Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-20/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 червня 2010 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого Баранкевич В.О.,

при секретарі Андрусенко В.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відновлення межі, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2009 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. Посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 18-А по вулиці Кірова у с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області. Цей будинок розташований на земельній ділянці площею 0,14 га. Розмір земельної ділянки підтверджується документами: довідкою Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 969 від 17.07.2008 року, довідкою державного архіву Миколаївської області за № 01-23/835 від 07.07.2008 року, по господарською книгою № 3 і частково актом переобміру земельних ділянок № 20 і № 18-А по вулиці Кірова в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області (фактичний розмір земельної ділянки 0,139 га). По сусідству з позивачем у житловому будинку № 20 по вулиці Кірова в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області проживає відповідач ОСОБА_4. Її житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,147 га згідно вищевказаного акту переобміру земельних ділянок від 13.05.2008 року, яка межує з земельною ділянкою позивача. До певного часу по вулиці Кірова в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області існували дві земельні ділянки, що знаходилися в користуванні батьків позивача і відповідача. Ці ділянки були відокремлені камяним парканом товщиною 0,5 м, що належав батьку позивача і знаходився на його земельній ділянці. Коли батьки відповідача розділили свою земельну ділянку між відповідачем та її братом, то земельна ділянка відповідача стала суміжною з земельною ділянкою батьків відповідача. Вищевказаний паркан (його наземна частина) був розібраний на каміння, яке ОСОБА_4 використала на будівельні потреби, в тому числі на будівництво свого житлового будинку. Залишки паркана (його підземна частина) і на цей час простягається майже від кута будинку ОСОБА_4 і до суміжної з ними земельної ділянки, що розташована по вулиці Пісчаній, і яка примикає однією стороною до їх емельних ділянок.

ОСОБА_4 як і багато інших мешканців с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області на своїй земельній ділянці вирощує малину, що при зростанні розповсюджується в різні боки, в тому числі і у бік земельної ділянки, що закріплена за будинком позивача і знаходиться в користуванні позивача. За останні роки малина відповідача перетнула залишки вищевказаного паркану і розповсюдилася вже до камяної доріжки, що була зроблена на земельній ділянці позивача. Від пропозиції позивача відновити межу на місці залишків паркану і не займати камяну доріжку відповідач відмовилася. Натомість вона звернулася до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області з проханням про встановлення межі ще далі у глиб земельної ділянки позивача, мотивуючи це тим, що вона має у власності земельну ділянку площею 0,15 га, а позивач використовує земельну ділянку площею 0,12 га, що не відповідає фактичним обставинам і що підтверджується вищевказаним актом переобміру земельних ділянок і довідками про площу земельної ділянки по вулиці Кірова, 18-А в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області. Але постійна земельна комісія Баловненської сільської ради за відсутністю як у позивача так і відповідача будь якої технічної документації про визначення на місцевості меж її земельної ділянки, встановила межу між земельними ділянками позивача і відповідача, яка проходить не по місцю розташування підземної частини камяного паркану, а по земельній ділянці позивача, внаслідок чого належна позивачу камяна доріжка відійшла до земельної ділянки відповідача, а земельна ділянка, що знаходилася в користуванні позивача суттєво зменшилася. Позивач просить встановити межу між земельною ділянкою, закріпленою за домоволодінням № 18-А по вулиці Кірова в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області і земельною ділянкою, закріпленою за домоволодінням № 20 по вулиці Кірова в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області за фактичним використанням цих земельних ділянок та стягнути з відповідача судові витрати.

20.04.2010 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд встановити межу між земельною ділянкою, закріпленою за домоволодінням № 18-А по вул.Кірова в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області і земельною ділянкою, закріпленою за домоволодінням № 20 по вулиці Кірова в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області наступним чином:

- від фасадної межі уздовж правої бокової стіни житлового будинку домоволодіння № 20 довжиною 14,0 м;

- від правого нижнього кута житлового будинку виступ уліво довжиною 0,7 м;

- поворот угору уздовж споруд сараїв довжиною 8,0 м;

- від правого нижнього кута стіни споруди сараю угоду до задньої торцевої межі довжиною 67 м.

Позивач також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та представник відповідача пояснив, що постійною комісією Баловненської сільської ради була встановлена межа між земельними ділянками позивача, що розташована по вулиці Кірова, 18-А в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області та земельною ділянкою відповідача, що розташована по вулиці Кірова, 20 в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області. Дана межа була встановлена згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що належить відповідачу. Відповідач ніяким чином не порушила права позивача, так як межа була встановлена згідно державного акта на право власності на земельну ділянку.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно кадастрової документації.

Як вбачається з матеріалів справи 13.05.2008 року сільським головою Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та землевпорядником Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області було складено акт переобміру земельних ділянок для обслуговування житлових будинків в с.Баловне по вулиці Кірова № 20 та по вулиці Кірова № 18-А. Відповідно до цього акту площі земельних ділянок громадян згідно земельно кадастрової документації становлять ОСОБА_4 0,15 га, ОСОБА_1 0,12 га. По фактичному обміру площі земельних ділянок громадян становлять: ОСОБА_4 0,147 га, ОСОБА_1 0,139 га. 07.07.2008 року відбулося засідання постійної комісії з питань планування бюджету та фінансів, агропромислового комплексу, земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища з виходом на місце розташування земельних ділянок в с.Баловне по вулиці Кірова № 18-А та вулиці Кірова № 20. Згідно протоколу засідання постійної комісії головою комісії ОСОБА_5, членами комісії ОСОБА_6, ОСОБА_7, депутатом сільської ради округу № 16 ОСОБА_8 та землевпорядником сільської ради ОСОБА_9 в присутності землекористувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було проведено обстеження земельних ділянок по вулиці Кірова № 20 та Кірова № 18-А в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області. Була встановлена межа, забиті пакільці по межі, ОСОБА_4 виявила бажання натягнути сітку. З протоколом ОСОБА_4 погодилася. ОСОБА_1 з протоколом не погодилася.

В судовому засіданні сідок ОСОБА_10 пояснила, що вона була присутня при замірах земельної ділянки відповідача ОСОБА_4 в період, коли відповідач отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку. При цих замірах була присутня і позивач, яка на той момент погодилася із зробленими замірами.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є головою постійної комісії з питань планування бюджету та фінансів, агропромислового комплексу, земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Тричі комісія виїжджала до позивача та відповідача для встановлення межі між земельними ділянками. У відповідача на земельну ділянку є державний акт на право власності, а позивач не має державного акта на право власності на земельну ділянку. Комісією було встановлено межу. Були поставлені пакільця за 30 см до доріжки на стороні відповідача. Доріжка після встановлення межі залишилася на боці позивача. Межу було встановлено згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4

Відповідно до висновку експерта № 120-114 від 15.03.2010 року згідно п.4 висновку, відповідно до даних Державного акту на землю № 288 від 14.12.1994 року земельної ділянки домоволодіння № 20 по вулиці Кірова в с.Баловне, межа суміжного землекористування між земельними ділянками № 20 та № 18-А по вулиці Кірова в с.Баловне повинна проходити від фасадної границі уздовж правої бокової стіни житлового будинку домоволодіння № 20 довжиною 14,0; від правого нижнього кута житлового будинку виступу вліво довжиною 0,7 м; поворот вверх уздовж будівель сараїв довжиною 0,8 м; від правого нижнього кута стіни будівлі сараю вверх до задньої торцевої границі довжиною 67,7.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з боку відповідача не було порушено права позивача. Межа була встановлена постійною комісією згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4, що розташована по вулиці Кірова № 20 в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107 ЗК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_4 про відновлення межі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий :