Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-584/10р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2010 року Бориспільський міськрайоннкй суд Київської області у складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Хутінаєвій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, третя особа ОСОБА_2 та Садівниче товариство «Святище», - про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивачка зазначила, що 12 квітня 1998 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки для садівництва розміром 0,12 га, право на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КВ № 000833, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті були чоловік ОСОБА_4, та діти ОСОБА_1 і ОСОБА_2. Вона, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а її батько ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Проте, 29.07.2009 року її батько ОСОБА_4 помер так і не оформивши належним чином право власності на вищезазначену земельну ділянку, хоча фактично вступив у володіння та користування нею. В зв язку з чим вона просить встановити факт прийняття спадщини її батьком після смерті її матері, визнавши за нею право власності на спірну земельну ділянку та зобов язавши відділ ДЗК Бориспільської РДА Київської області видати державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала письмовий текст позовної заяви, просила задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 надала суду лист, згідно якого позов визнає у повному обсязі та проти його задоволення не заперечує, просить слухати справу у свою відсутність.

Треті особи до суду не з явилися, надали заяви, в яких просять слухати справу без їх участі, проти позову не заперечують.

Суд ухвалив слухати справу у відсутність представника відповідача, третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Дійсно, 12 квітня 1998 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 345107 від 26.04.2001 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки для садівництва розміром 0,12 га, право на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КВ № 000833, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26.

Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті були чоловік ОСОБА_4, та діти ОСОБА_1, позивачка по справі, і ОСОБА_2, третя особа по справі, що вбачається з свідоцтв про одруження та свідоцтв про народження.

Позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_3.

ОСОБА_4 в установлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги, після смерті своєї дружини ОСОБА_3, в зв язку з чим отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно.

Проте, ОСОБА_4 29.07.2009 року помер. За життя отримати державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку останній не встиг.

За наведених обставин, суд вважає за можливе встановити юридичний факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після померлої 12.04.1998 року ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом є його діти позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2.

Однак ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився на користь своєї сестри позивачки по справі, про що написав відповідну заяву до нотаріальної контори від 20.11.2009 року.

Позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті батька, оскільки останній не отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, тобто відсутній правовстановлюючий документ.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

«Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.02р. визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Разом з тим у задоволенні позову в частині зобов язання відділу ДЗК Бориспільської РДА Київської області видати державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку на ім я позивачки, необхідно відмовити, оскільки відсутній спір щодо цього майна, а відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Доказів протилежного позивачкою та її представником надано не було.

Крім того, даний орган не був залучений до участі у справі.

Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній та визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме встановити юридичний факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після померлої 12.04.1998 року ОСОБА_3 та визнати за позивачкою право власності на земельної ділянки для садівництва розміром 0,12 га, право на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КВ № 000833, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.392, 1218, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст.3, 10, 57, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ;

Позов задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 після померлої 12.04.1998 року ОСОБА_3 спадщини, яка складається з земельної ділянки для садівництва розміром 0,12 га, розташованої на території садівничого товариства «Святище» Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, право на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю на ім я ОСОБА_3 серії КВ № 000833, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для садівництва розміром 0,12 га, розташованої на території садівничого товариства «Святище» Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, право на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю на ім я ОСОБА_3 серії КВ № 000833, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення та подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський