Головуючий у І інстанції: Шереметьева Л.А
Доповідач : Кравець В.А.
І М Е Н Е М У К Р А ї Н И
14 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :
Головуючої - Кравець В.А.
Суддів - Шиманського В.Й., Зарищияк Г.М.
При секретарі - Одарченко О.В.
Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 07 червня 2010 року в справі за позовом Прокурора Солом»янського району м. Києва в інтересах держави в особі Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, 3-і особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві, КП »Житло- Сервіс», КП »Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» про знесення самочинно зведеної споруди; та за позовом ОСОБА_1 до КП»Житло-Сервіс»,3-і і особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві, КП» Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» про визнання права власності на житловий будинок,-
Прокурор Солом»янського р-ну м. Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації до відповідача і просить зобов»язати його знести самочинно зведену споруду по АДРЕСА_1. В мотивування вимог посилається на те, що за результатами проведеної перевірки прокуратурою району встановлено, що розпорядженням Солом»янської районної в м, Києві державної адміністрації від 25.12.2007 року відповідачу дозволено замовити проектну документацію на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд на вказаній земельній ділянці та отримати архітектурно-планувальне завдання та інші дозвільні документи для будівництва. Проте, відповідач самовільно розпочав будівництво монолітної каркасної будівлі, за що двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності з врученням припису про негайне припинення розриття території та зведення несанкціонованої будівлі. Відповідач будівельні роботи не припиняє, ігнорує вимоги містобудівного законодавства.
Відповідач ОСОБА_1 подав самостійний позов, в якому просив про визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи тим, що відповідач безпідставно відмовив йому в видачі Свідоцтва про право власності на новозбудований будинок і він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 07 червня 2010 року позов Прокурора Солом»янського району м. Києва задоволено. Постановлено зобов»язати ОСОБА_1 за власний рахунок знести самочинно зведену споруду по АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає . що всі факти та обставини, які мають суттєве значення для прийняття об'єктивного та законного рішення, залишені судом поза увагою. Так, апелянт вказує, що надані ОСОБА_1 документи підтверджують, що будинок збудовано ним на земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а сам побудований будинок

повністю відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та інших нормам і правилам, згідно з висновками експертних досліджень, що проводилися.

В судовому засіданні апелянт скаргу підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав:

Задовольняючи позов прокурора Солом»янського району м. Києва та, відмовляючи в позові ОСОБА_1, суд виходив з того,що відповідачем розпочато та ведеться будівництво житлового будинку без відповідних дозволів та без врахування основ планування та забудови території, встановлених Законом України « Про планування і забудову територій», без забезпечення врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель,що оточують місце будування.

Висновок суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та відповідає вимогам закону.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач на підставі Договору купівлі-продажу від 30.10.2007 року та Державного акту на право власності на землю № НОМЕР_1 від 18.12.2007 року є власником земельної ділянки розміром 0,1000га. по АДРЕСА_1, на якій розпочав самочинне будівництво будинку при наявності лише дозволу замовити проектну документацію на будівництво індивідуального житлового будинку та з господарських споруд за вказаною адресою.

Розпорядженням Солом»янської районної в м.Києві адміністрації №2387 від 25.12.2007 року відповідача було також зобов»язано отримати архітектурно-планувальне завдання в Головному управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА. виконати технічні умови експлуатаційних організацій на приєднання об»єкту до інженерних мереж міста, оформити дозвіл на виконання будівельних робіт, а також розробити га погодити проектну документацію, включаючи погодження в спеціалізованому управлінні підземних протизсувних робіт.

Відповідно до ст.24 Закону України « Про планування і забудову територій» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником користувачем за умови використання земельної ділянки за и цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки встановлених згідно вимогами цього Закону.

Судом встановлено, що будівництво будинку відповідач розпочав та закінчив без відповідних на те дозволів та проектів.

Відповідно до ч.ч.І та 5 ст.376 ЦК України жилий будинок, зведений без відповідного дозволу, є самочинним будівництвом. На вимогу власника /землекористувача/земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Вимоги Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві про припинення самочинного будівництва до отримання дозвільних документів відповідач проігнорував.

Ст.375 ЦК України встановлено,що власник земельної ділянки має право зводити на ній

будівлі.

В той же час, право власності на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних санітарних, екологічних та інших норм та правил.

Крім того, згоди суміжних землекористувачів ні на будівництво, ні на введення будинку в експлуатацію відповідач не отримав.

Отже, суд цілком обґрунтовано дійшов висновку, що відповідачем розпочато та ведеться - будівництво житлового будинку без відповідних дозволів та без врахування основ планування та забудови території, встановлених Законом України « Про планування і забудову територій», без забезпечення врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель,що оточують місце будування та задовольнив позов прокурора.

Що стосується позову ОСОБА_1, то суд об»єктивно дав оцінку тим обставинам, що самочинне будівництво без дотримання всіх архітектурних , будівельних норм та відсутності відповідних дозволів, виключає можливість визнання за відповідачем права власності на самочинне будівництво при наявності порядку введення в експлуатацію будинку та ігнорувань,, цим порядком самого відповідача.

За таких обставин, суд, з»ясувавши обставини спору, перевіривши доводи сторін , проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну правову оцінку і постановив рішення, що відповідає закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права тому підстав до його скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і а суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів , -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 07 червня 2010 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді