Справа № 2-53/2010
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2010 року Сторожинецький районний суд

в складі головуючого Дячук О.О.

при секретарі Полішенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно побудований житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

Батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_3 набув у приватну власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Дібрівка, вул.Молодіжна, 19, оскільки зазначений був майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року батько був його одноособовим членом. 20.02.2009 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з зазначеного будинку та земельної ділянки площею 2,8561 га цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с.Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області. В установлений законом строк ОСОБА_1 звернувся до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначений будинок, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформив належним чином право власності на будинок за собою та не зареєстрував це право в бюро технічної інвентаризації. Державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку знаходиться у відповідача ОСОБА_2, тому ОСОБА_1 не може його надати державному нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину. У звязку з цим ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав і, враховуючи вищевказані обставини, просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2,8561 га (кадастровий № ) цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка розташована в с.Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області і належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 768320 та визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», убиральні літ.«Б», криниці під № 1 і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Дібрівка, вул.Молодіжна, 19.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 звернувся з усною заявою до суду про залишення без рогляду позовної вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 2,8561 га цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і, уточнивши позовні вимоги, просив визнати за ним право власності лише на зазначений житловий будинок.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 предявив зустрічний позов про визнання за ним права власності на самочинно побудований житловий будинок. Зазначав, що спірний будинок разом із будівельниками побудував на початку 70-х років минулого століття на прохання своєї матері ОСОБА_5, самостійно ніс витрати по фінансуванню будівництва. Вказував, що будинок побудував самочинно без відповідної технічної документації. Вважає, що оскільки спірний будинок є самочинним будівництвом, він не може входити до спадкової маси і не може бути спадковим майном, на яке претендує ОСОБА_1 Будинок відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та іншим нормам і правилам, права інших осіб в результаті незаконної забудови не порушені. Враховуючи вищевказані обставини, ОСОБА_2 просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити та визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудований житловий будинок по вул.Молодіжній, 19 в с.Дібрівка Сторожинецького району Чернівецької області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 первісний позов підтримали, посилаючись на обставини викладені вище. Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнали в повному обсязі, просили в його задоволенні відмовити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримали, посилаючись на обставини викладені вище.

Представник Старожадівської сільської ради вирішення справи поклав на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним первісний позов задовольнити повністю, а в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що рішенням виконкому Старожадівської сільської ради від 07.02.1972 року ОСОБА_5 надано дозвіл виготовити технічну документацію на перебудову житлового будинку на старому місці.

В 1971-72 роках на прохання ОСОБА_5 її син ОСОБА_2 разом із будівельниками збудували житловий будинок по вул.Молодіжній, 19 в с. Дібрівка Сторожинецького району Чернівецької області. Будинок був побудований для проживання всієї сімї ОСОБА_5, поруч із старим будинком.

Відповідно до складеного 03.06.2009 року КП «Сторожинецьке районне бюро технічної інвентаризації» технічного паспорта спірний будинок складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», убиральні літ.«Б» та криниці під № 1.

Будинок знаходиться на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га цільового призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що коли ОСОБА_2 приїхав з армії то почав будувати новий будинок. Вдома тоді проживали мама, бабка, сестра Євдокія, брати ОСОБА_4 та Микола.Будинок був дуже старий, майже валився. Після того як брат ОСОБА_9 женився, то перейшов проживати окремо. В будинку проживали мама та бабка. Коли ОСОБА_4 розлучився, то вернувся до мами і проживав разом з бабкою та мамою. Після смерті бабки та мами ОСОБА_4 в будинку проживав сам. ОСОБА_10 ОСОБА_9 побудував новий будинок для мами і для всієї сім»ї. Тому мама говорила, що будинок залиш8иться йому.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вони проживали по сусідству з ОСОБА_2 і вона знає, що новий будинок побудував для мами ОСОБА_2. В новій хаті жили всі. ОСОБА_12 працювала в колгоспі.Після одруження ОСОБА_2 купив будинок в с.Михальча і переїхав туди проживати. А мама з бабкою останнім часом проживали з ОСОБА_4. Після смерті бабки а потім мами там проживав один ОСОБА_4.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні дали покази, аналогічні показам вищевказаних свідків.

Як вбачається з копій особистих рахунків погосподарських книг Старожадівської сільської ради двір ОСОБА_5 відносився до суспільної групи колгоспників. Цей факт не оспорювався і визнавався сторонами.

В 1977 році ОСОБА_2 разом із дружиною перейшов жити в інше місце, тобто припинив своє членство в колгоспному дворі і відповідно до ст.126 ЦК Української PCP (1963 р.) втратив право на частку у майні колгоспного двору.

Після смерті 15.12.1987 року ОСОБА_5 в спірному будинку залишився проживати лише її син ОСОБА_4, який проживав в цьому будинку до своєї смерті 20.02.2009 року.

Станом на 15.04.1991 року спірний будинок відносився до майна колгоспного двору і його одноособовим членом був батько ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_3, що підтверджується довідкою виконкому Старожадівської сільської ради від 01.09.2009 року № 959. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991року не втратили права на частку в його майні. Оскільки ОСОБА_4 до 15.04.1991 року не втратив право на частку у майні колгоспного двору, він одноособово набув право власності на нього, хоча і не оформив це право шляхом одержання свідоцтва про право власності та не зареєстрував це право в бюро технічної інвентаризації.

19.03.2009В установлений ч.І ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 19.03.2009року ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за законом першої черги подав до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_4

Також в межах шестистимісячного строку (23.04.2009 року) заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 подав його рідний брат ОСОБА_2, який відноситься до другої черги спадкоємців за законом.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За таких обставин при наявності спадкоємця за законом першої черги, який вчасно прийняв спадщину, ОСОБА_2 не одержав право на спадкування за законом.

Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.5 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок наділений ознаками нерухомої неспоживної речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст.179, 181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об'єктом цивільних прав.

Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому ОСОБА_4 на праві власності, він входить до складу спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є законним спадкоємцем житлового будинку, і набув право на цей будинок правомірно, внаслідок прийняття спадщини за законом.

У звязку з наведеним, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Зустрічний позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу другого підпункту д пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), торговельні, господарські кіоски та павільйони, металеві гаражі, підлягають технічній інвентаризації з уключенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових та оцінювальних матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.

Як вбачається з копії технічного паспорта на спірний будинок, складеного

03.06.2009року КП «Сторожинецьке районне бюро технічної інвентаризації», в ньому відсутній штамп встановленого зразка щодо самочинного будівництва.

З листа комунального підприємства «Сторожинецьке районне бюро технічної інвентаризації» від 21.08.2009 року № 561 вбачається, що самочинно збудованих обєктівнерухомого майна за адресою: вул.Молодіжна, 19, с.Дібрівка Сторожинецького району Чернівецької області станом на 03 липня 2009 року не виявлено. За таких обставин суд вважає безпідставним посилання ОСОБА_2 про самочинність побудови спірного будинку, оскільки це спростовується дослідженими в суді доказами.

Керуючись ст.ст. 16, 179, 181, 185, 190, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 212, 218,223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», убиральні літ.«Б», криниці під № 1 і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Дібрівка, вул .Молодіжна, 19.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно побудований житловий будинок відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Скасувати арешт, накладений на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вул..Молодіжній 19 с.Дібрівка Старожадівської сільської Ради Сторожинецького району Чернівецької області..

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: