Справа № 2-2026/2010
РІШЕННЯ

іменем України

"20" грудня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Огренда І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області про визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку , -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача по справі ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області про визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 16.12.2009 року помер чоловік позивачки ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ? частки житлового будинку № 30 по вул. Захарова в м. Вознесенську Миколаївської області та відповідної частки земельної ділянки, на якій розташовано дане нерухоме майно.

Як спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки у державному акті на право приватної власності на землю не визначені частки співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не зявилася. Надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надіслав на адресу суду просив розгляну справу за його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, оскільки порушене позивачкою питання не потребує вирішення в судовому порядку.

Представник третьої особа без самостійних вимог відділ Держкомзему у м. Вознесенську в судове засідання не зявився. Причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися. Згідно надісланої на адресу суду заяви просила справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області від 21.07.1995 року за № 154 ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як співвласникам житлового будинку № 30 по вул. Захарова в м. Вознесенську Миколаївської області, була надана земельна ділянка, площею 0,0631 га для обслуговування даного житлового будинку.

25.07.1995 року ОСОБА_2 міською радою народних депутатів Миколаївської області було видано державний акт на право приватної власності на землю, який був зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 5006. Цільове призначення земельної ділянки, площею 0,0631 га, яка розташована в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Захарова, 30 обслуговування житлового будинку.

Відповідно до даного державного акту дана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без визначення часток співвласників.

16.12.2009 року помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_2 Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 22.12.2009 року, актовий запис № 739.

Спадщину після смерті вищевказаної особи, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.05.2010 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Миколаївської області, прийняла її дочка - ОСОБА_4 Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з ? частки житлового будинку № 85 по вул. 1 Травня в м. Вознесенську Миколаївської області.

02.12.1993 року помер ОСОБА_5, згідно свідоцтва про смерть, виданого міським відділом ЗАГСу Миколаївської області 03.12.1993 року, актовий запис № 634.

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_6 Спадкове майно ? частка обумовленого вище будинку.

Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні такої частки істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавця, так і після відкриття спадщини.

Згідно п. «г» ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Зазначене відповідає положенням п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року, відповідно до яких частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, вимоги позивачки ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області про визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 належить ? частка, ОСОБА_3 належить ? частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0631 га, призначену для обслуговування житлового будинку та розташовану в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Захарова, 30, згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого 25.07.1995 року ОСОБА_2 міською радою народних депутатів Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 5006.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан