Справа №22-ц-1864 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Маслова В.О.

суддів: Гагіна М.В., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 25 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про спонукання до виконання зобовязань, встановлених договором, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 25 березня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобовязано ПАТ КБ «Приватбанк» виконувати умови кредитного договору №SUH2AU00100001 від 21 вересня 2006 року укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, а саме п.11 Договору щодо встановлення розміру процентів за користування кредитом у розмірі 15% річних.

Визнано неправомірним рішення ПАТ КБ «Приватбанк» про підвищення процентної ставки до 26,4% по кредиту №SUH2AU00100001 від 21 серпня 2006 року та зобов'язано здійснити перерахунок процентів за користування кредитом відповідно до умов договору на рівні 15% річних з моменту їх підвищення.

Зобовязано ПАТ КБ «Приватбанк» приймати від ОСОБА_2 грошові кошти по кредитному договору та зараховувати отримані від нього грошові кошти по даному договору в наступному порядку: за «тіло кредиту» - у розмірах згідно графіку погашення, згідно п.п.1.1.1. договору, а проценти за користування кредитом нараховані у розмірі 15 % річних відповідно до п.1.1. Договору.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 250 грн. 00 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

При цьому зазначає, що право на підняття відсоткової ставки в односторонньому порядку було передбачено діючим законодавством України на момент укладення договору. Крім того, сторони при укладенні договору погодилися з умовою про одностороннє підняття відсоткової ставки.

Вказує, що ОСОБА_1 своєчасно було направлено банком повідомлення про підняття відсоткової ставки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 серпня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №SUH2AU00100001 на купівлю транспортного засобу.

Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_1 було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти у сумі 66400 грн. 00 коп. зі сплатою процентів у розмірі 1, 25 % у місяць (15 процентів річних).

Пунктом 2.3.1 даного договору було передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон»юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні, більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань в страховий (резервний) фонд для зміни середньозваженої ставки по кредитам банків України у відповідній валюті. При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в силу зміненої процентної ставки.

ОСОБА_1 свої зобовязання встановлені договором виконував, але 08 січня 2009 року отримував лист від відповідача про підвищення розміру процентної ставки по договору з 15% до 26,4 % річних з 01 лютого 2009 року. На даному листі відсутній його вихідний реєстраційний номер, підпис Голови правління банку та печатка.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, місцевий суд виходив з того, що дії відповідача щодо підвищення в односторонньому порядку без згоди позивача процентної ставки по кредитному договору з 01 лютого 2009 року є незаконними, а рішення його неправомірним, оскільки на цей час уже була чинною стаття 10561 ЦК України про заборону таких дій, а тому відповідач зобовязаний здійснити перерахунок процентів за користування кредитом на рівні 15 % річних з моменту їх підвищення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясувавши обставини справи, вірно встановив юридичну природу спірних правовідносин й застосував відповідні їм норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

09 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2009 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Зазначеним законом ЦК України доповнено ст.10561 «Проценти за кредитним договором», відповідно до частин 2 та 3 якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Як уже зазначалось, що проценти за користування кредитом у розмірі 26,4% річних ПАТ КБ «Приватбанк» розпочало нараховувати позивачу з 01 лютого 2009 року, тобто з часу коли вже були чинними положення ст.10561 ЦК України щодо заборони таких дій.

Отже, при встановленні зазначених фактів місцевим судом не були порушені норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права.

В той же час, доводи апеляційної скарги щодо підвищення процентної ставки за користування кредитом до 09 січня 2009 року не ґрунтуються на законі і не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оскаржуване рішення місцевого суду є законним і обгрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 25 березня 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді: