Рівненський міський суд Рівненської області
17 грудня 2010 pоку м.Рiвне
Рiвненський мiський суд в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретарів судового засідання Філіпової І.М., Шматкової Б.Ю.,
представника позивача ОСОБА_3,
представників відповідача ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання попереднього договору (договору завдатку) дійсним і стягнення коштів та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору (договору завдатку) недійсним, -
Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали і просять суд визнати дійсним попередній договір (договір завдатку) від 17 листопада 2009 року та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 8000 гривень. В позові ОСОБА_6 про визнання попереднього договору (договору завдатку) недійсним просять суд відмовити.
Представники відповідача ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 позов ОСОБА_2 не визнали і просять суд в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. Позов ОСОБА_6 підтримали і просять суд визнати недійсним попередній договір (договір завдатку) від 17 листопада 2009 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за участю приватного підприємця ОСОБА_7
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_6 про визнання попереднього договору (договору завдатку) недійсним підлягає задоволенню повністю, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.
Судом встановлено, що 17 листопада 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, за участю посередника приватного підприємця ОСОБА_7, був укладений письмовий договір, названий попереднім договором (договором завдатку).
Згідно цього договору ОСОБА_6 (Продавець) з одного боку та ОСОБА_2 (Покупець) з другого боку, що разом іменовані Сторонами, за участю приватного підприємця ОСОБА_7 (Посередник) домовилися про передачу нерухомого майна Продавця Покупцю у власність, а саме квартири, шляхом оформлення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу (Основний договір) до 24 листопада 2009 року (п.1.1., п.1.3. договору).
Як зазначено у п.3.1. договору, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу майна, Покупець передає Продавцю 8000 грн, які Сторони іменували Завдатком. При цьому, згідно п.3.2. договору, Завдаток був переданий Посередникові під розписку і зберігався у нього.
Судом також встановлено, що у встановлений договором строк договір купівлі-продажу квартири між Сторонами укладений не був і 24 листопада 2009 року ОСОБА_2 отримала від Посередника 8000 грн, зазначивши у розписці у звязку з відмовою продавця продати майно.
Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.
Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у первний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 2 ст.215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), то такий правочин є недійсним.
Судом встановлено, що укладений сторонами 17 листопада 2009 року попередній договір (договір завдатку) не був нотаріально посвідченим, а тому суд визнає його недійсним.
При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_2 на положення ч.2 ст.220 ЦК України, як на підставу визнання згаданого договору дійсним, оскільки позивачем не доведено і судом не встановлено, що одна із сторін цього договору ухилилася від його нотаріального посвідчення.
Враховуючи положення ч.1 ст.570 ЦК України, суд визнає, що завдатком може підтверджуватися лише реальне зобовязання, що виникає на підставі укладеного договору, у даному випадку, договору купівлі-продажу.
Оскільки між сторонами договір купівлі-продажу не був укладений, а попередній договір таким не є і, враховуючи недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення, судом цей договір визнається недійсним, сплачена позивачем сума в розмірі 8000 грн, відповідно до вимог ч.2 ст.570 ЦК України, визнається судом авансом. А тому відсутні і підстави для застосування положень ч.2 ст.571 ЦК України, на яку посилається позивач, що передбачає обовязок кредитора додатково сплатити боржнику суму у розмірі завдатку у разі порушення зобовязання з вини кредитора.
Сторони визнають, що 24 листопада 2009 року кошти у розмірі 8000 грн позивачем були отримані, а тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 8000 грн суд не вбачає.
В додатковому обґрунтуванні та уточненні позовних вимог позивач посилається на ч.2 ст.635 ЦК України, якою передбачено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Вказане обґрунтування суд визнає безпідставним та суперечливим, оскільки правова природа наслідків, встановлених у ч.1 ст.571 ЦК України та у ч.2 ст.635 ЦК України, є різною як за характером, так і за змістом. При цьому суд враховує, що позивачем не надано суду жодних доказів про те, що неукладанням основного договору їй завдано збитків і саме на суму 8000 грн.
На підстав ст.ст.203,209,215,220,570,635,657 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -
В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання попереднього договору (договору завдатку) дійсним і стягнення коштів відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.
Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору (договору завдатку) недійсним задовольнити повністю.
Визнати недійсним попередній договір (договір завдатку) від 17 листопада 2009 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за участю приватного підприємця ОСОБА_7.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 24 грудня 2010 року.

Cуддя: