№2-247/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової Р.А., при секретарі Заіка А.В., з участю сторін : позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з 13.09.2008р. вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя у них не склалось, так як у них не стало взаєморозуміння. Спільне господарство ними не ведеться, з червня 2009р. вони проживають окремо і подружніх стосунків не підтримують.

Подальше спільне проживання з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам дитини, вона має намір створити іншу сім'ю.

Спору щодо поділу придбаного за період шлюбу майна та про місце проживання дитини на даний час між ними немає.

Позивачка просить розірвати їх шлюб, поклавши на відповідача половину всіх понесених нею витрат, пов'язаних з розглядом даної справи.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, суду пояснила, що до реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали 3 роки спільно, однією сім'єю, тобто без реєстрації шлюбу, потім зареєстрували шлюб, народилась дитини, але це не допомогло. У них складні стосунки, тому вона вирішила розірвати шлюб з відповідачем, фактично вона вже створила нову сім'ю і буде проживати в Росії.

Вона просить розірвати шлюб, поклавши на неї сплату державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС, а з відповідача стягнути на її користь половину розміру витрат, які вона понесла в зв'язку з оплатою правової допомоги адвоката.

Відповідач суду пояснив, що він вимушений визнати позов, тому що позивачка виїхала в Росію, створила там нову сім'ю, тому наданий судом строк для примирення не дав позитивних результатів, вона не бажає з ним проживати. Вона подала позов про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а він звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Розгляд цієї справи відбудеться на початку лютого, тому йому хотілось би, щоб до того часу шлюб не розривати.

Заслухавши пояснення сторін, приймаючи до уваги, що за період наданого судом сторонам строку (3 місяці) примирення між, ними не досягнуто, вони проживають окремо, жодних стосунків не підтримують, позивачка має намір в подальшому проживати в Росії, де вже фактично створила нову сім'ю, суд дійшов до висновку про наявність вагомих підстав для задоволення позову. Як пояснив відповідач, в даний час в провадженні суду є цивільні справи про визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів. За зазначених обставин суд вважає неможливим подальше спільне проживання сторін по справі та збереження їх сім'ї.

Позивачка суду пояснила, що даний шлюб є для неї третім, вона просить покласти на неї судові витрати по сплаті державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС.

В судовому засіданні вона просила відшкодувати за рахунок відповідача половину судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, які підтверджено нею документально. На відшкодуванні за рахунок відповідача судових витрат по оплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в судовому засіданні позивачка не наголошувала.

Керуючись ст.ст.84, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.104 ч.2, 105 ч.З, 110 ч.І, 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстровано 13.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірськош міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №113,- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС в сумі 25.00 грн.

ОСОБА_2 від сплати цього виду державного мита звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по оплаті правової допомоги адвоката в сумі 50.00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Р.А. ЛИТВИНОВА