Справа № 2-118/10
Провадження № 2-118/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2010 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог виконавчого комітету Моршинської міської ради про визнання права на користування ? частиною торгівельного павільйону малої архітектурної форми по вул..І.Франка, 41-А в м.Моршині Львівської області та стягнення грошових коштів, суд

встановив:

Позивач уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог виконавчого комітету Моршинської міської ради про визнання права на користування ? частиною торгівельного павільйону малої архітектурної форми по вул..І.Франка, 41-А в м.Моршині Львівської області та стягнення грошових коштів і представник позивача в судовому засіданні пояснив, що вона є матірю сторін по справі і фактично всі витрати як на придбання в 2001р. торгівельного кіоску, так і всі подальші витрати на переобладнання, виготовлення різноманітних дозволів, виконання будівельних робіт по переобладнання кіоску проводилися виключно за її кошти. Це все робилося виключно для того, щоб і відповідач ОСОБА_4, який є сином так і позивач ОСОБА_3, яка є дочкою могли займатися підприємницькою діяльністю оскільки, вони своїх коштів немали. Про це все була усна домовленість з відповідачем, бо це одна сімя, однак, він цього не визнає, відрізав дочці електропостачання, забрав самовільно її товар на 12 тис. грн., що є незаконним. Зважаючи на вищенаведене просить визнати за позивачем право на користування ? частиною торгівельного павільйону малої архітектурної форми по вул..І.Франка, 41-А в м.Моршині Львівської області та стягнути 12 тис. грн.. за самоправно продані товари.

Відповідач позовні вимоги повністю заперечив та в судовому засіданні пояснив, що самостійно придбав згідно договору купівлі-продажу від 29.05.01р. торговельний кіоск в м.Моршині по вул.. по вул..І.Франка, у м.Моршині Львівської області біля магазину "Курортний". Дійсно ? частина даного кіоску була подарована позивачу по справі і даний кіоск є в наявності, що не заперечує представник позивача і в ньому можна проводити торгівельну діяльність. Всі подальші дозволи на переобладнання торгівельного кіоску, укладення договору оренди вчинені на його імя, жодної домовленості між ним та батьками чи позивачем щодо проведення спільної діяльності не велося, оскільки він постійно займався підприємницькою діяльністю тов. відповідно і мав кошти для проведення різноманітних будівельних робіт. Всі сторони по справі раніше проживали разом і кошти він тримав у мами, представника позивача і вона оплачувала роботи. Наголошує на тому, що він жодним чином не обіцяв, подарувати ? частину кіоску діючого сестрі позивачу по справі. Мав намір надати в оренду ? частину кіоску однак, позивач відмовився підписувати договір оренди, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Представник виконавчого комітету Моршинської міської ради в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належними чином повідомлений.

Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком позивача, дійсно все робилося для двох дітей, всі витрати на переобладнання несла теща, відповідач тільки приходив і дивився як ідуть роботи, свідка ОСОБА_6, який в судовому засіданні пояснив, що є батьком сторін по справі, син купив кіоск в Куха, рішили його переобладнати на більший для двох дітей, 70-80% витрат несла дружина, доньці відрізав світло, свідка ОСОБА_7, який в судовому засіданні пояснив, що він проводив будівельні роботи по монтажу-демонтажу торгівельного кіоску, всі кошти оплачувала мати відповідача, не памятає, чи щось син робив і мати постійно казала, що це для двох дітей, свідок ОСОБА_8, який в судовому засіданні пояснив, що будував кіоск, його найняла і все оплачувала мати сторін по справі, був відповідач трохи помагав, мама казала, що кіоск на двох дітей, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що працювала з мамою сторін разом, мама купила сину машину, квартиру, торговий кіоск, особисто їздила з мамою сторін по справі на ринок "Південний" дивилися на сандвіч-панелі, ініціатором переобладнання була мама, кошти на будову її і вона постійно казала, що це для двох дітей вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити оскільки, згідно ст..181 ЦК України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також обєкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, згідно ст..182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, згідно ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового признання, згідно ст..328 право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, згідно ст..356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, згідно ст..357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Як встановлено в судовому засіданні Відповідач по справі ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 25.05.2010р. придбав торгівельний кіоск площею 10.2 кв.м. в м.Моршині по вул.. по вул..І.Франка, у м.Моршині Львівської області біля магазину "Курортний", в подальшому відповідно до договору дарування від 04.09.2003р. ? частину даного кіоску подарував ОСОБА_3 позивачу по справі. Відповідно до рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради від 21.05.03р. за №127 було надано дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_4 на реконструкцію даного кіоску, відповідно до рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради від 20.08.2003р. за №2010 було затверджено проектну документацію на збірно-розбірний торгівельний павільйон і надано відповідачу по справі дозвіл на монтаж збірно-розбірного торгового павільйону. На основі вищенаведеного між Моршинською міською радою та відповідачем по справі ОСОБА_4 12.04.2003р. було укладено договір оренди земельної ділянки в м.Моршині по вул..І.Франка.. ОСОБА_10 технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 29.03.2004р. МАФ (мала архітектурно-будівельна форма) у виді торгівельного павільйону площею 42 кв.м. комісією в складі в тому числі і забудовника ОСОБА_4 прийнята в експлуатацію. Тобто, зважаючи на викладене ОСОБА_4 як з власнику МАФ торгівельного павільйону виконавчим комітетом Моршинської міської ради було надано всі необхідні дозволи на проведення реконструкції торговельного кіоску і в подальшому відповідно до вимог чинного законодавства прийнято його в експлуатацію як малу архітектурну форму. Позивачу по справі ОСОБА_3 відповідно до листа Моршинської міської ради від 14.11.08р. за №2147/03.08 було відмовлено в наданні в оренду земельної ділянки оскільки, вона не являється власником торгівельного кіоску. Судом достовірно встановлено, що відповідно до ОСОБА_10 технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 29.03.2004р. МАФ (мала архітектурно-будівельна форма) у виді торгівельного павільйону площею 42 кв.м., тобто нерухома річ, комісією в складі в тому числі і забудовника ОСОБА_4 прийнята в експлуатацію мала архітектурно будівельна форма визнання права власності на яку законом не передбачено. Крім того, факт сприяння з боку матері відповідача у сприянні будівництва торгівельного кіоску не може бути підставою для зобовязання відповідача надати ? його частину в користування позивачу оскільки, між сторонами по справі, чи батьками сторін судом не було достовірно встановлено про наявність домовленостей зі створення спільної сумісної власності, щоби з цією метою вкладати грошові кошти в будівництво оскільки, як зазначалося вище всі дозвільні документи і інші проаналізовані документи видані відповідачу ОСОБА_4. Відповідач вправі на свій розсуд укладати угоди, які стосуються розпорядження торгівельним кіоском, а тому в задоволенні позову в частині визнання права на користування ? частиною торгівельного павільйону малої архітектурної форми по вул..І.Франка, 41-А в м.Моршині Львівської області сілд відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Також слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів в сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн.. 00 коп. оскільки, позивачем не представлено жодних доказів щодо наявності у позивача такого майна, не надано його список, документів на його придбання чи доказів його вилучення відповідачем, доказів звернення в органи МВС щодо незаконних дій відповідача, а тому в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст..ст. 181, 182, 328, 356, 357, ЦК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог виконавчого комітету Моршинської міської ради про визнання права на користування ? частиною торгівельного павільйону малої архітектурної форми по вул..І.Франка, 41-А в м.Моршині Львівської області та стягнення грошових коштів в сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн.. 00 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до Стрийського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_11