overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-143
11 травня 2010 року Козівський районний суд
Тернопільської області
в складі: головуючого судді Кренцель М.І.
при секретарі Андрусишин О.П.
Кредитний договір передбачає надання кредиту за плату: процентна ставка-38,6% річних, підвищена процентна ставка у разі прострочення платежу-115,8% річних. Відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом і проценти до 20-го числа кожного місяця рівними частинами в сумі 524,87 грн.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ст. 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Станом на 22.12.2009 року заборгованість відповідача становить 6197,84 грн. з яких:
- сума простроченої заборгованості по кредиту 1796,07 грн.;
- сума простроченої процентної ставки 4401,77 грн.;
- сума підвищеної процентної ставки 851,10 грн.;
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.
В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 212, 525, 526, 530, 589, 590, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 215, 212, 224-227 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги задоволити.
На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання такої заяви в строк встановлений для її подання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий: підпис
З оригіналом вірно
Справа № 2-353/2010
Провадження №-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2010 р. Монастириський районний суд у складі:

головуючого судді: Костюка М. І.

секретаря: Пшеничняк В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Монастириського районного суду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 просить стягувати з відповідача ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації відповідно до закону.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та суду по справі пояснила, що шлюб з відповідачем розірваний рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області 14.09.2010р. За час перебування в шлюбі в них народилось троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач не надає їй ніякої допомоги на утримання дітей, постійного місця роботи немає.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про день, час і місце слухання справи.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного:

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сторони шлюб розірвали, діти знаходяться на утриманні позивачки.

Із справи вбачається, що способу виконання обов'язку утримувати дітей позивачка та відповідач не визначили, батько дітей в добровільному порядку коштів на їх утримання не надає.

Відповідач ОСОБА_2 постійного місця роботи не має. При таких обставинах аліменти слід стягувати згідно рішення суду в твердій грошовій сумі.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 184, СК України, ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Стягувати з ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 14 вересня 2010 року.

. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 51 грн. державного мита в дохід держави і 120 грн. витрат на інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в суді в банк одержувача УДК у Монастириському районі, найменування рахунку Монастириський район 22050000, № 0375, МФО 838012, код 23588177.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 4-с-2/10Головуючий у 1-й інстанції Антоновський
Провадження № 22ц-1409/10 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Стефлюк О. Д., Храпак Н. М.,

при секретарі Прус Л.С.

з участю сторін апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заліщицького районного суду від 21 травня 2010 року по справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправними дії посадової особи відділу державної виконавчої служби Заліщицького управління юстиції ОСОБА_2, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заліщицького районного суду від 21 травня 2010 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги щодо протиправності дій державної виконавчої служби.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася в суд з апеляційною скаргою в якій вказувала, що вищезазначена ухвала є незаконною та необгрунтованою, тому просила її скасувати і передати питання на новий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заліщицьким районним судом від 27.05.2008 року затверджено мирову угоду, укладену сторонами по справі відповідно якої ОСОБА_3 зобовязався перенести ворота по ширині всіх воріт на 1,5 м в свою сторону та забрати виноград зі сторони ОСОБА_1

Дана мирова угода в добровільному порядку не була виконана, а тому був виданий лист для примусового виконання.

Згідно акта державного виконавця від 22 березня 2010 року рішення було виконано повністю - ОСОБА_3 переніс ворота по всій ширині на 1,5 метри та забрав виноград зі сторони ОСОБА_1

Суд першої інстанції вірно відмовив заявниці у визнанні протиправних дій державного виконавця, оскільки дії держвиконавця проведені у відповідності до вимог ЗУ Про виконавче провадження.

Посилання апелянта на те, що державним виконавцем не повністю виконано умови мирової угоди щодо знесення штахетника та хвіртки не відповідає дійсності, оскільки таких вимог ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заявляла, чого сама не заперечувала в апеляції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 312, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Заліщицького районного суду від 21 травня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4
Справа № 2-1224/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" вересня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив

Сторони перебувають у шлюбі із 21 січня1989 р., який зареєстрований у відділі ЗАГС, Самбірського міськвиконкому, Львівської області за актовим записом № 8. Після одруження відповідачка змінила своє дівоче прізвище Фединяк на прізвище чоловіка ОСОБА_2. Від спільного життя подружжя має одну дитину: сина Андрія, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач звернувся із позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 В підтвердження позовних вимог посилається на те, що подружнє життя не склалося, виникали постійні непорозуміння та конфлікти, сварки, не ведуть спільного господарства, тривалий час не підтримують подружніх відносин, не проживають разом. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові, примирення між ними не можливе, вважає, що їх шлюб краще розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала і згідна з його задоволенням. Крім того заявила, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище Фединяк.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 21 січня 1989 р. у відділі ЗАГС, Самбірського міськвиконкому, Львівської області за актовим записом № 8 (свідоцтво про одруження серія ІІ-СГ № 317726).

Від шлюбу сторони мають одну дитину: сина Андрія, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові.

Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сімї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, ЦПК України та ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 21 січня 1989 р. у відділі ЗАГС, Самбірського міськвиконкому, Львівської області за актовим записом № 8 (свідоцтво про одруження серія ІІ-СГ № 317726).

Відновити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбне прізвище «Фединяк».

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя
Справа № 2-29/2010
Провадження № -
У Х В А Л А

"29" січня 2010 р. суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Бойка М. П. розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до Підліснянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Підстав для закриття чи зупинення справи, залишення заяви без розгляду немає. Заява відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, спір підвідомчий суду, досудова підготовка справи до розгляду закінчена.

Керуючись ст. 156 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити цивільну справу до судового розгляду на 10 лютого 2010р. на 10 год. у судовому засіданні в приміщенні Монастириського районного суду Тернопільської області.

В судове засідання викликати сторони.

Суддя: ОСОБА_2
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2- 434 /2010р.

17 березня 2010 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої - судді: Безбородько В.А.

секретаря: Ференцюк Т.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що 9.06.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 34.

У шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час спільного проживання у подружжя склалися різні погляди на життя, через що часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач не поважав дружину, не цікавився потребами сім»ї, не утримував сім»ю матеріально. Спільно подружжя прожило в шлюбі до 1993 року та розійшлись.

Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер.

Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати пов'язані з розірванням шлюбу в органах РАЦСу покласти на відповідача.

Відповідач позов визнав , не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням сторін.

Подружжя проживає окремо з 1993 року по даний час, сімейних відносин не підтримують.

Таким чином суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, покласти на відповідача.

На підставі ст.ст.105 ч.3, п.2 ст.104, п.1 ст.110, п.2 ст.112 СК України та керуючись ст.ст.209, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 9 червня 1991 року у виконкомі Делятинської селищної ради Надвірнянського району , Івано-Франківської області, актовий запис № 34, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави при оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦСу один неоподаткований мінімум доходів громадян, звільнивши від таких витрат ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна заява не була подана в строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Суддя Безбородько В.А.
Справа № 2-1271/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря Курко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27.09.2010 року звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку цивільного судочинства 28.09.2010 року.

Судом встановлено, що рішенням Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року №19-рп/2010 було визнано неконституційними положення пункту 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року №1691-VI.

Визнані неконституційними положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення .

Таким чином судом встановлено, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України дана категорія справ підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.83 ЦПК України у разі закриття провадження у справі сплачені суми коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертаються за ухвалою суду.

На підставі наведеного, Рішення Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року за N 19-рп/2010, ст. 15 ЦПК України та керуючись п.1 ч.1 ст.205, п.4 ч.2 ст.83 ст.ст. 209-210 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни - закрити.

Зобовязати Управління Державного казначейства в Тлумацькому районі повернути ОСОБА_1 сплачені нею в Тлумацькому відділенні філії ВАТ КБ «Надра» 37 (Тридцять сім) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по квитанції № 98 від 09.09.2010 року (на рахунок №0451, отримувач державний бюджет, код отримувача 20568085, банк отримувача ГУДК України у Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Лущак
Справа № 2-1139/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря Курко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 16.09.2010 року звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку цивільного судочинства 17.09.2010 року.

Судом встановлено, що рішенням Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року №19-рп/2010 було визнано неконституційними положення пункту 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року №1691-VI.

Визнані неконституційними положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення .

Таким чином судом встановлено, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України дана категорія справ підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.83 ЦПК України у разі закриття провадження у справі сплачені суми коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертаються за ухвалою суду.

На підставі наведеного, Рішення Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року за N 19-рп/2010, ст. 15 ЦПК України та керуючись п.1 ч.1 ст.205, п.4 ч.2 ст.83 ст.ст. 209-210 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни - закрити.

Зобовязати Управління Державного казначейства в Тлумацькому районі повернути ОСОБА_1 сплачені ним в Тлумацькому відділенні філії ВАТ КБ «Надра» 37 (Тридцять сім) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по квитанції № 3 від 13.09.2010 року (на рахунок №0451, отримувач державний бюджет, код отримувача 20568085, банк отримувача ГУДК України у Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Лущак
Справа № 2-1281/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря Курко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27.09.2010 року звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку цивільного судочинства 29.09.2010 року.

Судом встановлено, що рішенням Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року №19-рп/2010 було визнано неконституційними положення пункту 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року №1691-VI.

Визнані неконституційними положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення .

Таким чином судом встановлено, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України дана категорія справ підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.83 ЦПК України у разі закриття провадження у справі сплачені суми коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертаються за ухвалою суду.

На підставі наведеного, Рішення Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року за N 19-рп/2010, ст. 15 ЦПК України та керуючись п.1 ч.1 ст.205, п.4 ч.2 ст.83 ст.ст. 209-210 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни - закрити.

Зобовязати Управління Державного казначейства в Тлумацькому районі повернути ОСОБА_1 сплачені нею в Тлумацькому відділенні філії ВАТ КБ «Надра» 37 (Тридцять сім) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по квитанції № 46 від 27.09.2010 року (на рахунок №0451, отримувач державний бюджет, код отримувача 20568085, банк отримувача ГУДК України у Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Лущак