overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-1576/10
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.12.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.

розглянувши у м. Бориспіль у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення незручностей, -

встановив:

В середині квітня 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача ОСОБА_2 перенести яму для стічних нечистот на іншу сторону свого будинку. Послався на те, що відповідачка є його сусідкою, побудувала будинок з виступом на прохід дачі, який заважає йому виходити з хвіртки дачі, а також прямо біля виходу до ділянки вивела яму для стічних нечистот.

Пізніше, 20.09.2007 року, позивач уточнив свої вимоги, просив перенести яму для стічних нечистот на іншу сторону свого будинку та забрати дренажну яму перед воротами, привести побудований будинок у відповідності ДБН /СНІП/, щоб не заважав проїзду до його садового участку, відновити тверде покриття для заїзду на ділянку, яке було пошкоджене відповідачкою та облаштувати електричну опору, яка знаходиться у аварійному стані із-за розміщеної під нею вигрібною ямою та визначити межу дороги і радіус заїзду до його ділянки. Просив відшкодувати моральні збитки в сумі 5000 тис. грн. та матеріальні - в сумі 2000 тис. грн.

В судових засіданнях позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку заслухавши сторін.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є членом Гнідинського садівничого товариства «Мрія-1» та має у своїй власності земельну ділянку розміром 0.12 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КВ №001582 виданим 15.11.1995 року.

По сусідству з позивачем знаходиться земельна ділянка відповідачки ОСОБА_2

За змістом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Цього обов'язку позивач ОСОБА_1 не виконав. Не надав суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_2, використовуючи власну земельну ділянку, створює йому незручності.

Відсутні в матеріалах справи і докази, які б підтвердили ті обставини, на які

посилається позивач. Дані обставини не знайшли свого підтвердження і матеріалами

проведеної експертизи.

З огляду на викладене, суд вважає відсутніми підстави для задоволення вимог позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10. 11. 60, 61. 88, 131, 209, 212-215 ЦПК суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення незручностей відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського

міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_3
справа № 2-1938/10
УХВАЛА

21 квітня 2010 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Русанівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла зазначена позовна заява ОСОБА_1

Ухвалою судді від 30 березня 2010 року заява залишена без руху, позивачу надавався строк на усунення недоліків до 07 квітня 2010 року.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ст.119 ЦПК України заява подається в письмовій формі й повинна містити: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Всупереч таким вимогам, предявляючи позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування, у заяві не зазначено доказів, що підтверджують кожну із викладених обставин справи. Так, згідно вимог чинного цивільного законодавства оформлення спадкових прав здійснюється в нотаріальному порядку, проте в позові не зазначено доказів порушення прав позивача при оформленні ним права на спадщину.

Крім того, у позові не вказано коли і ким будувалось спірне домоволодіння, не зазначено доказів відповідності даного будівництва будівельним, санітарним пожежним та ін. вимогам чинного законодавства чи наявність акту введення в експлуатацію будинку, доказів того, ким, коли та на підставі чого виділялась земельна ділянка для будівництва спірного домоволодіння.

У встановлений ухвалою строк позивач вищевказані недоліки заяви не усунув.

Згідно із ст. 121 ЦПК позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду про залишення без руху у встановлений строк не виконає вимоги ст. ст. 119, 120 цього Кодексу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Русанівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування визнати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня постановлення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Н.М. Петришин
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-5243/10
Провадження № 2-5243/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Куліша Ю.В., при секретарі - Чайка М.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

_зглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду цивільну справу за позовом Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці -6 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за римання будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової риторії, посилаючись на те, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, користується наданими послугами, за які не сплачує, у зв'язку з чим за період з 01.11.2008р. по 01.07.2010р. утворилася заборгованість, яка становить 500 грн. 26 коп.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що ГЖЕД-6 виконує свої обовязки по утриманню будинку та прибудинкової території неналежним чином, тому заборгованість не

визнає.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом, відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,*кв. 47, отримує послуги від позивача, за які не сплачує, у звязку з чим за період з 01.11.2008р. по 01.07.2010р. виникла заборгованість в розмірі 500 грн. 26 коп.

Статтями 64, 68, 162 ЖК України передбачено обовязок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідач покладені на неї обовязки не виконує.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. 26 коп. заборгованості, а також ЗО грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача державне мито в сумі

51 грн.

Керуючись ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 209, 213 -215, 224, 225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер не встановлено, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці -6, 500 грн. 26 коп. боргу та ЗО грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, а всього 530 грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 51 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Головуючий Ю.В. Куліш
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-2720/10
Провадження № 2720/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2010 року суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Калька О.С.

при секретарі Войтенко Є.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства „Полтаватеплоенерго до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

В С Т А Н О В И В:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства „Полтаватеплоенерго звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В ході попереднього судового засідання від представника позивача надійшла заява про відмову від позову, оскільки відповідачі добровільно погасили заборгованість за послуги теплопостачання в повному обсязі. Представник позивача також просила стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи те, що підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, представнику позивача розяснені наслідки закриття провадження, заява представника позивача підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки ОСОБА_2 погасила заборгованість за послуги теплопостачання після звернення позивача з позовом, судові витрати понесені останньою в сумі 30 грн. (витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, п. 3 ст. 205 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства „Полтаватеплоенерго від позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не встановлено на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства „Полтаватеплоенерго (36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, р/р № 4 Обласна дирекція АК Укрсоцбанку МФО 331014 код 03338030) судові витрати в розмірі 30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не встановлено на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської обласні через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Головуючий О.С.Калько

15.03.2010
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-6877/10
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2010 р. Київський райсуд м. Полтави у складі :

головуючого - судді Куліша Ю.В.,

при секретарі - Чайка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме сарай №34 площею забудови 26.50 кв.м., загальною площею 22.10 кв.м., висотою 2.65 м., з погребом площею забудови 5.00 кв.м. висотою 2.15 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві. Просить визнати за ними право власності на самовільно збудований сарай.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що в 1991 році позивачем був збудований сарай №34 площею забудови 26.50 кв.м., загальною площею 22.10 кв.м., висотою 2.65 м., з погребом площею забудови 5.00 кв.м. висотою 2.15 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві без відповідного на те дозволу на земельній ділянці, яка йому була виділена адміністрацією Малобудищанського опитно-експерементального заводу стройматеріалів.

Згідно ст. 376 ЦК України судом може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до висновку технічного звіту про стан будівельних конструкцій гаражу є задовільним та підлягає експлуатації.

За таких підстав суд вважає, що позовна заява про визнання за ОСОБА_1 права власності на самовільно збудований сарай №34 підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудований сарай № 34 площею забудови 26.50 кв.м., загальною площею 22.10 кв.м., висотою 2.65 м., з погребом площею забудови 5.00 кв.м. висотою 2.15 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Головуючий Ю.В.Куліш
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-6866/10
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2010 р. Київський райсуд м. Полтави у складі :

головуючого - судді Куліша Ю.В.,

при секретарі - Чайка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме гараж №31 площею забудови 21,4 кв.м., загальною площею 17,8 кв.м., висотою 2.60 м., з погребом площею забудови 4,8 кв.м. висотою 2.30 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві. Просить визнати за ними право власності на самовільно збудований гараж.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що в 1991 році позивачем був збудований гараж №31 площею забудови 21,4 кв.м., загальною площею 17,8 кв.м., висотою 2.60 м., з погребом площею забудови 4,8 кв.м. висотою 2.30 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві без відповідного на те дозволу на земельній ділянці, яка йому була виділена адміністрацією Малобудищанського опитно-експерементального заводу стройматеріалів.

Згідно ст. 376 ЦК України судом може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до висновку технічного звіту про стан будівельних конструкцій гаражу є задовільним та підлягає експлуатації.

За таких підстав суд вважає, що позовна заява про визнання за ОСОБА_1 права власності на самовільно збудований гараж №31 підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудований гараж №31 площею забудови 21,4 кв.м., загальною площею 17,8 кв.м., висотою 2.60 м., з погребом площею забудови 4,8 кв.м. висотою 2.30 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Головуючий Ю.В.Куліш
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-6867/10
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2010 р. Київський райсуд м. Полтави у складі :

головуючого - судді Куліша Ю.В.,

при секретарі - Чайка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме гараж №15 площею забудови 24,60 кв.м., загальною площею 20,50 кв.м., висотою 2,40 м., з погребом площею забудови 24,60 кв.м. висотою 2,10 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві. Просить визнати за ними право власності на самовільно збудований гараж.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що в 1991 році позивачем був збудований гараж №15 площею забудови 24,60 кв.м., загальною площею 20,50 кв.м., висотою 2,40 м., з погребом площею забудови 24,60 кв.м. висотою 2,10 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві без відповідного на те дозволу на земельній ділянці, яка йому була виділена адміністрацією Малобудищанського опитно-експерементального заводу стройматеріалів.

Згідно ст. 376 ЦК України судом може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до висновку технічного звіту про стан будівельних конструкцій гаражу є задовільним та підлягає експлуатації.

За таких підстав суд вважає, що позовна заява про визнання за ОСОБА_1 права власності на самовільно збудований гараж №15 підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудований гараж №15 площею забудови 24,60 кв.м., загальною площею 20,50 кв.м., висотою 2,40 м., з погребом площею забудови 24,60 кв.м. висотою 2,10 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Головуючий Ю.В.Куліш
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-6865/10
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2010 р. Київський райсуд м. Полтави у складі :

головуючого - судді Куліша Ю.В.,

при секретарі - Чайка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме сарай №38 площею забудови 18,40 кв.м., загальною площею 15,30 кв.м., висотою 2.50 м., з погребом площею забудови 5.00 кв.м. висотою 2.00 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві. Просить визнати за ними право власності на самовільно збудований сарай (гараж).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що в 1991 році позивачем був збудований сарай №38 площею забудови 18,40 кв.м., загальною площею 15,30 кв.м., висотою 2.50 м., з погребом площею забудови 5.00 кв.м. висотою 2.00 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві без відповідного на те дозволу на земельній ділянці, яка йому була виділена адміністрацією Малобудищанського опитно-експерементального заводу стройматеріалів.

Згідно ст. 376 ЦК України судом може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до висновку технічного звіту про стан будівельних конструкцій гаражу є задовільним та підлягає експлуатації.

За таких підстав суд вважає, що позовна заява про визнання за ОСОБА_1 права власності на самовільно збудований сарай №38 підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудований сарай №38 площею забудови 18,40 кв.м., загальною площею 15,30 кв.м., висотою 2.50 м., з погребом площею забудови 5.00 кв.м. висотою 2.00 м., що знаходиться біля садового кооперативу «Медик-3» по вул. Медична 1 в м. Полтаві.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Головуючий Ю.В.Куліш