роботу, так як враховуючи його вік, його вже не беруть на роботу. ОСОБА_2 пояснив, що коли він працював та мав заробіток, то мав можливість надавати допомогу синові та надавав її, а на даний час у нього такої можливості не має.

ОСОБА_2 пояснив, що він має іншу сім»ю, однак спільних дітей у цій сім»ї та непрацездатних осіб не має, тобто на утриманні непрацездатних осіб він не має, однак висловив позицію, що він зобов»язаний допомагати сім»ї, з якою проживає на даний час.

ОСОБА_2 пояснив, що на даний час він одержує дохід від власного підсобного господарства та випадкових заробітків, які трапляються за місцем проживання.

Заперечуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 пояснив, що з ним проживає хвора мати, яка отримує 700 грн пенсії та яку він доглядає, а тому ця обставина також унеможливлює сплачувати аліменти на утримання сина.

З*ясувавши позиції сторін, дослідивши докази по справі, суд визнає, що позов слід задовільнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. ст.198, 200 СК України батькти зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, чкі потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) частці від заробітку( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 184 СК України.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Під час розгляду справи достовірно встановлено, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Довідкою до акту огляду МСЕК (а.с. 7) достовірно доведено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 являється інвалідом другої групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою Літинської ЦРЛ (а.с.12).

Відповідно до рішення Івчанської сільської ради (а.с. 11) ОСОБА_1 являється опікуном ОСОБА_3 та не працює, доглядаючи останнього, що підтверджується довідкою Івчанської сільської ради (а.с. 8) та отримує допомогу 284,69 грн., що підтверджується посвідченням (а.с. 9).

У судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 не працює, що стверджується копією трудової книжки (а.с. 24), являється працездатним, має задовільний стан здоров»я, на утриманні інших осіб не має, що свідчить про наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на дитину, яка є інвалідом 2 групи з дитинства та потребує такої допомоги.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Враховуючи, що ОСОБА_3 постійно проживає з матір*ю ОСОБА_1, яка його доглядає як інваліда, а ОСОБА_2 не приймає участі щодо матеріальної допомоги на сина, який такої потребує, то виходячи з вимог вказаної норми, слід вважати, що ОСОБА_2 зобов»язаний надавати матеріальну допомогу, а тому її слід з нього стягнути на користь ОСОБА_1

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не працює, а дохід має від підсобного господарства та випадкових заробітків, то аліменти слід стягнути у твердій грошовій сумі.

Суд рахує, що ураховуючи досліджені у судовому засіданні обставини справи, вимоги щодо стягнення аліментів слід задовільнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 грн., що обумовлюється його матеріальним станом.

Суд критично відноситься до довідів ОСОБА_2 щодо неможливості сплоачувати аліменти на утримання повнодітнього сина інваліда з дитинства, так як його доводи спростовуються дослідженими у справі доказами.

Із ОСОБА_2 слід стягнути на користь судові витрати, які полягають у сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів та за подання зустрічної позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовільнити частково.

Із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнути:

- на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі по 200 гривень щомісячно, починаючи із 22 листопада 2010 року до його одужання.

-на користь держави 102 грн. судового збору та 240 грн. як витрат з інформаційно-технічного забезпечення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення ОСОБА_2 від обов»язку утримувати повнолітнього сина ОСОБА_3В

відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10-ти днів з дня його оголошення .

Рішення суду надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Сільченко Олександр Васильович