16.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-11 667/2010р. Головуючий в 1-й інстанції Сіянко В.М.
Доповідач - Пузанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1

суддів:ОСОБА_2,ОСОБА_3

при секретарі: Третьяковій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою УМВС України в Херсонській області на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 жовтня 2010 року в справі за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту проживання на території України, зацікавлена особа УМВС України в Херсонській області,

встановила:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України, зазначаючи що вона з початку 1990 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. З 1998 року тимчасово зареєстрована за зазначеною адресою в установленому законом порядку. У наведеному вище житловому будинку, що належить її сім'ї на праві власності, крім неї проживають, чоловік, який з 27.11.2007 року є громадянином України та двоє малолітніх дітей.

Для вирішення питання про набуття громадянства за територіальним походженням їй необхідно підтвердити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України:24 серпня 1991 року.

Просила встановити зазначений факт у судовому порядку.

Рішенням суду від 18 жовтня 2010 року постановлено встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала на території України до 24.08.1991 року.

В апеляційній скарзі УМВС України в Херсонській області просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні заявленої вимоги, зазначаючи, що висновки суду щодо безперервного проживання заявниці на території України на законних підставах у вказаний нею період часу не підтверджені належними доказами та суперечать положенням Закону України Про громадянство України» та Указу Президента України від 27.03.2001р. №215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006,яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заявлену ОСОБА_4 вимогу, суд виходив з того, що вона підтвердила належними доказами своє проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 1990 року і цей факт має юридичне значення, оскільки з ним пов'язано набуття громадянства України за територіальним походженням.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення порушеного заявницею питання

Так, за змістом ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_4 просила суд встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, від якого відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» залежить вирішення питання про набуття громадянства України за територіальним походженням особою, яка на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991р.) постійно проживала на території України і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001р.№ 215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до п.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території , що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_3, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає до відповідного органу заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

При цьому при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобов'язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлену заяву іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданств) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» ).

ОСОБА_4, будучи громадянкою ОСОБА_5, не надала суду належних доказів про те, що вона звернулася до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою - зобов'язанням про припинення громадянства ОСОБА_5 і суд зазначену обставину при розгляді даної справи не досліджував і не встановив, а тому його висновки про те, що факт проживання на території України у зазначений заявницею період часу має для ОСОБА_4 юридичне значення і про те, що цей факт підлягає встановленню судом є передчасними.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заявленої вимоги з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст. 8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу УМВС України в Херсонській області задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 жовтня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцять днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: