АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Басуєвої Т.А.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 травня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2008 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що відповідач без поважних причин з 2003 року не проживає в спірній квартирі.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 травня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, вказуючи на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у спірній квартирі понад один рік, ніхто йому не чинив йому перешкод у користуванні житлом.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 понад один рік у спірній квартирі не проживає.

Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач відсутній з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а разі спору судом.

Таким чином, закон вказує на те, що громадянин може байдуже відноситися до збереження права користування жилим приміщенням лише протягом шести місяців. В іншому випадку він може бути визнаний таким, що втратив право користування цим житлом.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідач ОСОБА_2, визнаючи факт не проживання у спірній квартирі понад один рік, не надав жодного доказу на підтвердження своїх доводів про те, що йому перешкоджали, як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4, проживати у спірній квартирі.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2004 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, КП ЖРЕП №50 про вселення його до спірної квартири. Однак, ОСОБА_2 в квартиру не вселився, до виконавчої служби про примусове його вселення в квартиру не звертався.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, доказам надана оцінка у відповідності до вимог ст.212 ЦПК України, рішення суду відповідає і розясненням, даним у п.10 постанови Пленуму Верховного суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України №2 від 12 квітня 1985 року, з наступними змінами, так як суд зясував поважність причин відсутності відповідача в спірній квартирі понад установлені строки та з цих підстав (відсутність поважних причин) визнав його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: