Справа № 2-276/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2010 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи наступним:

з 01.01.1992 року позивача по даній справі було прийнято в члени колгоспу ім.Кірова Томаківського району Дніпропетровської області , де він працював до 01.05.1995 року, що підтверджується даними його трудової книжки колгоспника.

Державний акт на право колективної власності на землю колишнього КСП ім.Кірова був виданий Новокиївської сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області 06.07.1994 року. Але з невідомих позивачу причин він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай).

У відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 року №720/9 Право на земельну частку (пай) набули члени колективного сільськогосподарського підприємства, які являлись членами КСП на момент паювання землі.

Право на земельну частку (пай) не залежить від стажу роботи в КСП, виробничих показників, місяц проживання, особистих якотей громадянина , який був членом господарства на момент розпаювання землі.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України встановлено поняття позовної давності встановлений законом строк, на протязі якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового втілення й захисту свого цивільного права шляхом подачі позовної заяви до суду.

Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається з дня коли особа дізналася про порушення свого права.

Позивач також зазначає, що довідка ОСОБА_2 районного відділу земельних реурсів була отримана ним у листопаді 2008 року, тому позивач не мав можливості раніше скористатись своїм правом на захист порушеного права й звернутися до суду з позовною заявою про визнання за ним права на земельну частку (пай).

Також, у зв»язу з тим, що з 20 березня 1995 року й по даний час позивач зареєстрований і фактично проживає в м.Донецьк.

Саме з вищезазначених підстав і виникла у позивача необхідність в судовому порядку вирішити питання про визнання права власності на земельну частку (пай).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 повністю і прохає суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Дніпропетровської області проти позову ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну частку (пай) заперечує, мотивуючи своє заперечення наступним.

Позивач в своїй заяві не в повному обсязі обгрунтував причини неоформлення свого права власності на земельну частку (пай), також в справі відсутні будь-які матеріали, які підтвнрджують поважність причин, що стали перешкодою для оформлення позивачем права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) набули ті громадяни, які на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акту на право колективної власності на землю були членами даного КСП.

Як вбачається з матеріалів даної справи , Державний акт на право колективної власності на землю був виданий КСП ім.Кірова Новокиївською сільською радою 06.07.1994 року, але відомостей про вступ позивача до членів КСП ім.Кірова не має, у трудовій книжці також відсутні відомості про його вступ до членів колгоспу, після звільнення 24.05.1993 року.

Позивач також в своїй заяві вказує, що йому було відомо про те, що Державний акт на право колективної власності на землю в колишньому КСП ім.Кірова був виданий Новокиївською сільською радою 06.07.1994 року, що свідчить про обізнаність позивача протягом тривалого часу щодо предмету позову в період спливу строку позовної давності, а не в момент отримання довідки відділу Держкомзему у ОСОБА_2 районі , з якої нібито і стало відомо позивачу про його право на земельну частку (пай).

Перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення свого права. Інформація щодо оформлення права власності на земельний пай не була закритою і є загальнодоступною. Представник відповідача вважає, що при розгляді справи необхідно врахувати пропущення строку позовної давності та з»ясувати об»єктивні причини його пропуску, якщо такі є, та дати їм належну оцінку.

Надана позивачем копія довідки про реєстрацію місця проживання, згідно якої він був зареєстрований за місцем проживання , за адресою: м.Донецьк вул.Мерецкова 2, з 20.03.1995 року ставить під сумніви достовірність даних, наданих позивачем в основному тексті даної позовної заяви, в якій він вказує, що працював трактористом і перебував членом колгоспу ім.Кірова до звільнення за власним бажанням 01.05.1995 року. Позивач фізично не міг працювати трактристом і перебувати членом колгоспу ім.Кірова , який знаходився на той час у ОСОБА_2 районі і фактично проживати в м.Донецьк.

Представник відповідача просить суд у позові позивача відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи , заслухавши представників сторін, вважає за необхідне у позові ОСОБА_1 відмовити, з тих підстав, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд вважає, що посилання позивача на те, що його проживання в другій області України є причиною пропущення строку позовної давності, її не повножною, так як проживання в другому регіоні України не перешкоджало для оформлення позивачем права власності на земельну частку (пай).

Інформація щодо оформлення права власності на земельний пай не була закритою, і є загальнодоступною в кожній області країни.

На підставі викладеного і керуючись ст.3,5,7,15,60,212-215 ЦПК України, п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст.267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3