Справа № 631/1403/15-ц
№ провадження 2-146/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності на спадок в четверту чергу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадок в четверту чергу посилаючись на те, що 13 березня 2009 року померла ОСОБА_3, яка мешкала за адресою: Харківська область Нововодолазький район село Дячківка вул. Карпова 53. Зазначений будинок загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. з надвірними будівлями належав їй на праві власності. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації - загальна вартість нерухомого майна становить 57 728 (пятдесят сім тисяч сімсот двадцять вісім) гривень.

Крім цього, померлій ОСОБА_3, на праві власності належала земельна ділянка за №-315 площею 5,4120 гектарів із земель колективної власності колишнього та реформованого КСП «Знамя», яка розташована на території Старовірівської сільської ради та передана ОСОБА_3 у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Старовірівської сільської ради №-99 від 31 липня 2001 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що з 1986 року та до самої смерті з ОСОБА_3 він підтримував її матеріально. Разом вони вели сумісне господарство. ОСОБА_2, постійно витрачались кошти для придбання для ОСОБА_3 продуктів харчування, ліків, кормів для домашньої худоби. Працюючи механізатором і маючи можливість обробляти город ОСОБА_3, позивач разом з останньою до самої її смерті вирощували овочі та фрукти, доглядали за садом, житловим будинком та всіма надвірними будівлями. Встановлено, що померла ОСОБА_3 приходилась позивачу хрещеною матірю. У селі Дячківка між сусідами у позивача склались добрі, дружні відносини. Позивач постійно приймав та продовжує приймати участь у спільних заходах щодо наведення санітарного порядку у селі навесні. Встановлено, що витрати на поховання ОСОБА_3 проведені за особисті кошти позивача. З часу смерті ОСОБА_3 до тепер ОСОБА_2 доглядає за житловим будинком, який їй належить та розташований за адресою село Дячківка, вул. Карпова 53, проводить його поточний ремонт, здійснює охорону, веде домашнє господарство. Дані факти на думку позивача можуть підтвердити в судовому засіданні громадяни, мешканці села Дячківка Нововодолазького району, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі і просить суд їх задовольнити одночасно підтвердивши суду про обставини, викладені вище.

Представник Старовірівської сільської ради Нововодолажского району Харківської області ОСОБА_7 в судовому засіданні звернувся з заявою відповідно до якої він виступаючи в суді від імені ради не має ніяких претензій до того, щоб позивачу в справі був задоволений позов, підтвердивши факт правоприємства позивача на спадкове майно.

Відповідно до вимог ст.ст. 8,10,11 ЦПК України, приймаючи до уваги принцип змагальності, надання доказів, а також доведеності їх з боку позивача і повного визнання позову з боку відповідача, суд віддає перевагу доказам наданим позивачем у справі.

Суд проаналізувавши свідчення сторін у справі окремо, а також в сукупності з іншими доказами, вислухавши пояснення позивача, представника Старовірівської сільської ради, пояснення свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3, яка мешкала за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, село Дячківка вул. Карпова 53. на праві індивідуальної власності належав жилий будинок загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. з надвірними будівлями та земельна ділянка №-315 площею 5,4120 гектарів із земель колективної власності колишнього та реформованого КСП «Знамя», яка розташована на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передана ОСОБА_3 у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Старовірівської сільської ради №-99 від 31 липня 2001 року.

В ході розгляду справи було встановлено, що позивач з 1986 року та до смерті ОСОБА_3 підтримував останню матеріально. Разом вони вели сумісне господарство. ОСОБА_2, постійно витрачались кошти для придбання для ОСОБА_3 продуктів харчування, ліків, кормів для домашньої худоби. Позивач працюючи механізатором обробляв огород ОСОБА_3, на якому вони разом вирощували овочі та фрукти, доглядали за садом, житловим будинком та усіма надвірними будівлями. Встановлено, що померла ОСОБА_3 приходилась позивачу хрещеною матірю. У селі Дячківка між сусідами, в тому числі і свідками по справі з позивачем склалися добрі, дружні відносини, позивач постійно приймав та продовжую приймати участь у спільних заходах щодо наведення санітарного порядку у селі навесні. Встановлено, що витрати на поховання ОСОБА_3 проведені за особисті кошти позивача. З часу смерті ОСОБА_3 до тепер ОСОБА_2 доглядає за житловим будинком, який їй належав і розташований за адресою: село Дячківка, вул. Карпова 53, де проводить його поточний ремонт, здійснює охорону, веде домашнє господарство.

Свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 допитані у судовому засіданні пояснили суду, що вони повністю підтверджують ту обставину, що позивач, як хрещеній син покійної ОСОБА_3 на протязі всього часу підтримував з нею добрі відносини і допомагав їй в усьому. ОСОБА_3 не мала сімї та дітей, а також нікого із близьких родичів. У ОСОБА_3 крім позивача більше нема нікого хто б претендував на спадщину. Свідки пояснили суду. що ОСОБА_3 весь час мала на меті все своє майно заповісти тільки позивачеві, але не встигла цього зробити. Свідки вказали, що рішення про визнання права власності за позивачем на майно ОСОБА_3 є беззаперечним, оскільки це одночасно і воля покійної.

Таким чином, судом встановлено, що позивач з ОСОБА_3 спільно проживали, однією сімєю, за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, село Дячківка вул. Карпова 53., були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, тобто проживали однією сімєю.

Згідно ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

13 березня 2009 року ОСОБА_3, померла, про що свідчить актовий запис № -29 від

14 березня 2009 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, село Дячківка вул. Карпова 53, загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. з надвірними будівлями та земельна ділянка №-315 площею 5,4120 гектарів із земель колективної власності колишнього та в подальшому реформованого КСП «Знамя», яка розташована на території Старовірівської сільської ради та передана ОСОБА_3 у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Старовірівської сільської ради №99 від 31 липня 2001 року.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємців першої, другої, третьої черги спадкування за законом не встановлено.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, наведені вище докази засвідчують факт проживання однією сімєю і як слідство у позивача відкривається право на спадкування після смерті ОСОБА_3

Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, підтримував її та доглядав за нею. Після смерті ОСОБА_3 залишився проживати у належному їй жилому будинку, користуватися ним, підтримувати будинок у належному стані.

У відповідності із ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Керуючись ст.ст.3-14,15,57-61,ч.4 130, 174, 208,209,213-215,218 ЦПК України, ст.3 Сімейного Кодексу та ст.ст. 1220, 1221, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності на спадок у четверту чергу задовольнити.

Визнати факт проживання ОСОБА_2 однією сімєю з ОСОБА_3 за адресою Харківська область, Нововодолазький район, село Дячківка вул. Карпова №-53.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок розташований по вулиці Карпова № 53 у селі Дячківка Нововодолазького району Харківської області - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку №-315 площею 5,4120 гектарів із земель колективної власності колишнього та реформованого КСП «Знамя», яка розташована на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передана ОСОБА_3 у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Старовірівської сільської ради №99 від 31 липня 2001 року - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Зобовязати КП Нововодолазьке мале комунальне підприємство технічної інвентаризації зареєструвати право власності на житловий будинок № 53 по вулиці Карпова у селі Дячківка, Нововодолазького району, Харківської області на громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Нововодолазький районний суд Харківської області з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Покальчук Ю.М.