Справа № 2-1682/10
Провадження № б/п
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого - судді Усатова Д.Д.

при секретарі Смик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ворота» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості по кредиту з позичальника та його поручителів, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.02.2007 року між ВАТ «ОСОБА_1 ворота» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 11/07-Р, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 35 000 доларів США строком до 06.02.2012 зі сплатою 16 % річних.

02.03.2007 року укладено договір про зміни № 1 до договору № 11/07-Р про надання споживчого кредиту від 06.02.2007 року, відповідно до умов якого розмір кредиту збільшено до 55 000 доларів США та відповідно змінено графік погашення кредитної заборгованості.

Крім того, 06.02.2007 року між банком та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки № 11/07-Р-П та № 11/07-Р-Щ1), згідно яких останні виступили поручителями позичальника.

В подальшому внаслідок укладення договору про зміни №1 до договору №11/07-Р про надання споживчого кредиту від 06.02.2007 року, між позивачем та ОСОБА_3. ОСОБА_4 02.03.2007 року було укладено відповідні договори про зміни № 1 до Договорів поруки № 11/07-Р-П та № 11 /07-Р-П( 1) від 06.02.2007 року.

Відповідно до п.1.3 договорів поруки сторони договорів поруки домовились, що у випадку невиконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов»язань по кредитному договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2

В позові позивач посилається на те, що фактично прийняті на себе зобов'язання позичальник не виконує, систематично порушує виконання умов кредитного договору.

Вказує, що у зв'язку із зазначеним 17.06.2009 року звернувся з письмовими вимогами до відповідача виконати свої зобов'язання та погасити заборгованість по кредитному договору, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена.

На підставі викладеного, з урахуванням курсу валюти на день стягнення, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 312902,65 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились повторно, про розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором, банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно із ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 06.02.2007 року між ВАТ «ОСОБА_1 ворота» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 11/07-Р, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 35 000 доларів США строком до 06.02.2012 зі сплатою 16 % річних.

02.03.2007 року укладено договір про зміни № 1 до договору № 11/07-Р про надання споживчого кредиту від 06.02.2007 року, відповідно до умов якого розмір кредиту збільшено до 55 000 доларів США та відповідно змінено графік погашення кредитної заборгованості.

Крім того, 06.02.2007 року між банком та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки № 11/07-Р-П та № 11/07-Р-П(1), згідно яких останні виступили поручителями позичальника.

В подальшому в наслідок укладення договору про зміни № 1 до договору № 11/07-Р про надання споживчого кредиту від 06.02.2007 року, між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4 02.03.2007 року було укладено відповідні договори про зміни № 1 до Договорів поруки № 11/07-Р-П та № 11/07-Р-П(1) від 06.02.2007 року.

ОСОБА_1 свої зобов'язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав.

Однак, позичальник умови кредитного договору не виконує, систематично порушує виконання умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.3 договорів поруки сторони договору поруки домовились, що у випадку невиконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов»язань по кредитному договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2

Вказує, що у зв'язку із зазначеним 17.06.2009 року звернувся з письмовими вимогами до відповідача виконати свої зобов'язання та погасити заборгованість по кредитному договору, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена.

Враховуючи порушення зобов»язань, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обов»язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку зобов»язання.

Проте суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути гривневий еквівалент боргу за курсом НБУ на день ухвалення рішення.

Згідно довідки ПАТ «ОСОБА_1 ворота» від 01.10.2010 року станом на 01 жовтня 2010 року Національним банком України встановлено офіційний курс української гривні до долара США - 7,9100 гривень за 1 долар США.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в сумі 382 801 грн., з яких за поточним кредитом 123 205,28 грн., за простроченим кредитом 154 709,16 грн., за нарахованими процентами -1267,19 грн., за простроченими процентами 69881,74 грн., по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту - 33737 грн., а також витрати по оплаті державного мита в розмірі 1700 грн. та витрати з інфор/Т^ційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 250 грн., а всього -

384 751 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 554, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.Ю, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ворота» заборгованість в сумі 382 801 грн., а також витрати по оплаті державного мита в розмірі 1700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 250 грн., а всього - 384 751 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Д. Усатов