Справа №22-ц-3281/10 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Семеній Л.І.,

суддів Білецького О.М., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Апіс»

на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 23 червня 2010 року

у справі за позовом Фермерського господарства «Апіс» до уповноваженого співвласників ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 про визнання переважного права на придбання орендованого майна

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Апіс», третьої особи ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Апіс» про витребування майна із чужого незаконного володіння

в с т а н о в и л а :

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 04 лютого 2008 року у задоволенні первісного позову відмовлено за необґрунтованістю, а вимоги за зустрічним позовом задоволено повністю.

Витребувано у Фермерського господарства «Апіс» на користь ОСОБА_2 транспортний роликовий ланцюг з контейнерами для транспортування цегли, електродвигуни у кількості трьох штук, редуктор РМ-50, транспортер для подачі цегли, прес СМ-727, загальною вартістю 9251 грн., що знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 77, с. Іванівка, Великописарівського району.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 травня 2008 року зазначене рішення скасовано в частині задоволення вимог за зустрічним позовом, а справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Великописарівського районного суду від 27 березня 2009 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3, який в послідуючому звернувся із самостійним вимогами до Фермерського господарства «Апіс» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 23 червня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю вимог.

Позов ОСОБА_3 задоволено.

Витребувано у Фермерського господарства «Апіс» транспортний роликовий ланцюг з контейнерами для транспортування цегли, вартістю 30000 грн., електродвигуни у кількості трьох штук, загальною вартістю 540 грн., редуктор РМ-50, вартістю 1600 грн., транспортер для подачі цегли, вартістю 1400 грн. та прес СМ-727, вартістю 8000 грн., а всього майна загальною вартістю 9251 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Фермерське господарство «Апіс» посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 23 червня 2010 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог.

Зазначає, що ОСОБА_2 набула права власності на комплекс цегельного заводу відповідно до рішення сільської ради № 34 від 09 липня 2007 року, однак як у цьому рішенні, так і у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно вказано, що ОСОБА_2 набула право власності на комплекс будівель та споруд цегельного заводу, а не на транспортний роликовий ланцюг з контейнерами для транспортування цегли, електродвигуни у кількості трьох штук, редуктор РМ-50, транспортер для подачі цегли, прес СМ-727, а тому вважає, що вказаним майном фермерське господарство володіє на законних підставах.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 не оскаржується.

Заслухавши пояснення представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів в ній викладених, позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, які заперечили проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом зборів № 1 громадян співвласників майнових паїв АПТЗТ «Рябина» від 21 червня 2007 року вирішено розірвати договір оренди цегельного заводу від 28 квітня 2004 року та дати згоду на продаж майнового комплексу цегельного заводу ОСОБА_3 та призначити уповноваженою особою по оформленню права власності і продажу цегельного заводу ОСОБА_2 (а.с. 8-11).

На підставі Рішення виконкому Рябинівської сільської ради від 09 липня 2007 року № 34 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно цегельного заводу по вул. Перемоги, 38 у с. Рябина, Великописарівського району Сумської області, а саме: адмінбудівля цегляна «А», прибудова «а», сушильні сараї «Б», «В», «Г», «Д», «Е», будівля пресової «Ж», піч з навісом та надбудовою «К», «к», «к1», пресова «З», трансформатор «№1» та труба «№2». Зазначений обєкт нерухомого майна 10 липня 2007 року зареєстрований в КП Охтирське МБТІ за № 41 (а.с.7).

Згідно з договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 21 вересня 2007 року (а.с.325) ОСОБА_2 продала належні їй нежитлові будівлі цегельного заводу, а ОСОБА_3 купив їх за 100000 грн.

10.07.2007 року працівниками ФГ «Апіс» було демонтоване обладнання по виробництву цегли та перевезене до цього господарства в с. Іванівку Великописарівського району, де знаходиться й на даний час, що не заперечується відповідачем.

Доказів того, що ФГ «Апіс» мав законні права на спірне майно, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілої) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що ОСОБА_3 набув право власності на комплекс цегельного заводу на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2007 року , а тому у нього виникло право на витребування спірного майна з ФГ «Апіс», яке без достатніх правових підстав його зберігає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 придбав лише будівлі цегельного заводу і спірне майно йому не належить є необґрунтованим, оскільки демонтовані відповідачем: транспортний роликовий ланцюг з контейнерами для транспортування цегли, електродвигуни у кількості трьох штук, редуктор РМ-50, транспортер для подачі цегли, прес СМ-727, повязані з нерухомим майном конструктивно та спільним призначенням і є його складовою, яка відповідно до вимог ст.187 ЦК України при переході права власності не підлягає відокремленню.

Суд правильно взяв до уваги протокол зборів співвласників від 21 червня 2007 року, з якого вбачається, що давалась згода на продаж саме майнового комплексу цегельного заводу вартістю 100000 грн., а не лише споруд. І саме за таку суму було вчинено договір купівлі-продажу.

Посилання відповідача на викуп ним майнових сертифікатів та виділення йому в натурі спірного майна, як на підставу набуття прав власності на спірне майно, не спростовує висновків суду, оскільки дане питання досліджувалося судом першої інстанції і відхилене як таке, що не знайшло підтвердження належними та достовірними доказами.

Його доводи про те, що суд безпідставно поклав обовязок по відшкодуванню судових витрат на фізичну особу ОСОБА_4, який не є стороною по справі, є необґрунтованими, оскільки з рішення місцевого суду вбачається, що судові витрати стягнуті з ФГ «Апіс», відповідача по справі, що відповідає вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги є формальними, висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 307, 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Апіс» відхилити.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 23 червня 2010 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Апіс» про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді