АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3484/10* Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Прядкіної О.В.

Суддів : Пилипчук Л.І., Дряниці Ю.В.

При секретарі : Лимар О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області

на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області

від «23» листопада 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та за 2009 рік з 01 січня 2009 року по 30 жовтня 2009 року, з урахуванням проведених виплат.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 01 грн. 70 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

З постановою суду не погодився начальник Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області, надавши апеляційну скаргу, в якій прохає її скасувати з підстав порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області про визнання бездіяльності відповідача, в частині невиконання норм статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та стягнення з відповідача невиплаченого щомісячного підвищення до пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на норми статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року в редакції до 01 січня 2008 року, відповідно до яких з 01 січня 2006 року особам з статусом «дитина війни» пенсії підвищуються щомісячно у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, що визначається частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлювався Законом України «Про Державний бюджет України» на 2006, 2007, 2008 роки, але відповідач вказаного підвищення не застосовував й не виплачував.

Встановивши доводи по справі, застосувавши судову практику Європейського Суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України у справах № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, норми Конституції України, норми Законів України «Про соціальний захист дітей війни» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у їх взаємоповязаності щодо механізму правового регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять нових доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо верховенства й пріоритету норм конституційного та міжнародного законодавства про непорушність прав і свобод людини і громадянина, в тому числі в галузі соціального захисту осіб з статусом «дитина війни».

У звязку з цим, колегія суддів приходить до висновку про те, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального права, а тому скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області - відхилити.

Постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий :

Судді: