Справа № 2-3630/10
Провадження № 3630/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (дошлюбне Зубку) С.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.05.1989 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського місьвиконкому Одеської області, актовий запис № 324, мотивуючи тим, що вони хоч і проживають в одному будинку, однак шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останні три роки між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 07.05.1989 року, від шлюбу мають чотирьох дітей, двоє з яких не досягли повноліття син ОСОБА_3 та донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони з жовтня 2010 року хоч і проживають в одному будинку, однак шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що останні три роки між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства.

Спору щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна немає.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,130,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.109,110,112 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07.05.1989 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського місьвиконкому Одеської області, актовий запис № 324 розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_2 в розмірі 17 грн., ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.

Суддя