Справа № 2- 407/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Іващенко С.О.

при секретарі Байбак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 152, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 28.10.1999 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірний житловий будинок належав батьку сторін ОСОБА_4 на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів належний йому будинок дітям ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, дружині ОСОБА_6. 28.10.1999 року батько помер, після його смерті сторони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця та його син ОСОБА_5 юридично спадщину не оформлювали, ОСОБА_5 помер 10.08.2002 року, ОСОБА_6 померла 16.02.2006 року.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяв, якою просить розглянути справу у її відсутність.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно повідомлення КП „ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації від 23.04.2009 року № 1707, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 152 належить на праві власності на підставі договору на право забудови ОСОБА_4.

20 березня 1995 року ОСОБА_4 було складено заповіт, згідно якого належний йому на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями за зазначеною адресою заповідає дружині ОСОБА_6, синові ОСОБА_1, дочці ОСОБА_2, синові ОСОБА_5. Заповіт посвідчений нотаріусом Дванадцятої ОСОБА_3 нотаріальної контори.

Заповідач ОСОБА_4 помер 28 жовтня 1999 року, про що міським відділом РАГС № 4 ОСОБА_3 обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 9053 (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 397719). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається зі спірного домоволодіння. Спадкоємцями за заповітом є діти померлого ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та дружина померлого ОСОБА_6

Як вбачається з повідомлення Дванадцятої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори № 2873-01-14 від 17.12.2009 року та копій матеріалів спадкової справи, спадкоємці за заповітом ОСОБА_1. та ОСОБА_2 у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька, інших заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило.

Згідно ст. 549 ЦК України, в редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено з копії домової книги, дружина спадкодавця ОСОБА_6 була зареєстрована та постійно проживала у спірному домоволодінні до та після смерті заповідача, що визнається судом, як факт прийняття ОСОБА_6 ? частини спірного будинку у спадщину після смерті чоловіка.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємці за заповітом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 набули право власності на ? домоволодіння за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 152 кожний, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька.

Спадкоємець ОСОБА_5 не здійснив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, з спадкодавцем однією сімєю не проживав. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України в редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, ОСОБА_5 вважається таким, що відмовився від спадщини.

Згідно ст. 554 ЦК України в редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом, його частка відходить до спадкоємців за законом та розподіляється між ними у рівних частках.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 є його мати ОСОБА_6, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом судом не встановлено.

При таких обставинах, встановлено, що ОСОБА_6 набула право власності в цілому на ? частину домоволодіння № 152 по Салтівському шосе в м. Харкові, у порядку спадкування після смерті чоловіка.

10 серпня 2002 року ОСОБА_5 помер, про що міським відділом РАЦС № 4 ОСОБА_3 обласного управління юстиції було зроблено актовий запис № 2353 (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 084996). 16 лютого 2006 року ОСОБА_5 померла, про що виконавчим комітетом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чергінівської області було зроблено актовий запис № 9.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з ? частини домоволодіння № 152 по Салтівському шосе в м. Харкові. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є її діти позивач ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії IV-Р № 463434) та відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Як встановлено у ході судового розгляду справи та підтверджується записами у будинковій книзі, ОСОБА_1 постійно проживав та був зареєстрований у спірному будинку разом зі спадкодавцем, при таких обставинах, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, його частка у спадщині складає ? частину домоволодіння за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 152.

Таким чином позивач набув право власності в цілому на ? частину домоволодіння за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 152, з яких ? частина домоволодіння набута у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, ? частина у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6

Керуючись п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 528, 529, 549, 553, 554 УК України в редакції 1963 року, ст. 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 61, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, харківської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 152, з яких ? частина домоволодіння набута у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 28.10.1999 року, ? частина домоволодіння набута у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 16.02.2006 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя