Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-252/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/попереднього судового засідання/

02 квітня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

Головуючого-судді Карпович В.Д.

При секретарі Сидоренко Я.Г.

Розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частково не дійсним договору купівлі-продажу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що 26 квітня 1989 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований в с.Двірківщина Яготинського району по вул.Л.Україники,3 та зареєстровано у Двірківщанській сільській раді. Але відповідно до свідоцтва про право власності на даний будинок від 19 квітня 1989 року відповідачу ОСОБА_3 належить лише ? вказаного будинку, інша ? частина належить їй на праві власності.

Вважає, що винними діями відповідача ОСОБА_3, які виявилися у продажу житлового будинку, частина якого належала їй на праві власності, було порушено її право приватної власності. Так як на даний час вона не може вільно розпоряджатися належною їй ? частиною даного житлового будинку просила визнати частково недійсним договір купівлі-продажу 26 квітня 1989 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в частині продажу ? чатсини житлового будинку по вул.Л.Українки,3 в с.Двірківщина Яготинського району Київської області.

В зустрічному позові позивач ОСОБА_2 в казав, що 26 квітня 1989 року, згідно договору купівлі-продажу, який зареєстровано у Двірківщанській сільській раді, він придбав у ОСОБА_3 житловий будинок по вул.Л.Українки,3 в с.Двірківщина Яготинського району, сплативши відповідачу ОСОБА_3 кошти за весь будинок, так як вважав будинок його власністю. Проте що ? частина вказаного будинку на лежить відповідачці ОСОБА_1 він не знав. Під час укладання договору купівлі-продажу відповідачка ОСОБА_1 була присутня, але жодних заперечень, щодо продажу вказаного будинку не заявляла.

Оскільки жодних заперечень з боку відповідачки ОСОБА_1 не було він вважає себе добросовісним набувачем всього будинку, а не його частини.

Просив визнати договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку по вул. Л.Українки, 3 в с.Двірківщина Яготинського району Київської області укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_1 дійсним. Та визнати за ним право власності на ? частину даного житлового будинку.

На попередньому судовому засіданні представник позивачки за первинним позовом відмовився від вимог позивачки ОСОБА_1, та просив закрити провадження по справі за її позовом.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення клопотання представника позивачки за первинним позовом не заперечував.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2В свої вимоги підтримав уточнивши, що під час укладання договору купівлі-продажу спірного будинку були присутні відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жодних заперечень щодо продажу вказаного будинку з боку відповідачки ОСОБА_1 не було.

Представник відповідачки за зустрічним позовом вимоги позивача за зустрічним позовом визнав та пояснив, що дійсно під час укладання вказаного договору купівлі-продажу працівникам Двірківщанської сільської ради, які на той час мали право на укладання таких договорів, не могло бути відомо про часткову власність будинку.

Відповідно ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі якщо позивач відмовився від своїх вимог і відмова прийнята судом.

Відповідно ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 130 п. 4 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку ст. 174 ЦПК України.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем в даному випадку вимог позивача не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому по даній справі необхідно винести рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись:

ст. ст. 130, 174, 205 ЦПК України, 328,330 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частково не дійсним договору купівлі-продажу закрити, в звязку з відмовою позивачки від позову.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку по вул.Л.Українки,3 в с.Двірківщина Яготинського району Київської області укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на ? частину житлового будинку по вул.Л.Українки,3 в с.Двірківщина Яготинського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання до суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення та шляхом подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Карпович В.Д.