Справа № 2-36/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2010 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Седун Ф. В., При секретарі Довгаленко О. І.

З участю представника позивача ОСОБА_1

Відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі та гідності , права власності , відшкодування моральної шкоди та стягнення матеріальної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2009 року позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист честі та гідності , права власності , відшкодування моральної шкоди та стягнення матеріальної шкоди. 16.11. 2009 року позивачка ОСОБА_6 подала в суд уточнену позовну заяву до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі та гідності , права власності , відшкодування моральної шкоди та стягнення матеріальної шкоди .

Позов ОСОБА_7 до відповідачів був залишений без розгляду ухвалою суду від 20.11. 2009 року на підставі поданої нею заяви.

Свої вимоги позивачка ОСОБА_6 аргументує тим що 21 квітня 2008 року відповідачі брутально ображали її та голосно на всю вулицю в присутності сусідів розповсюдили недостовірну інформацію про те , що нібито її син ОСОБА_10 байстрюк , тобто він не є сином від її померлого чоловіка ОСОБА_11 , що не відповідає дійсності. Відповідачі опорочили її в очах сусідів , завдали їй моральної шкоди яка полягає в душевних стражданнях у звязку з приниженням честі та гідності. Внаслідок цих сварок у неї погіршився стан здоровя . 22 квітня 2008 року близько 14 годин вона з донькою почули гуркіт і коли вийшли з будинку то побачили що ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_12 ( який вже помер ) за допомогою металевого ломика ламали її , ОСОБА_6 паркан , встановлений між садибами. Вона намагалася їх зупинити , але марно . Тоді вона викликала міліцію , але відповідачі , не зважаючи на присутність співробітників міліції продовжували завдавати пошкоджень її майну . Дільничий інспектор зобовязав їх припинити дії , але після його відїзду відповідачі продовжили завдавати шкоди її майну і вона вимушена була викликати міліцію знову. Внаслідок неправомірних дій відповідачів було пошкоджено 30 м паркану , який був виготовлений з 10 листів пластикового шиферу , 15 м металевої сітки , 8 стовпів та 30 м деревяних лат. Внаслідок неправомірних дій відповідачів у неї , ОСОБА_6 , різко погіршився стан здоровя , а 24.04.2008 року стався серцевий напад і вона викликала швидку допомогу. 12 вересня 2009 року її сини та зять почали встановлювати новий паркан на місці зруйнованого , але припинили роботу , так як ОСОБА_2 і її донька ОСОБА_3 у непристойній формі почали заперечувати проти встановлення паркану. Наступного дня її ( позивачки ) діти знову почали встановлювати паркан , але приїхали працівники міліції і в їх присутності ОСОБА_9 почав нищити прибудову до літньої кухні , яка належить їй на праві власності і розташована на її земельній ділянці. Внаслідок неправомірних дій відповідачів у неї знову погіршився стан здоровя. Своїми неправомірними діями відповідачі завдали їй моральної шкоди на суму 3000 грн. та заподіяли матеріальної шкоди на загальну суму 8909 грн. 30 коп. Просить визнати недостовірною поширену ОСОБА_2 , ОСОБА_3 серед невизначеного кола осіб інформацію про те що її син ОСОБА_10 байстрюк , тобто він не являється сином від її померлого чоловіка ОСОБА_11 , а є позашлюбною дитиною та зобовязати відповідачів спростувати ці недостовірні відомості перед сходом мешканців с. Костовці Брусилівського району та вибачитись перед нею . Стягнути на її користь матеріальну шкоду з ОСОБА_2 в сумі 8670, 20 грн. , а з ОСОБА_3 у сумі 239 грн. 10 коп. та стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в сумі 3000 грн. та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги , викладені в уточненій позовній заяві підтримав повністю з наведених в ній мотивів , збільшив розмір суми моральної шкоди , яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 до 10000 та ОСОБА_3 до 10000 грн. ( а. с. 194-195 ). Збільшив суму судових витрат , а саме за надання правової допомоги позивачці в розмірі 10500 грн. , та за понесення витрат в розмірі 360 грн.00 коп., повязаних з явкою до суду її представника . Додатково пояснив що нищення паркану проводила ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_13. Поламали паркан ломом .ОСОБА_2 поширила недостовірну інформацію що син позивачки ОСОБА_10 є байстрюком , це не правда, є свідоцтво про народження ОСОБА_10 і там записано що його батько ОСОБА_11 Поширювала ці відомості не тільки усно , а й письмово що вбачається із її письмових заяв. Пошкодженням паркану заподіяна матеріальна шкода , сума збитків підтверджується висновком експертизи . Також син ОСОБА_2 ОСОБА_9 пошкодив сарай , він недієздатний , його опікуном є ОСОБА_3 яка за нього несе матеріальну відповідальність. Юрій заподіяв шкоду в сумі 239,10 грн. , але висновком експертизи вона не підтверджена .Також всі ці неправдиві відомості негативно позначились на стані здоровя позивачки , вона морально , душевно страждає , у неї погіршились відносини з дітьми, сусідами. Згідно ст. ст. 40, 42 , 44 ЦПК України адвокат має право бути представником і його повноваження підтверджуються як договором про надання правової допомоги так і дорученням. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представники позов не визнали з мотивів , викладених в письмовому запереченні та в письмовому поясненні ( а.с. 97-100 ). Однак , відповідачка ОСОБА_2 пояснила в суді , що вона дійсно говорила що ОСОБА_10 байстрюк хоча доказів , підстав так стверджувати у неї не має. Паркан вона не ламала , а ламав її чоловік. Також представники позивачки показали , що розмір суми матеріальної шкоди , встановлений експертизою , не підтверджує дійсну вартість заподіяної шкоди , так як частину пошкодженого паркану можна використати для його відновлення . Законом не передбачено зобовязання відповідача вибачатися перед позивачем в тій чи іншій формі. Позивачкою не доведено заподіяння їй моральної шкоди. Представник позивачки виступав у суді як представник за дорученням , а не як адвокат , а компенсація витрат по наданню правової допомоги представником в законі не передбачена. Адвокат не може бути представником. Просять в позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник позов не визнали . ОСОБА_3 показала в судовому засіданні , що вона не обзивала ОСОБА_10 байстрюком . Вона 22 квітня 2008 року була в м. Києві на роботі і в селі не була. Розмір заподіяної шкоди ОСОБА_9 , опікуном якого вона являється , не підтверджений відповідними доказами .Просить позов не задовольняти.

Вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи та дослідивши докази суд приходить до наступного :

Згідно ст. 277 ч. 3 ЦК України негативна інформація , поширена про особу , вважається недостовірною , якщо особа , яка її поширила , не доведе протилежного. Згідно ч. 1 цієї статті фізична особа , особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або ) членів її сімї недостовірної інформації має право на спростування . Відповідно до ч. 4 цієї статті спростування недостовірної інформації здійснюється особою , яка поширила інформацію.

Це право передбачене також ст. 32 Конституції України.

Згідно ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди , ця шкода підлягає відшкодуванню.

Свідок ОСОБА_7 показала в судовому засіданні , що 21. 04.2008 року вона була у матері ОСОБА_6 . Вони почули стукіт на вулиці і вийшли , побачили ОСОБА_13 і ОСОБА_2 , ОСОБА_12 бив паркан , чула як ОСОБА_2 кричала що ОСОБА_10 є байстрюк. Також ОСОБА_3 була з ними і дуже ображала її матір. 22.04.2008 року вона бачила як ОСОБА_12 ломом , а ОСОБА_2 монтировкою почали бити паркан ОСОБА_6 Вона викликала міліцію , вони заспокоїлись , а коли міліція поїхала то знову взялись за своє і знову викликали міліцію. Поки паркан не побили , дільничний нічого не міг вдіяти.

Свідок ОСОБА_14 показав у судовому засіданні що він був у будинку ОСОБА_15 де була і її дочка ОСОБА_7, почули що щось тріщить. Коли вийшли , то він побачив що ОСОБА_12 бив ломом пластиковий шифер. Чув як ОСОБА_2 говорила що ОСОБА_10 байстрюк . Він пішов додому і не знає чи погіршився стан здоровя у ОСОБА_6 Працівників міліції він не бачив .

Свідок ОСОБА_16 показала в судовому засіданні що вона з чоловіком були у ОСОБА_6 . Там була і ОСОБА_7. Почули що щось ламають і кричать. Коли вийшли то вона побачила ОСОБА_13 і ОСОБА_2 . Побачила що паркан лежить на землі , паркан був по кусках .

Свідок ОСОБА_17 показав у судовому засіданні що 21.04.2008 року він їхав на велосипеді і побачив як ОСОБА_2 і ОСОБА_12 ламають паркан ОСОБА_6 і ложать паркан на купу. У ОСОБА_2 була в руках монтіровка. Били паркан обоє і ОСОБА_2 і ОСОБА_12. Також чув як ОСОБА_2 казала що ОСОБА_10 байстрюк . У вересні 2009 року він почув стук , вийшов на вулицю і побачив ОСОБА_2 і ОСОБА_2 Юоія , які несли кувалду. І була міліція в дворі.

Свідок ОСОБА_18 показала в судовому засіданні що вона 22 квітня 2008 року бачила як ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_13 ламають паркан ОСОБА_6. У них обох в руках були монтіровки. Вона їх просила не ламати паркан . Стан здоровя у ОСОБА_6 погіршувався .ОСОБА_19 був поламаний . Вона на слідуючий день особисто надавала ОСОБА_6 медичну допомогу. ОСОБА_2 говорила їй особисто що ОСОБА_10 байстрюк .

Свідок ОСОБА_19 показав у судовому засіданні що 14 вересня 2009 року він бачив на подвірї ОСОБА_6 гору шиферу і стовпчики поламані. Бачив як ОСОБА_9 кувалдою бив шифер на пристройці у ОСОБА_6 ОСОБА_20 викликана міліція.

Свідок ОСОБА_10 показав у судовому засіданні що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 його постійно обзивають байстрюком . ОСОБА_9 в його присутності розбив шифер і стінку сараю , який належить ОСОБА_6 Це так йому зробити сказала ОСОБА_3. Коли він в 2008 році приїхав до матері то побачив гору побитого шиферу . Його мати раніше не хворіла , почала хворіти як відповідачі почали її ображати.

Свідок ОСОБА_21 показав в судовому засіданні , що він працював дільничним інспектором і виїздив на місце конфлікту , бачив що було пошкоджено паркан ОСОБА_6 Також в його присутності ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком ламали паркан . В цей день він двічі виїздив на конфлікт. Він в протоколі огляду місця події зазначив що було пошкоджено.

Свідок ОСОБА_22 Л показав у судовому засіданні що в 2009 році він виїздив по заяві ОСОБА_2 , але в його присутності сварки між сторонами не було і будь-яких дій по пошкодженню майна також.

Свідок ОСОБА_23 показав у судовому засіданні , що він виїздив у 2009 році до ОСОБА_2 , відбирав пояснення що пошкоджено сарай , але що саме було пошкоджено він не бачив. Бачив и тільки що син ОСОБА_2 бігав з ломом і він його заспокоював.

Свідок ОСОБА_24 показала в судовому засіданні що коли вона в складі комісії виїхала до ОСОБА_2 , то побачила пошкоджений паркан , який лежав на землі позивачки. Паркан був пошкоджений частково , був пошкоджений пластиковий шифер , в садку лежали поламані жердки , розмір яких вказано в акті , стовпчики вони рахували , стовпчики були виламані . Був складений акт 24.04.2008 року, але дільничного не було при цьому. Паркан при них не ламався. Вона писала акт зі слів .

Свідок ОСОБА_25 показав у судовому засіданні що він був у складі комісії , яка приїхала до позивачки з приводу руйнування паркану. Коли вони приїхали то на погребі лежав паркан з пластикового шиферу , лежав разом з жердками. При них ніхто нічого не ламав. Акт від 24.04.2008 року він підтверджує частково. ОСОБА_20 пошкоджено лати 2 шт. по 15 м кожна , шиферу було пошкоджено 2 шт., стовпчиків пошкоджено 2 шт. Сітка не була пошкоджена. Цей паркан можна було відновити.

Висновок експерта № 250 / 07.10 з судової будівельно-технічної експертизи від 21.07.2010 року свідчить що сума збитку , заподіяного внаслідок пошкодження паркану становить 1015 грн. , вартість відновлюваних робіт становить 1381 грн, вартість матеріалів становить 735, 23 грн. ( а.с. 211-219 )

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 підтверджує , що його батьком являється ОСОБА_11 , а матірю ОСОБА_6.

( а. с. 25 )

В судовому засіданні встановлено , що поширені відповідачкою ОСОБА_2 21 та 22 квітня 2008 року неправдиві відомості відносно позивачки , що її син ОСОБА_26 є позашлюбною дитиною були доведені нею до відома більше чим одній особі , поширена інформація стосувалась позивачки , являється недостовірною , оскільки не відповідає дійсності , що підтверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , а тому вони підлягають спростуванню. Також в судовому засіданні встановлено що поширені недостовірні відомості порочать особу позивачки , принижують її честь та гідність в думці громадян з точки зору додержання законів , загальновизнаних правил співжиття ,принципів людської моралі , спричинили позивачці певну моральну шкоду поєднану з моральними переживаннями та стражданнями , потягнули певні негативні наслідки у життєвих стосунках. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди , так як дане право передбачене ст. ст. 23 , 280 , 1167 ЦК України і з врахуванням всіх обставин справи задовольняє їх в розмірі 500 грн.

Однак , в судовому засіданні в показах свідків не знайшло підтвердження поширення вказаних відомостей у вказаний період відповідачкою ОСОБА_3, з табелю обліку робочого часу відповідачки ( а. с. 96 ) вбачається що вона 22.04.2008 року перебувала на роботі в м. Київ, а тому суд вважає що позовні вимоги до неї задоволенню не підлягають , а також не підлягають заявлені до неї вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі , спричиненої ОСОБА_9 , опікуном якого вона являється згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва суду від 07.05.2001 року та розпорядження Шевченківської райдержадміністрації від 17.07.2001 року ( а. с. 38,39 ) , оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження вказаної суми заподіяної матеріальної шкоди.

Що стосується заподіяння позивачці матеріальної шкоди відповідачкою ОСОБА_2 то ця обставина знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду в показах свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 які підтвердили що відповідачка особисто приймала участь в поламці паркану позивачки.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені , має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди , а також має право вимагати про заборону вчинення іншою особою дій , які можуть порушити його право власності.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана майну фізичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала.

Ст. 16 ч. 1 та ч. 2 ЦК України передбачено право особи на захист свого майнового або немайнового права та способи захисту цивільних прав і інтересів.

Визначаючи суму заподіяного збитку суд приймає до уваги встановлену і підтверджену доказами кількість поламаного паркану , що відображена в протоколі огляду місця події від 22.04.2008 року , який міститься в дослідженому судом відмовному матеріалі № 217 по заяві ОСОБА_6 Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.04.2008 року при огляді домоволодіння ОСОБА_6 було виявлено пошкоджену огорожу , а саме деревяні стовпчики в кількості 3-х штук, 10 метрів шиферного паркану .Також була встановлено пошкодження деревяних жердів в кількості 2-х штук по 15 м кожен . Це підтверджується актом від 24.04.2008 року ( а. с. 14 ) та показами свідка ОСОБА_25 та ОСОБА_24

Відповідно до вартості предметів , визначених висновком судової будівельно- технічної експертизи сума заподіяного матеріального збитку позивачці становить 629 грн. 21 коп. , а саме : вартість стовпчиків становить 3 х 20, 77= 62,31 грн. ; вартість деревяних жердів 30 пог.м = 126, 90 грн. ; вартість 10 листів пластикового шиферу становить : 10 х 44, 0 = 440 , 00 грн . Вартість робіт по відновленню вказаної кількості поламаного паркану складає : 1381,00 загальна вартість відновлюваних робіт згідно висновку експертизи - 735 грн.23 коп. вартість матеріалів = 646,77 : 3 ( ремонтні роботи по відновленню 3-х пошкоджених стовпчиків та улаштування огорожі між ними ) = 215, 59 грн. + 4 ,00 вартість цвяхів = 219 грн. 59 коп. Загальна сума заподіяної позивачці матеріальної шкоди внаслідок пошкодження паркану становить 848 грн. 80 коп.

В іншій частині встановлених пошкоджень вказаних в акті від 24.04.2008 року суд до уваги не приймає , оскільки опитані як свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 дали суперечливі покази щодо кількості пошкоджених складових паркану- стовпчиків та листів шиферу і не підтвердили кількість їх пошкоджень зазначених в акті.

Доручення позивачки на представлення її інтересів ( а. с. 37 ) , копії договору про надання правової допомоги від 5.11.2009р. , 7.06.2010 р, 14.09,2010 р. ( а. с. 48 , 242 , 270 ) , копії квитанцій ( а. с.241, 243, 271 ) свідчать що позивачкою сплачено 10500 грн. за надання їй правової допомоги по даній справі адвокатом ОСОБА_27 , який також являється її представником.

Заперечення представників відповідачки ОСОБА_2 що ОСОБА_27 виступав у справі як представник позивачки на підставі доручення , а не як адвокат , а тому позивачка не має права на відшкодування витрат по наданню їй правової допомоги судом дослідженні і визнані необґрунтованими , так ст. 40 ЦПК України передбачено , що представником у суді може бути адвокат. Участь ОСОБА_27 як адвоката і представника в суді підтверджена дорученням позивачки та договором про надання правової допомоги згідно ст. 42 ч. 4 та ст.44 ЦПК України.

Так як позов підлягає частковому задоволенню , то відповідно до ст.ст. 79, 84,85, 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати в розмірі 51 грн. за оплату судового збору , 120 грн. за понесені витрати по оплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення , 1500 грн. в якості витрат по проведенню будівельно-технічної експертизи , витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 4840 грн. 46 коп. з врахуванням граничного розміру - 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи , визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ , і порядок їх компенсації за рахунок держави з наступного розрахунку : на правову допомогу затрачено в листопаді- грудні 2009 року 62 хвилини , компенсація витрат становить 307, 52 грн. ( 744 х 40 % = 297,60 : 60 = 4, 96 х 62 = 307,52 ) ; в січні - березні 2010 року затрачено 5 годин 40 хв. , компенсація витрат становить 1969,60 (869 х 40 %= 347,60 : 60 =5,79 х 40 = 231,60 + 5 х 347,60 =1969,60 ) ; в квітні червні 2010 року затрачено 3 год. 20 хв. , компенсація витрат становить 1178,60 грн. ( 884 х 40% = 535,606 60 =5,89 х 20 = 117 , 80 + 3 х 353, 60 3 = 1178,60 ) ; в серпні 2010 року затрачено 52 хвилини , компенсація витрат становить 302,12 грн. ( 888 х 40 % =

355 ,20 : 60 = 5,81 х 52 = 302, 12 ) ; в вересні 2010 року затрачено 2 год. 36 хв. , компенсація витрат становить 919 , 56 грн. ( 355,20 х 2 = 710,40 + 5, 81 х 36 = 919,56 ) , а також компенсація в розмірі 162 грн.96 коп. за надання правової допомоги на подання уточненої позовної заяви від 16.11.2009 року. В іншій частині витрати по оплаті правової допомоги задоволенню не підлягають , оскільки представник позивачки ,як адвокат , приймав участь в судових засіданнях з 20.11. 2009 року , кількість часу , затраченого ним в судових засіданнях підтверджена журналами судових засідань , а оплату позивачки в сумі 2500 грн. від 14.09.2010 року суд не враховує взагалі , так як вона проведена після відновлення судового розгляду , повязаного з зясуванням лише суми 8000 грн. витрат на надання правової допомоги. Суд також рахує , що на користь позивачки підлягають стягненню витрати в сумі 330 грн. 00 коп. добових за участь її представника в 11 судових засіданнях з розрахунку 30 грн. за 1 день відповідно до Постарови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 663 Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон .

Керуючись ст. ст. 10,11,15, 60, 84,85,79, 88 , 209 , 212 , 213 , 215 ЦПК України , ст. 32 Конституції України , ст.ст. 16 ч.1, ч. 2 ; 23 ; 277 ч. 1,3,4 ; 280 ; 386 ; 1166 ; 1167 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі та гідності , права власності , відшкодування моральної шкоди та стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною , такою що не відповідає дійсності та порочить честь і гідність ОСОБА_6 поширену ОСОБА_2 21 та 22 квітня 2008 року серед невизначеного кола осіб інформацію про те що син ОСОБА_6 ОСОБА_10 байстрюк , тобто не являється сином від її померлого чоловіка ОСОБА_11 , а є позашлюбною дитиною .

Зобовязати ОСОБА_2 спростувати перед сходом мешканців с. Костовці Брусилівського району поширені нею відомості про те що син ОСОБА_6 - ОСОБА_10 байстрюк , тобто є позашлюбною дитиною.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у користуванні земельною ділянкою , що належить їй на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 769831 , виданого Ставищанською сільською радою 1.09.2006 року , зокрема у встановленні паркану на межі земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 848 грн. 80 коп. в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 500 грн. в якості заподіяної моральної шкоди , стягнути пропорційно до задоволеної частини позову судові витрати в розмірі 51 грн. за оплату судового збору , 120 грн. за понесені витрати по оплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення , 1500 грн. в якості витрат по проведенню будівельно- технічної експертизи , витрати , повязані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 4840 грн. 46 коп. та 330 грн. добових , повязаних з явкою до суду її представника , а всього стягнути 8190 грн. 26 коп. В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Позовні вимоги до ОСОБА_3 залишити без задоволення .

Рішення може бути оскаржене в Житомирський апеляційний суд через Брусилівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ф. В. Седун