Куп'янський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2-149/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2010 р. Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Литвинова А.В.

при секретарі Борщовій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп'янську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих злочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Куп'янського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих злочином. Позивач зазначив, що 04.05.2006 р. об 11.30 ОСОБА_2, керуючи автомобілем ГАЗ-24 д/н 317-84ХВ за нотаріально посвідченою довіреністю, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21074 д/н 848-47ХА під керуванням ОСОБА_1

Відповідач притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.І КК України, а позивачу спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження: закритий перелом лонної та седалищної кісток зі зміщенням відламків в порожнину малого тазу. Вказані тілесні ушкодження визвали довготривалий розлад здоров' я.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь 1932 грн. витрат на лікування та 14400 грн. на відшкодування матеріальних збитків в результаті ДТП (ремонт автомобіля).

В подальшому під час розгляду справи позивач збільшив розмір відшкодування, а саме просив стягнути на його користь з відповідача 23748 грн. майнової шкоди (1932 грн. витрат на лікування та 21816 грн. на відшкодування матеріальних збитків в результаті ДТП (ремонт автомобіля). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 420 грн. витрат на послуги експерта та 1000 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали.

Суд, заслухав сторони, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що позов повинен бути задоволений частково з наступних підстав.

Відповідно до Довіреності від 12.06.2004 року, виданої Куп'янською державною нотаріальною конторою Харківської області, ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_2 укладати від її імені правочини , пов'язані з розпорядженням та експлуатацією належного їй автомобіля ГАЗ-24, 1978 року випуску, д/н 317-84ХВ /а.с.42/

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_2 володів вищевказаним транспортним засобом, який приймав участь у ДТП 04.05.2006 р., на відповідній правовій підставі.

Згідно вироку Шевченківського районного суду Харківської області від 13.08.2008 р. ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 286 КК України та йому призначене покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки без позбавлення прав керування транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2 був звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім того, з ОСОБА_2 на користь

потерпілого ОСОБА_1 була стягнута матеріальна шкода в сумі 16 тисяч 272 гривень і моральна шкода в сумі 12 тисяч 600 гривень ./а.с.9/

Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суп. Харківської області від 23.03.2009 р. зазначений вирок був скасований, а ОСОБА_2і звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. «б» ст. 1 та ст. 6 Закону Україн «Про амністію» від 09.06.2007 р. /а.с.6/

Відповідно до висновку експерта №451 від 10.01.2007 року у ОСОБА_1А мали місці закритий перелом донної та седалищної кісток зі зміщенням відламків в порожнину малог тазу, ушиблена рана підборіддя, які з'явились в умовах дорожньо-транспортної пригоди 0 травня 2006 року. Вищевказана травма малого тазу у ОСОБА_1 ускладнилась нейропатіа седалищного нерва зліва. По ступеню тяжкості травма малого тазу відноситься до середам тяжкості тілесному ушкодженню, як визвавшему тривалий розлад здоров'я, а ушиблена раа підборіддя по ступеню тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, /а.с.32- 40/.

Відповідно до вищезазначеного вироку Шевченківського районного суду Харківське області від 13.08.2008 р. в матеріалах кримінальної справи №1-17/08р. знаходиться автв технічна експертиза /а.с.157-162/ згідно висновків якої в діях водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам правил дорожнього руху, а в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 12.2 Правил дорожнього руху Україні які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з подією даної пригоди. Воді автомобіля ГАЗ-24 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортні пригоді шляхом виконання вимог п.п.10.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України, для чоп у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру і його дії знаходяться ї причинному зв'язку із подією даної пригоди /а.с.11/

Висновком судової автотоварознавчої експертизи №69 від 03.07 2006 року матеріатьв шкода, заподіяна володарю автомобіля НОМЕР_1 в результаті ДТП складе 14339 грн. 98 коп./а.с.28-31/

Відповідно до висновку №7-10 додаткового експертного авто НОМЕР_2 в результаті ДТП на день оцінки складає 21816 грн. 92 коп. /а.с. 122-125/

Зважаючи на викладене суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальш шкоди в результаті ДТП в сумі 21816,92 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, на адресу суду з Шевченківського районного суду Харківської облас* надійшли копії документів, які підтверджують витрати ОСОБА_1 на лікування пісв вказаного ДТП, всього на загальну суму 1932 грн. /а.с. 82, 87-99/.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичм особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Згідно ч.І ст.1195 ЦК України фізична чи юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвои або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілої^ додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортнол лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкое завданої витратами на лікування після ДТП в сумі 1932 грн. підлягають задоволенню і повному обсязі.

Також в матеріалах справи є квитанція №136 від 31.07.2009 р. згідно якої позивач ОСОБА_1 сплатив адвокату ОСОБА_4 за правову допомогу 1000 грн. /а.с. 120/, а таки квитанція ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25.01.2010 р. про сплату позивачем ОСОБА_1 ОСОБА_5, який являється авто-експертом, 420 грн. за послуги в проведенні авто експертизи ах. 121/.

Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення відповідних сум за правову допомогу та я послуги експерта підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.І ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної пшхж. завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1,2 п.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуєтьси

Позивач зазнав моральної шкоди і суд вважає необхідним і достатнім, враховуючи

принцип розумності, стягнути на його користь з відповідача 15 тисяч грн. у відшкодування

моральної шкоди. При цьому до уваги приймається те, що в результаті ДТП потерпілий

ОСОБА_1 тривалий час лікується від отриманого каліцтва, стан здоров'я потребує

постійного звертання до лікарів та від цього позивач переносить моральні переживання танервові страждання, вимушено змінився його ритм життя, оскільки він не може матеріальнозабезпечував сім»ю та повернутися до роботи.

У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з

відповідача, а саме: 245 грн. 98 коп судового збору (237,48 грн. - 1% з вимог майнового

характеру та 8,50 грн. з вимог немайнового характеру). У зв'язку із тим, що витрати на

інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не були сплачені при зверненні до суду,з урахуванням вимог ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненнюна користь держави 120 грн. цих витрат.

На підставі ст.ст. 23, 1167, 1187, 1195 ЦК України, 81, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК

України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами

цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодуванняматеріальних збитків завданих злочином - задовольнити повністю, відшкодування моральноїшкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Антоновича1932(одну тисячу дев'ятсот тридцять дві) грн. матеріальних збитків на лікування та 21816(двадцять одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. матеріальних збитків на відшкодуванняпошкодженого транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000(п'ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420 грн.відшкодування витрат на послуги експерта та 1000 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 245 грн. 98 коп. судового збору

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення в апеляційний суд Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд.

Суддя А.В.Литвинов