Справа № 2-242/2010
Провадження №-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2010 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Бойка М. П.

при секретарі : Швець Н.С.

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_7, начальника СВ Монастириського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_8 про визнання договору дарування недійсним, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області про визнання права власності на ? частину майна подружжя із зміною предмету позову, якою з метою виконання вироку Монастириського районного суду від 05 грудня 2008 року, звернути стягнення на ? обєктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Монастириська, вул. Краснікова, 4,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог приватного нотаріуса Монастириського районного територіального нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_7, начальника слідчого відділення Монастириського РВ УМВСУ у Тернопільській області ОСОБА_8 про визнання договору дарування квартири №14 в будинку №4 «А» по вул. Грушевського м. Монастириська недійсним; ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог про визнання права власності на ? частину майна подружжя із зміною предмету позову з метою виконання вироку Монастириського районного суду від 05 грудня 2008 року про звернення стягнення на ? обєктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Монастириська вул. Краснікова,4.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їхній представник позов підтримали, просять його задоволити.

Представник позивачів у судовому засіданні пояснив, що вироком Монастириського районного суду від 05 грудня 2008 року ОСОБА_5 засуджено до десяти років позбавлення волі. ОСОБА_5 являється чоловіком відповідачки ОСОБА_4 Згідно даного вироку частково задоволенні цивільні позови ОСОБА_2, ОСОБА_3, тобто стягнуто в їхню користь по 100 тис. гривень моральної шкоди.

З цього приводу, щоб забезпечити стягнення шкоди, під час судового слідства, начальником СВ Монастириського РВ УМВСУ в Тернопільській області було накладено арешт на квартиру №14 будинку №4 «А» м. Монастириська.

Дані процесуальні документи були оголошені обвинувальному.

Проте 31 березня 2009 року відповідачка ОСОБА_4 діючи на підставі довіреності від ОСОБА_5, якою вона наділена правом повіреного вчиняти будь, які дії щодо відчуження належного довірителю майна, в приватного нотаріуса Монастириського районного територіального округу ОСОБА_7 вчинила право чин, яким подарувала квартиру від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6

Вважає, що даний право чин вчинений всупереч діючого законодавства, поскільки була постанова слідчого про накладення арешту на квартиру.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що в даний час шлюб з ОСОБА_5 розірваний. Щодо дарування квартири, були виготовлені всі відповідні документи. Ще під час перебування в шлюбі із ОСОБА_5 у них була домовленість, що дана квартира буде належати сину ОСОБА_6

Під час відвідування ОСОБА_5 у Чортківському СІЗО, останній дав її довіреність на дарування квартири. Довіреність була посвідчена начальником Чортківського СІЗО. Вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7, яка оформила договір дарування квартири ОСОБА_6

Щодо заборони на відчуження квартири, вона нічого не знала. Довіреність ОСОБА_5 підписував власноручно. В даний час у ОСОБА_5 ніякого майна немає. Щодо накладення арешту на інше майно її не було нічого відомо.

Будучи у судовому засіданні в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7 приватний нотаріус пояснила, що до неї звернулася ОСОБА_4 з приводу дарування квартири. ОСОБА_4 представила довіреність на вчинення правочину від імені ОСОБА_5 Довіреність була належним чином оформлена. Вона перевірила всі документи, а також державний реєстр щодо заборони на відчуження квартири. Дана квартира під забороною не була. Тоді вона оформила договір дарування.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_8 суду пояснив, що дійсно під час досудового слідства вилучалися документи на квартиру № 14 в будинку № 4 «А» по вул. Грушевського м. Монастириська.

Після їх вивчення, документи були повернені на зберігання ОСОБА_4, якій було розяснено, що до закінчення розгляду справи квартиру відчужувати заборонено. Це було розяснено і обвинуваченому ОСОБА_5

ОСОБА_5 відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_6 у судове засідання не зявився. Але від нього поступило повідомлення, щоб справу слухати у його відсутності. Проти позову він заперечує, просить суд в позові відмовити.

Будучи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог представник відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 звертались в ДВС із заявами про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчих листів Монастириського районного суду про стягнення з ОСОБА_5 по сто тисяч гривень моральної шкоди в їхню користь.

Із сторони державної виконавчої служби було вчинено всі дії щодо відкриття виконавчого провадження було зроблено запити у всі інстанції щодо наявності майна у ОСОБА_5 Після цього було накладено арешт на автомобіль «Москвич» та гараж. Була проведена експертна оцінка. Спочатку ОСОБА_3 погоджувались взяти це майно в рахунок погашення боргу, а потім відмовились.

Заслухавши сторони, третіх осіб без самостійних вимог, їхніх представників, дослідивши матеріали справи суд знаходить, що в задоволенні позову слід відмовити.

Також згідно вироку Монастириського районного суду від 05 грудня 2008 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі. Згідно даного вироку із засудженого ОСОБА_5 стягнуто по 100 тис. гривень моральної шкоди в користь потерпілих (позивачів) ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» Державною виконавчою службою підлягають виконанню вирок, ухвали і постанови судів у кримінальних справах у частині майнових стягнень.

На виконання вищевказаного ДВС було відкрито виконавче провадження і накладено арешт на майно ОСОБА_5, а саме: гараж по вул. Грушевського м. Монастириська та автомобіль «Москвич 412». Після їх оцінки вони були запропоновані ОСОБА_3 в рахунок погашенні відшкодування моральної шкоди.

Таким чином по даному позову щодо відшкодування моральної шкоди, ДВС прийнято рішення, але тільки частково.

Ст. 203 ЦК України регламентовані вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, суд вважає, що вказані обставини повністю дотримані при укладенні договору дарування ВМС № 809132 від 31.03.2009 року квартири № 14 будинку № 4 «А» по вул. Грушевського м. Монастириська посвідченого приватним нотаріусом і зареєстрованого в реєстрі за № 206.

Недійсність правочину передбачена ст. 215 ЦК України. Проте суд не знаходить підстав для визнання недійсним (договору дарування) вказаних у статті.

В судовому засіданні позивачі та їхній представник не довели в чому саме полягає недійсність договору дарування, якими законодавчими актами це підтверджено. А тому суд не знаходить підстав для того щоб задоволити позов в цій частині.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності на ? частину майна подружжя із зміною вимог щодо предмету позову з метою виконання вироку Монастириського районного суду від 05.12.2008 року, звернути стягнення на ? обєктів нерухомості, що знаходяться за адресою м. Монастириська вул. Краснікова 4, а саме: адміністративний будинок площею 79,1 м2, гіпсоцех площею 189,47 м2, столярний цех площею 79,1 м2, гараж площею 49,75 м2, та судом встановлено, що дані обєкти, згідно реєстраційного посвідчення виданого Монастириським інвентар бюро 20.07.2004р. і записаного в реєстрову книгу № 1Д за реєстровим №51 зареєстровані за ОСОБА_4

Посилання позивачів на ст. 355 ЦК України дає загальні поняття права спільної сумісної власності.

Позивачі не довели у судовому засіданні, що саме слід визнати за ОСОБА_5 і на що саме звернути стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди. Тобто не проведено розподіл майна подружжя.

Ст. 60 СК України регламентує підстави набуття права спільної сумісності власності подружжя, ст. 62 строки виникнення права спільної сумісної власності, ст. 70 розмір майна подружжя, ст. 73 накладення стягнення на майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, що випливають із цивільно правових угод одного (або обох із подружжя). Крім того вказані статті ЦК та СК України не передбачають права визнання власності на часку майна подружжя, що регламентується іншими правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 73 СК України, при відшкодуванні шкоди, завданої злочином одного з подружжя стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням суду встановлено, що це майно було придбане на кошти, здобуті злочинним шляхом.

В даному випадку позивачі просять звернути стягнення на майно, яке набуте не за кошти, здобутті злочинним шляхом. Крім цього шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД № 031786 від 23.11.2009р.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись: ст.ст. 10, 60, 212, 213, 218 ЦПК України, ст.ст. 203, 204, 205, 328, 355, 358 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, на стороні відповідачів і не заявляють самостійних вимог приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_7, начальника СВ Монастириського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_8 про визнання договору дарування від 31 березня 2009 року посвідченого нотаріусом ОСОБА_7 і зареєстрованого в реєстрі за № 206 недійсним;

ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області про визнання на ? частину майна подружжя із зміною предмету позову, якою з метою виконання вироку суду від 05 грудня 2008 р. звернути стягнення на ? обєктів нерухомості, що знаходиться за адресою м. Монастириська, вул. Краснікова, 4, відмовити за безпідставністю та недоведеністю заявлених вимог.

Захід забезпечення позову накладення арешту на квартиру № 14 в будинку № 4 «А» по вул. Грушевського м. Монастириська скасувати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_9