Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-486/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого -судді Михалюка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю позивачки ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

31 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3, просила постановити рішення , яким стягнути із відповідачки на її користь на відшкодування заподіяної моральної шкоди кошти в сумі 5 000 гривень на захист її честі та гідності.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка ОСОБА_2 зазначила, що 24 травня 2010 року група вчителів, втому числі вона та ОСОБА_3 поїхали на екскурсію до Почаївського монастиря, де вона зробила фотознімки їх групи. 02 липня 2010 року вона зайшла до будинку ОСОБА_3, щоб віддати ці фотознімки. Остання повинна була заплатити за них 40 гривень, але та сказала, що у неї немає коштів, тому вона ці фотознімки її не віддала. Побувши у будинку відповідачки деякий час, вона пішла додому.

Через деякий час її стало відомо від жителів с. Радулино Баранівського району , що ОСОБА_3 наводить на неї наклеп, а саме: ніби вона , коли знаходилась у неї у будинку 02.07.2010 року викрала грошів сумі 1200 гривень. Так 12.07.2010 року ОСОБА_3, знаходячись у продовольчому магазині у селі в присутності громадян звела на неї наклеп, що вона вкрала у неї 1200 гривень.

Все її село, і дорослі і діти говорять про неї як про людину, яка вчинила кримінальний злочин.

ОСОБА_3 дійшла до того, що написала на неї скаргу в міліцію, проводилась відповідна перевірка. 23.07.2010 року по її результатах в порушенні кримінальної справи відмовлено проти неї за відсутності складу злочину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинила для неї тяжкі душевні страждання. Вона не знає, як вона буде працювати у школі, де відповідачка про неї розпускає плітки . Остання не вибачилась перед нею після того, як в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала повністю із підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 позовних вимог не визнала і пояснила, що вона не вчиняла ніяких дій

щодо ОСОБА_2, які б були направлені на порушення її честі та гідності , вона не

поширювала відносно останньої ніяких пліток , які б порушували її честь та гідність. Вона зверталась до райвідділу міліції про крадіжку грошей із її будинку, так як підозрює у їх крадіжці позивачку . При цьому вона була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. По результатах проведеної перевірки в порушенні кримінальної справи 23 липня 2010 року було відмовлено, але вона не погодилась із постановою, оскаржила її прокурору району, який скасував постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, направив матеріали для проведення додаткової перевірки.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, у їх задоволенні необхідно відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась із заявою до Баранівського РВ УМВС

України про крадіжку у неї грошей в сумі 1200 гривень, підозрюючи у їх викраденні ОСОБА_2

М.В. Баранівським РВ УМВС України була проведена відповідна перевірка, по результатах якої

23 липня 2010 року в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК

України.

Не погоджуючись із винесеною постановою ОСОБА_3 , оскаржила її прокурору Баранівського району, який її скасував, матеріали направив до Баранівського РВ УМВС України для проведення додаткової перевірки. По результатах проведеної додаткової перевірки 08 листопада 2010 року в порушенні кримінальної справи відмовлено щодо ОСОБА_2 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009

року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а

також ділової репутації фізичної та юридичної особи " відповідно до ст. 40 Конституції

України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або

особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов"язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із

заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний

перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не

знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволенню позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов"язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Згідно вимог ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими . Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Зібрані по справі докази у своїй сукупності свідчать про те, що метою звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів не було приниження честі та гідності ОСОБА_2, заявниця реалізувала своє право на звернення до органу внутрішніх справ , вважаючи, що ОСОБА_2 вчинила викрадення у неї 1200 гривень. Про це ОСОБА_3 підтвердила також в судовому засіданні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7М у своїх показаннях не спростовують вищевказані обставини, а також не підтверджують факт поширення ОСОБА_3 інформації про вчинення крадіжки грошей у неї ОСОБА_2

Інших доказів про поширення відомостей відповідачем , які б порочили честь та гідність ОСОБА_2, останньою не надано.

Відповідно, діями ОСОБА_3 для ОСОБА_2 моральна шкода не заподіяна, підстави для її стягнення відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,88,212,213,215 ЦПК України, на підставі ст.ст 23, 280, 297, 1167

ЦК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1

"Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи " , суд

рішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди відмовити за їх безпідставності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: