Апеляційний суд Тернопільської області
Справа № 22ц 2'560 Голов. у 1 інст. ОСОБА_1
Категорія - 32 Доповідач Стефлюк О.Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Парандюк Т.С.

Суддів - Стефлюк О.Д., Храпак Н.М.

При секретарі ОСОБА_2

За участі апелянта ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» (далі - Банк) в особі його Тернопільської філії, третя особа - публічне акціонерне товариство «Родовід банк», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року ОСОБА_3 пред'явив зазначений вище позов. Вказав, що 24 грудня 2008 року уклав з ОСОБА_5 «Укрпромбанк» (далі - Банк) договір банківського вкладу, за яким передав Банку 13105 грн. строком на 91 день під 24% річних. ОСОБА_2 у визначений термін (24 березня 2009 року) вклад йому повернуто не було, у зв'язку з чим ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Банку про повернення банківського вкладу, процентних виплат та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року позов в частині повернення банківського вкладу задоволено, в решті позовних вимог відмовлено. Однак сума вкладу була позивачу повернута тільки 29 грудня 2009 року.

Посилаючись на те, що Банк володів його коштами 280 днів, а проценти за користування вкладом , що складає суму 2410 грн., так і не сплатив, позивач просив дану суму стягнути з Банку в примусовому порядку. Крім того просив стягнути з Банку на його користь 4000 грн. моральної шкоди, завданої невиконанням зобов'язань по договору кредиту.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2010 року в позові відмовлено за безпідставністю та недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, і ухвалити нове, яким його позовні вимоги задоволити повністю, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_3, який підтримує доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, іцо відсоткова ставка за користування депозитом по закінченні строку дії договору, та несвоєчасне повернення суми вкладу, при укладенні договору сторонами не узгоджувалась, не передбачено договором і відшкодування моральної шкоди, завданої несвоєчасним поверненням суми вкладу.

ОСОБА_2 повністю погодитись з такими висновками суду не можна, оскільки вони не в повній мірі відповідають нормам матеріального права, що регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до Ч.1 ст. 1058, ч.І і 5 ст. 1061 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 грудня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Укрпромбанк» був укладений договір банківського вкладу №1002/17003, за яким позивач вніс, а Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок кошти в сумі 13105 грн. на строк до 24 березня 2009 року і зобов'зався нараховувати та сплачувати проценти з розрахунку 24% річних (п. 2.1.2 договору).

По закінченні терміну дії договору, вимогу позивача про повернення вкладу Банк не виконав. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року частково задоволено позов ОСОБА_3 і на його користь стягнуто суму вкладу 13105 грн. Дане рішення було виконано тільки 29 грудня 2009 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що Банк користувався сумою його вкладу до 29 грудня 2009 року не з його вини, а тому, що відмовився у встановлений строк повернути суму вкладу. Починаючи з дня закінчення договору вкладу (24 березня 2009 року) до дня його видачі (29 грудня 2009 року) сплинуло 280 днів. За користування вкладом в ці дні Банк був зобов'язаний нарахувати і виплатити передбачені договором вкладу проценти, з розрахунку 24% річних.

Вирішуючи спір в цій частині позову, суд обгрунтовано послався на Ч.5 СТ.1061 ЦК, проте поза увагою суду залишилась вказівка даної норми Закону, що стосується виплати процентів до моменту повернення вкладу. Не враховано також умови договору вкладу, що стосуються строку його дії, зокрема п.6.2. передбачено припинення дії договору з моменту виплати Банком вкладнику повної суми вкладу і нарахованих процентів. Встановлено, що повну суму вкладу позивачу повернуто 29.12.09 р. і в цей день припинилась дія договору.

Проценти на суму вкладу за 280 днів з 24.03.2009 р. по 29.12.2009 р. складають суму позову 2410 грн.

За таких обставин висновок суду про безпідставність позову в цій частині, з причин, що сторони договору вкладу не узгоджували відсоткову ставку за користування депозитними коштами після сплину терміну дії договору, суперечить чинним нормам матеріального права і умовам договору вкладу.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що проценти не нараховуються в разі коли вкладник не вимагає повернення суми вкладу. В даному випадку позивач вимагав повернення вкладу 24 березня 2009 року, коли в разі повернення повної суми вкладу, договір припинив би свою дію. Спір виник у зв'язку з неповерненням вкладу у встановлений договором строк на вимогу вкладника.

Крім того, стаття не містить заборони такого нарахування і виплати в разі сплину терміну дії договору і неповернення Банком в установлені договором строки вкладу.

Що стосується висновку суду про безпідставність позову в частині стягнення 4000 грн. з відповідача ОСОБА_5 «Укрпромбанк» та третьої особи -ПАТ «Родовід Банк» на відшкодування моральної шкоди, то він є правомірним. Встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, однак умовами укладеного договору вкладу не передбачено відшкодування моральної шкоди будь-кому із сторін, а вимоги ст.611 ЦК України, на яку посилається апелянт, на спірнГ правовідносини не поширюється.

Крім того, суд обгрунтовано послався на те, що рішенням суду від 24 вересня 2009 року, яке вступило в законну силу, позивачу ОСОБА_3 відмовлено в позові про відшкодування такої ж суми моральної шкоди за рахунок відповідача ОСОБА_5 «Укрпромбанк».

Безпідставним є посилання суду на введення мараторію на задоволення вимог по зобов'язаннях банку та введення тимчасової адміністрації, оскільки згідно з повідомленням Національного Банку України (а.с. 11) на випадок з позивачем ОСОБА_3 дія мараторію не поширюється і його вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо зобов'язання Банку сплатити позивачу неустойку в розмірі 3% від простроченої суми вкладу, яка передбачена ст.10 Закону України "Про захист споживачів", не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялись. Доповнення до позовної заяви надійшло до суду з апеляційною скаргою на оскаржуване судом рішення і датоване 29.09.2010 р., в той час як рішення суду постановлено 19.08.2010 р.

Виходячи з наведеного, та керуючись ст.ст.307, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2010 року, в частині відмови в позові про стягнення процентних платежів на суму вкладу, скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» на користь ОСОБА_3 2410 грн. процентних платежів, 51 грн. на відшкодування витрат з судового збору і 120 грн. - на відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_6