Справа №2-1778/09 03.02.2010 03.02.2010 03.02.2010
Провадження №22ц-284/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Паліюка В.П.,

суддів Славгородської Н.П., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

директора асоціації «Центр» - представника комунального підприємства «Водопостачання м. Вознесенська»

на рішення Вознесенського міськрайонного суду від 25 листопада 2009 р., ухвалене за позовом комунального підприємства «Водопостачання м. Вознесенська» (далі підприємство) до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання,

в с т а н о в и л а :

У серпня 2009 р. комунальне підприємство «Водопостачання м. Вознесенська» (далі підприємство) звернулося з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання.

Представник позивача посилався на те, що відповідачі проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, в договірних відносинах з позивачем не перебувають, користуються послугами останнього по постачанню води, але вартість її сплачувати відмовляються. В звязку з чим заборгованість за спожиту воду за період з 1 січня 2007 р. по 1 березня 2009 р. становить 312 грн.

Посилаючись на наведені обставини, представник позивача просив стягнути на користь останнього з відповідачів 312 грн. в солідарному порядку.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 25 листопада 2009 р. в позові підприємству відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати як ухвалене з порушенням норм процесуального права. Зокрема, він посилається на те, що висновок суду помилковий і не відповідає фактичним обставинам справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки підприємство не довело фактичне споживання води відповідачами у вказаному жилому будинку, то відсутні підстави для стягнення заборгованості по платі їх вартості.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з 2003 р. проживають та зареєстровані у жилому ІНФОРМАЦІЯ_1. Договір між ними та позивачем про надання послуг з водопостачання до вказаного будинку не укладено. Із наданих позивачем актів обстеження технічного стану внутрішніх водопровідних мереж, приладів обліку води від 11 жовтня та від 17 жовтня 2008 р. видно, що у вказаному домоволодінні встановлено лічильник для обліку води. Між тим, в листі позивача від 20 листопада 2006 р. на імя ОСОБА_1 зазначено, що на протязі 4-х років на лічильнику відсутні покази про споживання води. Доказів на підтвердження того, що відповідачі не допускають представників позивача до будинку для зняття показів лічильника останній не надав. Акти від 4 березня і від 25 травня 2009 р., складені працівниками позивача, також свідчать про те, що постачання води до жилого будинку №44 по вул. Петровського у м. Вознесенську припинено за борги.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 зазначав, що водопроводом підведеним до даного будинку він не користується, а споживає воду із ємкості, обладнаної у його дворі, до якої воду поставляє приватний підприємець. Дану обставину позивач не спростував.

Встановивши наведені обставини, суд прийшов до правильного висновку про те, що оскільки підприємство не довело фактичне споживання води відповідачами у вказаному жилому будинку, як це передбачено ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК, то відсутні підстави для стягнення заборгованості по платі вартості таких послуг по нормам споживання, встановленим органом місцевого самоврядування для споживачів, в помешканнях яких не встановлені прилади обліку води.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За наведених обставин колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Водопостачання м. Вознесенська» відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду від 25 листопада 2009 р. залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий Судді