АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22- 4291 2010 року Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 категорія - 57 Доповідач Кіселик С.А
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С А ,

суддів : Савченко С.О., Суржик М.М.

при секретарі Демешко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 лютого 2010 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ЗАТ «Альфа-Банк» та Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» про визнання недійсною третейської угоди. Просила суд визнати недійсними абзаци 2,3,4 п.4.4 Договору поруки № SMERS 1390/4 від 10.09.2008 р., визнати недійсним п.6.2 Договору застави рухомого майна № SMERS 1390/2 від 10.09.2008 р., визнати недійсним п. 6.2. Договору застави товарів у обороті № SMERS 1390/3 від 10.09.2008 р.

Пізніше позивачка уточнила позовні вимоги і звернулася до суду із заявою про застосування наслідків недійсності третейської угоди у вигляді третейського застереження в договорі поруки № SMERS 1390/4 від 10.09.2008 р. та скасування рішення постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 7.09.2009 року в частині стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ЗАТ «Альфа Банк».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між нею та ЗАТ «Альфа Банк» в м. Кіровограді укладено третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі поруки № SMERS 1390/4 від 10.09.2008 р., третейську угоду у вигляді третейського застереження у договорі застави рухомого майна № SMERS 1390/2 від 10.09.2008 р. та третейську угоду у вигляді третейського застереження у Договорі № SMERS 1390/3 від 10.09.2008 р., в яких зазначено, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають Сторони в звязку із цими договорами, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні даних договорів, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договорів збитків та недійсність (неукладеність) договорів, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту.

Позивач також зазначив, що укладаючи Третейські угоди він із змістом Регламенту ознайомлений не був і не мав відомостей про місцезнаходження суду, як не мав і списку суддів третейського суду. Тобто, маючи волю на передачу спорів, які виникають при виконанні або припиненні кредитного договору для вирішення до третейського суду позивач не допускав, що зазначені спори будуть вирішуватися в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 лютого 2010 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначила, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначила, що позивач не посилалась на обставини помилки у правочині, як на підставу своїх вимог, а отже ці обставини не мають значення для ухвалення рішення по справі і суд покладаючи на позивача обовязок по доведенню обставин, що не мають значення для ухвалення рішення порушив положення ст. 1 та п.п. 1,3 ст. 60 ЦПК України. Крім того суд дійшов неправильного висновку, що не ознайомлення позивачки із Регламентом третейського суду потягло за собою порушення будь яких прав позивачки.

Просила рішення суду скасувати та постановити нове рішення яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, із наступних підстав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановив, що позивачкою не доведено, що на момент укладання право чинів вона помилялася щодо тих прав та обовязків, які мають істотне значення.

Правильного висновку дійшов суд і щодо того, що позивачкою не доведено, що не ознайомленням представниками Банку позивачки, при підписанні договорів, із Регламентом третейського суду є порушенням її прав.

Колегія суддів вважає, що позивачка, як повноправна сторона договору, мала всі права і можливості, до підписання договорів, ознайомитися з усіма їх умовами і у разі незгоди відмовитися від їх підписання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Не вбачає колегія суддів також порушень судом першої інстанції і норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: