Болградський районний суд Одеської області
Справа № 2-ц-921/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Бочковар Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є рідним сином відповідача ОСОБА_2 та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Власником вказаного домоволодіння є батько, відповідач по справі. На весні 2010 року відповідач змусив позивача виселитися з зазначеного будинку, створивши при цьому неможливі умови для проживання, хоча позивач не порушував правил проживання, вів себе достойно, проте добровільно виселився не бажаючи погіршення стосунків з відповідачем. За цей період позивач проживав у родичів, знайомих, самостійно винаймати житло не має можливості, іншого житла, окрім того, де він зареєстрований (вул. Перемоги, № 150, м. Болград) він, позивач не має, а тому має намір вселитися в цей будинок, в якому також залишилися його особисті речі, проте відповідач перешкоджає.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та надав пояснення з підстав зазначених в заяві.

Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що з позивачем він не може проживати в одному будинку, хоча він, позивач в ньому і зареєстрований, оскільки позивач веде себе некоректно по відношенню до жінки з якою він, відповідач проживає і має намір створити сімю. Все, що відбувається в будинку і в сім'ї, він позивач розповідає стороннім людям, між ним і позивачем виникають різні суперечки та взагалі у нього відповідача до позивача не має довіри.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.1997 року, відповідач ОСОБА_2 отримав у спадок, після смерті батька ОСОБА_2 домоволодіння № 150 по вулиці Перемоги в м. Болград Одеської області. Зазначене свідоцтво зареєстровано в КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» (а.с.18). Технічний паспорт на вказане домоволодіння виготовлено на імя відповідача (а.с.17).

КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» довідкою від 24.09.2010 року за № 293 підтверджує право власності відповідача на домоволодіння № 150 по вулиці Перемоги в м. Болград Одеської області, а також повідомляє за позивачем ОСОБА_2 обєктів нерухомості та споруд на праві власності, зареєстрованих у Болградському БТІ не має (а.с.28).

В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалось, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином відповідача ОСОБА_2 та значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Статтею 156 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не заперечувалося, що позивач вселився в належний відповідачу будинок в установленому законом порядку і набув прав і обов'язків, передбачених статтею 156 ЖК України.

Як член його, відповідача сімї, позивач проживав спільно з ним до березня 2010 року. З березня 2010 і по теперішній час позивач не проживає в зазначеному домоволодінні, як на його думку з поважних причин, оскільки відповідач перешкоджає в його, позивача проживанні.

Відповідно до ст. 47 Конституції України … ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Аналогічне правило закріплено і в ч. 4 ст. 9 ЖК України, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї власника будинку передбачені статтею 157 ЖК України та частиною першою статті 116 ЖК України, тобто може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

У відповідності до змісту ст.ст. 157, 116 ЖК України позивача ОСОБА_1 можливо було б виселити з будинку № 150 по вулиці Перемоги в м. Болград, коли б він, проживаючи там разом з власником квартири відповідачем ОСОБА_2, систематичним порушенням правил співжиття створював йому неможливі умови для проживання, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що він не порушував правил співжиття, не створював для відповідача неможливих умов для проживання, що до нього не застосовувались заходи запобігання, заходи громадського впливу.

Стаття 116 ЖК України передбачає виселення не за будьяке порушення, а саме за .... систематичне порушення правил соціалістичного співжиття.

Крім цього, по мимо заходів запобігання, ст.116 ЖК вимагає, щоб до порушника правил співжиття застосовувались і заходи громадського впливу і такі заходи виявились безрезультатними. Однак відповідач в судовому засіданні визнав, що з заявами до Болградського РВ ГУМВС в Одеській області з приводу порушення позивачем правил співжиття не звертався, заходи громадського впливу до позивача ОСОБА_1 не застосовувались.

Посилання відповідача на те, що позивач не коректно себе поводить по відношенню до жінки з якою він, відповідач разом проживає, все, що відбувається в будинку і в сім'ї, він позивач розповідає стороннім людям, що до позивача у нього відповідача взагалі немає довіри, суд розцінює критично.

Така поведінка позивача не є порушенням правил співжиття в тому розумінні, як це передбачено ст. 116 ЖК України, а тому не може бути підставою для виселення позивача з будинку.

Свідок ОСОБА_3, суду показала, що вона є нинішньою дружиною позивача та разом з ним проживала в будинку його батька, відповідача по справі до весни 2010 року. Вона була очевидцем конфлікту між сторонами, так як відповідач вигнав позивача з будинку. На даний час відповідач перешкоджає позивачу проживати в зазначеному будинку.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду жодного доказу про те, що до позивача у встановленому законом порядку було застосовано попередження, або захід громадського впливу за систематичне порушення ним правил соціалістичного співжиття в одному з ним будинку, не встановлено таких і в судовому засіданні.

Керуючись, ст. 64 , 116, 156, 157 Житлового кодексу України, ст. 10, 11, 60, 131, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення - задовольнити .

2. Вселити ОСОБА_1 в будинок № 150 по вулиці Перемоги в м. Болград Одеської області і зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні будинком.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В.Кодінцева