Справа № 2-3280/10
Провадження № 2-3280/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», Ізмаїльська міська рада про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 треті особи комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», Ізмаїльська міська рада про визнання права власності на ? частину домоволодіння, розташованого в м. Ізмаїлі по вул. Н. Садовій, 23, яка належить ОСОБА_2, посилаючись на те, що 28.10.1991 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, вони самостійно провели розподіл спільного майна подружжя в результаті чого відповідач забрав спільні кошти в розмірі 12 000 карбованців та передав їй право власності на ? частину домоволодіння в м. Ізмаїлі по вул. Н. Садовій, 23. Після цього відповідач змінив своє місце проживання та став проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак ухиляється від виконання домовленості, в звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду з зазначеним позовом.

Пізніше позивачка змінила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на ? частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку 23 по вул. Н. Садовій в м. Ізмаїлі.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги та обставини позову визнав в повному обсязі, не заперечував щодо задоволення позову.

Треті особи комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», Ізмаїльська міська рада в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву про відкладення розгляду справи не надали.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ст. 25, ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України (далі КпШС України), чинний на час виникнення правовідносин та проведення подружжям у період шлюбу ремонту та будівництва спірного будинку з надвірними спорудами, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто домовленості про спосіб розподілу спільного майна, то за позовом подружжя чи одного з них суд може постановити рішення про розподіл майна.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 678 від 12 грудня 1984 року виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які на даний час перебували в шлюбі, земельну ділянку по вул. Н. Садовій, 23 в м. Ізмаїлі площею 600 кв.м. в рахунок держземфонду. Зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оформити відповідну технічну документацію в Управлінні головного архітектора міста, держкомунгоспі, нотаріальній конторі та міжміському бюро технічної інвентаризації.

Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 03 квітня 1989 року виконком міської ради народних депутатів м. Ізмаїла згідно рішення виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів №678 від 12 грудня 1984 року надав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку по вул. Н. Садовій 23 в м. Ізмаїлі загальною площею 600 м.кв. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №23 по вул. Н. Садовій в м. Ізмаїл, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належать по ? частині зазначеного будинку, однак будинок в передбаченому законом порядку не прийнятий в експлуатацію та не зареєстрований.

28.10.1991 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії II-ЖД № 374219 від 28 жовтня 1991 року.

15 серпня 1991 року між позивачкою та відповідачем було укладено угоду про розподіл майна, відповідно до якої за ОСОБА_2 визнається право власності на грошові кошти в розмірі 12 000 карбованців, а за ОСОБА_1 визнається право власності на весь будинок. ОСОБА_2 зобовязався переоформити свою частину будинку протягом року після розірвання шлюбу.

Згідно розписки від 15 серпня 1991 року ОСОБА_2 отримав на підставі угоди про розподіл майна подружжя грошову суму в розмірі 12 000 карбованців. Претензій до ОСОБА_1 не має. Зазначені обставини були підтверджені сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Ст. 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав, йому розяснені наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 25,28,29 КпШС, ст. 331 ЦК України, суд,-

ВИ Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», Ізмаїльська міська рада про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку 23 по вул. Н. Садовій в м. Ізмаїлі, яка належала ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особами, які брали участь у справі, однак не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання рішення апеляційної скарги.

Суддя