АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2426/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Худолій Н.А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатної дружини, -

В с т а н о в и в :

В травні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання працездатної дружини посилаючись на те, що з 15 квітня 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах. З 12 серпня 2008 року МСЕК встановила їй другу групу інвалідності. У звязку з тим, що відповідач отримую щомісячну заробітну плату, з листопада 2008 року не надає їй матеріальної допомоги, а угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1/3 частку його доходу щомісячно (а.с.1-2).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно (а.с.47-49).

Додатковим рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2010 року з відповідача на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120,00 ргн. (а.с.57).

В апеляційній скарзі (а.с.51) ОСОБА_2 просить рішення суду від 30 листопада 2009 року скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права, та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки:

- на момент винесення рішення висновок МСЕК від 28 серпня 2008 року не мав юридичної сили, оскільки його дійсність припинялась 15 серпня 2009 року у звязку з необхідністю переогляду;

- сумарний місячний дохід позивачки перевищує прожитковий мінімум, що позбавляє її права претендувати на утримання згідно ч.4 ст.75 СК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Петропавлівського районного суду від 30 листопада 2009 року, за висновком МСЕК від 12 серпня 2008 року позивачці встановлена друга група інвалідності і вона потребує подальшого лікування.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги ст.75 СК України щодо підстав виникнення права на утримання (аліменти) одного з подружжя.

Відповідно до вимог ч.2,3,4 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги; непра-цездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи; один із подружжя є таким, що по-требує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використан-ня його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для стягнення аліментів є посилання позивачки на висновок МСЕК згідно довідки від 12 серпня 2008 року МСЕК про встановлення їй 2-групу інвалідності.

Встановивши цю обставину як підставу для стягнення аліментів, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно цієї довідки інвалідність була встановлена позивачці на строк до 15 серпня 2009 року (а.с.7), та не перевірив чи мала позивачка право на отримання аліментів від чоловіка з цих підстав.

Ухваливши судове рішення, суд першої інстанції не перевірив, чи забезпечують позивачці прожитковий мінімум її заробітна плата, пенсія та інші доходи.

Зазначивши в рішенні про податковий облік позивачки відповідно до довідки податкової адміністрації, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно цієї довідки щомісячний дохід позивачки за 2008 рік становить 746,23 грн. (а.с. 37).

При цьому суд не перевірив, який дохід має позивачка на час звернення з позовом до суду, при тому що згідно довідки пенсійного фонду вона також отримує пенсію в розмірі 544,00 грн. щомісячно (а.с.30).

Обгрунтувавши право позивачки на отримання аліментів посиланням на необхід-ність її лікування, суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги подані по-зивачкою про стягнення аліментів з підстав, передбачених ст.75 СК України, тобто з підстав потреби матеріальної допомоги у зв'язку з непрацездатністю, а не з потребою в лікуванні.

Одночасно з посиланням на ст.75 СК України позивачка в позовній заяві також посилалась на вимоги ст.90 СК України стосовно взаємного зобов'язання подружжя брати участь у витратах, повязаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Отже суду першої інстанції при розгляді справи слід було уточнити, які саме вимоги і з яких підстав пред'явлені позивачкою до відповідача.

Відповідно до вимог ч. ст.80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в рішенні суду, відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на наявність у позивачки дорослих дітей, які мають обов'язок утримувати свою непрацездатню матір.

Отже у разі з'ясування, що позовні вимоги заявлені позивачкою з підстав, передбачених ст.75 СК України, суду першої інстанції слід розглянути питання про залучення повнолітних дітей позивачки до участі у справі у якості третіх осіб.

З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції не уточнені і тому фактично не розглянуті позовні вимоги позивачки та до участі у справі не залучені особи, які мають обов'язок утримувати свою непрацездатню матір, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог п.4,5 ч.1 ст.311 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

З огляду на вищенаведене підлягає скасуванню і додаткове рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2010 року про розподіл судових витрат.

У зв'язку з викладеним і керуючись п.4,5 ч.1 ст.311 та ст.ст.307,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року та додаткове рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2010 року скасувати.

Справу направити до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області на новий розгляд.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: