АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7905/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої - Можелянської З.М.

суддів Сіромашенко Н.В., Ремеза В.А.,

при секретарі - Панченко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2009р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми, посилаючись на те, що 01.09.2008р. вона уклала з ОСОБА_2 попередній договір щодо купівлі-продажу кв. 23, в б. 30, по вул. Будівників у м. Дніпропетровську за еквівалент 110000 доларів США і згідно п.6 укладеного попереднього договору вона передала відповідачу аванс у сумі еквівалентній 10000 доларів США. Зазначена угода була укладена у простій письмовій формі, підписана сторонами у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Оскільки з вини відповідача, який не повідомив її про наявність претензій з боку третіх осіб на квартиру, вони не уклали договір купівлі-продажу квартири, і у добровільному порядку відповідач не бажає повернути отриману суму авансу, позивачка просила стягнути з відповідача передану суму авансу, яка відповідно до курсу валют на час звернення до суду з позовом складає 77000грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 6342грн., а також три відсотки річних 955грн. 64коп. із простроченої суми, а усього просила стягнути з відповідача заборгованість в сумі 84297грн. 64коп.

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволені позову, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2009р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали попередній договір щодо купівлі-продажу кв. 23, в б. 30, по вул. Будівників у м. Дніпропетровську за еквівалент 110000 доларів США /а.с.9-10/.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що укласти та належно оформити основний договір на відчуження обєкту нерухомості, а саме АДРЕСА_1 площею 84,5кв.м., у строк до 01.11.2008 року сторони не змогли, оскільки 27.12.2007р. за №6328205 приватним нотаріусом ОСОБА_6 на підставі договору іпотеки № 11279739/11279842/11279983/З від 27.12.2007р. ОСОБА_2 було заборонено відчуження даного обєкту нерухомого майна /а.с.22/.

Пунктом 14 попереднього договору б/н від 01.09.2008 року передбачено, що у випадку невиконання продавцем умов цього договору та ухилення від укладення договору відчуження обєкту нерухомості, на погоджених цим договором умовах, продавець зобовязаний повернути покупцеві одержану суму авансу.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, на підставі ст.625 ЦК України, правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідача суми отриманого ним авансу з урахуванням встановленого індексу інфляції, та 3% річних на користь позивачки в сумі 84297грн. 64коп., навівши тому відповідний розрахунок, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про необґрунтованість рішення суду з посиланням на те, що ОСОБА_3 на час укладення попереднього договору знала про те, що квартира знаходилась в заставі, і договір купівлі-продажу квартири не було укладено з вини ОСОБА_3, не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки попередній договір в порушення вимог ст. 635 ЦК України не був укладений нотаріально, а тому і сума, яку отримав відповідач є авансом а не завдатком і у зв'язку з не укладенням договору має бути повернута позивачці.

Інші доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення суду є безпідставними, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, тоді як відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши у повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.

Судді: