Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-374/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 грудня 2010 р. м.Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Непоради М.П.
при секретарі - Яіцької А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, та по зустрічному позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про часткове визнання договору недійсним та внесення змін до договору,
26.03.2009 р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Київського районного суду м. Одеси позовну із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заборгованості за Договором кредиту № 2007/694-Ф03.14/14 від 20.12.2007 р.
Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 20.12.2007 р. був укладений Договір кредиту № 2007/694-Ф03.14/14, відповідно до якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 196 000,00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 19.12.2022 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту.
Позивач виконав свої зобов'язання належним чином і в повному об'ємі. ОСОБА_1 були надані грошові кошти у розмірі 196 000,00 доларів США. Відповідач ОСОБА_1Г.(надалі відповідач-1) зобов'язалась повертати в повному обсязі кредитну заборгованість у терміни, визначені п.1.1 Договору кредиту № 2007/694-Ф03.14/14 від 20.12.2007 р.
В якості забезпечення виконання відповідачем-1 зобов'язань за Договором кредиту, які полягають у поверненні кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також у відшкодуванні збитків в зв'язку з порушенням цього договору, між позивачем, відповідачем-1 та ОСОБА_2 (надалі - «відповідач-2») 20.12.2007 року укладено Договір поруки № 07-15/1734.
У зв'язку із невиконанням умов договору кредиту, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту № 2007/694- ФОЗ.14/14 від 20.12.2007 р. у сумі 1 949 824.27 гривень та стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 1730.00 гривень.
Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, та 29.09.2009 р. подала зустрічний позов до АКБ «Укрсоцбанк» про часткове визнання договору недійсним та внесення змін до договору.
ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що договір кредиту № 2007/694- Ф03.14/14 від 20.12.2007 р. не відповідає вимогам закону. Відповідачка, а за зустрічним позовом позивачка, вважає його неправомірним, оскільки договором не передбачається установлення ціни валюти (доларів США), якою буде проводитись погашення заборгованості. Також, відповідачка, а за зустрічним позовом позивачка ОСОБА_1 вказує, що АКБ «Укрсоцбанк» включив до договору кредиту пункти, які є зловживанням правом з боку відповідача, а зокрема, відсутність його цивільно-правової відповідальності за порушення умов договору.
У зв'язку з чим ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним додаток № 1 «Графік повернення кредиту та сплати відсотків» до договору кредиту № 2007/694- Ф03.14/14 від 20.12.2007 р.; внести зміни до договору кредиту № 2007/694-Ф03.14/14 від
20.12.2007 р.. а саме до п. 1.1. 1.1.1. 2.8.2. 2.8.3. 6.1. виключити п. 6.2. скласти новий гра: : погашення кредиту.
Представник АКБ «Укрсоцбанк» надав до суду заперечення проти зустрічн : позову ОСОБА_1 ^
У судовому засіданні представник АКБ «Укрсоцбанк» зустрічний позов не визь_- позов АКБ «Укрсоцбанк» підтримав та просив задовольнити його у повному обся ухвалити рішення у відсутності відповідачів (заочне).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, про дату, час т місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило.
Відповідно до положень ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей гг» причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином. зсч причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ніі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді спрг? н відповідно до положень ст.224-225 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали дан і цивільної справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню і в задоволенні зустрічного позову повинно бути відмовлено з наступних підстав.
Відповідно до ч.З ст.Ю ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень.
Судом встановлено, що між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 20.12.200" р. був укладений договір кредиту № 2007/694-Ф03.14/14, відповідно до якого позивач нал..з ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 196 000,00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. договору кредит) та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 19.12.2022і року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту.
Позивач виконав свої зобов'язання належним чином і в повному об'ємі. ОСОБА_1 : О.Г. були надані грошові кошти у розмірі 196 000,00 доларів США.
ОСОБА_1 зобов'язалась повертати в повному обсязі кредитну заборговані^:: у терміни, визначені п.1.1 договору кредиту № 2007/694-Ф03.14/14 від 20.12.2007 р.
В якості забезпечення виконання відповідачем-1 зобов'язань за договором кредиту , які полягають у поверненні кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можлива: сплати неустойки, а також у відшкодуванні збитків в зв'язку з порушенням цього договору, між позивачем, відповідачем-1 та ОСОБА_2 (надалі - «відповідач-2») 20.12.2007 року укладено договір поруки № 07-15/1734. ^
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається із матеріалів справи, та не заперечувалось в судових засіданнях представником ОСОБА_1. АКБ «Укрсоцбанк» надав позичальнику 196 000.0( доларів США. Отже, зобов'язання банку щодо надання кредиту були виконані.
Згідно з пунктом 4.5 договору кредиту, у разі невиконання (неналежного виконання відповідачем-1 зобов'язань, визначених п. п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та. відповідно, Відповідач зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит та сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (пеню і штраф).
Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ОСОБА_1 не вносить платежі по кредиту та нарахованим відсоткам, а отже неналежним чином виконує умови договору кредиту № 2007/694-Ф03.14/14.
Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Пункт 4.2. договору кредиту № 2007/694-Ф03.14/14 від 20.12.2007 р. передбачає, що у разі прострочення відповідачем-1 строків сплати процентів, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором відповідач- 1 сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період невиконання зобов'язань.
Пункт 4.3 договору кредиту № 2007/694-Ф03.14/14 від 20.12.2007 р. передбачає, що у випадку порушення відповідачем-1 вимог пунктів 3.3.2 - 3.3.16. цього договору, він зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі три проценти від суми кредиту, за кожний випадок.
У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань щодо повернення кредиту у позивача виникло право на дострокове стягнення сум боргу за договором.
Станом на 01.07.2009 р. заборгованість за кредитом становила 193 462,91 доларів США, що курсом НБУ станом на 01.07.2009 становить 1 478 056,63 грн.; заборгованість по процентам за використання кредиту- 22 351,29 доларів США, що курсом НБУ станом на 01.07.2009 становить 170 763,85 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 195 153,16 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 16 004,22 гривень; штраф за порушення пунктів 3.3.7. 3.3.8 договору кредиту - 89 846,40 грн.
Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Отже, штраф та пеня є різновидами неустойки.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як вбачається з матеріалів справи. ОСОБА_1 змінила свою фамілію на «Гордашевську».
Відповідно до матеріалів справи 14.06.2010 р. на виконання положень Закону України «Про акціонерні товариства», АКБ «Укрсоцбанк» був перейменований у Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк».
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, суд, дійшов висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України» вартістц, (ціна) валюти встановлюється Нацбанком України, тому не може бути встановлено за договором сторонами кредитного договору.
Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю
Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Положеннями ст. 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. *
Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Кредитування в іноземній валюті передбачено ч.І. ст. 1054 ЦК України, згідно якої Банк або інша кредитна установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надане в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
У статті 2 зазначеного вище закону дається визначення поняття кошти, згідно якого кошти - це гроші у національній, іноземній валюті чи їх еквіваленті.
Згідно ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача скласти новий графік погашення кредиту в національній валюті України, то слід зазначити, що Гордашевськ.у, О.Г., погодившись з усіма вимогами договору кредиту, з порядком повернення кредит, передбаченим п.1.1. договору кредиту добровільно підписала графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору.
У відповідності до п. 2.8 договору кредиту у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку та яка не залежить від волі сторін, банк має право змінити (збільшити або зменшити) процентну ставку за користування кредитом.
Одним із способів реалізації гарантованого права є звернення до третейського суду. Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфер: цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду.
Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування.
Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону України "Про третейські суди", є здійсненням ними третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п'ятою статті 55 Конституції України. Таким чином. Сторони Договору кредиту передбачили, зокрема, вирішення спору у третейському суді, що не
суперечить чинному законодавству України, а тому суд не вбачає необхідності у виключенні п. 6.2. з Договору кредиту № 2007/694-Ф03.14/14 від 20.12.2007 р.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 611,612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позов Публічного акціонерного банку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3. ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити в повному обсязі.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» про часткове визнання договору недійсним та внесення змін до договору - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, а саме рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя М.П. Непорада