Справа №22-ц-4666/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Шевченка В.А.,

суддів - Білецького О.М., Семеній Л.І.,

при секретарі Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу «Відділкова лікарня станції Конотоп Південно-Західної залізниці», третя особа: Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-Західна залізниця», про визнання наказу про відрядження для проходження стажування незаконним,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що у вересні 2005 року він був прийнятий на посаду лікаря-терапевта загальнотерапевтичного відділення ДЗ «Відділкова лікарня ст. Конотоп ПЗЗ», а у вересні 2008 року призначений на посаду виконуючого обовязки заступника головного лікаря з лікувальної роботи.

30 серпня 2010 року головний лікар вказаної установи видав наказ за № 199 «Про відрядження його до ДЗ «Вузлова лікарня ст. Ворожба ПЗЗ» для проходження стажування» з 30 серпня по 26 листопада 2010 року.

Вважаючи даний наказ незаконним, позивач просив його скасувати.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-Західна залізниця», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач на момент його відрядження працював виконуючим обовязки заступника головного лікаря з лікувальної роботи Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Конотоп Південно-Західної залізниці».

Наказом головного лікаря ДЗ «ВЛ ст. Конотоп ПЗЗ» № 199 від 30 серпня 2010 року на виконання наказу начальника Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» № 21 від 26 серпня 2010 року «Про стажування» його відряджено для проходження стажування на посаді головного лікаря Державного закладу «Вузлова лікарня станції Ворожба Південно-Західної залізниці» на період з 30 серпня по 26 листопада 2010 року.

Скасовуючи даний наказ, суд виходив з визнання відповідачем позову, зокрема того, що наказ було видано з порушенням норм діючого законодавства.

Втім з таким рішенням суду погодитися неможливо, оскільки покладені в його основу висновки ґрунтуються на неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи та неправильному застосуванні норм матеріального права.

У позовній заяві та в ході розгляду справи позивач сам визнав, що він перебуває в кадровому резерві на посаду головного лікаря ДЗ «Відділкова лікарня ст. Конотоп ПЗЗ».

В силу ч. 2 ст. 61 ЦПК вказана обставина доказування не потребує.

Зі змісту статуту ДЗ «Відділкова лікарня ст. Конотоп ПЗЗ» слідує, що цей заклад заснований на державній власності, відноситься до сфери управління Міністерства транспорту та звязку України, як органу управління майном, і знаходиться в оперативному підпорядкуванні Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця».

Проте за своїм статусом ця державна установа є юридичною особою, а отже і самостійним субєктом права, діяльність якого врегульована відповідними нормативно-правовими актами.

Так, абз. 2 п. 1 та абз. 1 п. 2 Положення про формування кадрового резерву керівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 1999 року № 1912 передбачено, що з особами, зарахованими до кадрового резерву, проводиться робота, що має сприяти підвищенню професійного рівня працівників та підготовці їх до виконання функцій на керівній посаді.

Поряд з іншими, переліченими в цьому Положенні органами, кадровий резерв формується також організацією, якій Кабінет Міністрів України делегував функції управління майном, що перебуває у державній власності, тобто органом управління майном.

Це є одним із шляхів реалізації встановленого в ч. 1 ст. 2 КЗпП України обовязку держави щодо сприяння працевлаштуванню населення, підготовці та підвищенню трудової кваліфікації.

Правова регламентація стажування, як форми підвищення кваліфікації, закріплена в Положенні про стажування спеціалістів на підприємствах, в установах та організаціях залізничного транспорту, затвердженому наказом Укрзалізниці від 08 травня 2001 року № 56, згідно з яким для стажування допускаються особи, які зараховані в резерв кадрів або пропонуються керівництвом на вищу посаду.

На підставі зазначеного положення позивача й було допущено до стажування органом, в оперативному підпорядкуванні якого знаходиться, як установа, в якій працює позивач, так і установа, де він мав проходити стажування, з одночасним узгодженням цього питання між ними шляхом видання відповідних наказів, призначенням керівника стажування та визначенням відповідних компенсацій (а. с. 4,5).

З урахуванням викладеного оспорюваний наказ по суті є правомірним.

Наведені у заяві доводи позивача про те, що він не повинен проходити стажування у ДЗ «Вузлова лікарня ст. Ворожба ПЗЗ» є безпідставними, оскільки зі змісту наказу, про який іде мова, слідує, що його видано з метою вдосконалення роботи з підвищення дієвості резерву кадрів, конкретизації підвищення кваліфікації щодо набуття фахівцями саме управлінського досвіду.

Ініціативи про виключення з кадрового резерву позивач не проявляв і частково пройшов стажування у ДЗ «Вузлова лікарня ст. Ворожба» протягом одного місяця. Посада головного лікаря, на якій він повинен був пройти стажування є керівною (адміністративною) і вищою у порівнянні з посадою заступника головного лікаря, яку він обіймав на той час.

Та обставина, що станом на 27 вересня 2010 року позивач не був ознайомлений з планом стажування, теж не може братися до уваги, так як згідно з п. п. 2.4, 2.6 Положення про стажування спеціалістів на підприємствах, в установах та організаціях залізничного транспорту такий план складається за місцем проходження стажування і надається стажисту в перший день стажування для ознайомлення та виконання.

Відносно надання житлового приміщення та службового квитка, то ці питання теж виходять за межі досліджуваного наказу, оскільки відповідно до п. п. 2.3, 3.4 Положення вони мають вирішуватися установою, яка проводить стажування.

Крім того, з наданих стороною позивача документів видно, що він був забезпечений як проїздними документами, так і житлом. За основним місцем роботи за ним зберігалася заробітна плата.

За таких умов суд дійшов до невірного висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, зокрема, третьої особи, як організатора стажування.

У звязку з цим рішення суду на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Стосовно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню 37 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції та 37 грн. на користь третьої особи на компенсацію витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в апеляційному суді.

Судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та витрачені третьою особою 4 грн. 25 коп. на сплату судового збору в апеляційному суді підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2010 року в даній справі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного закладу «Відділкова лікарня станції Конотоп Південно-Західної залізниці», третя особа: Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-Західна залізниця», про визнання наказу про відрядження для проходження стажування незаконним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 37 грн. на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції та на користь Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» 37 грн. на компенсацію витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в апеляційному суді.

Судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та витрачені Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-Західна залізниця» 4 грн. 25 коп. на сплату судового збору в суді апеляційної інстанції компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -