Ленінський районний суд м. Запоріжжя
справа № 2-89/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року Ленінський районний суд у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Вакареско Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП „ВРЕЖО № 7 про визнання вимог безпідставними

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП „ВРЕЖО № 7 з позовом про визнання вимог КП „ВРЕЖО № 7 щодо сплати заборгованості безпідставними та відшкодування завданої моральної шкоди шляхом публічного вибачення, а саме: направлення за місцем її роботи офіційного вибачення за безпідставне звинувачення у невиконанні своїх обовязків, як споживача комунальних послуг та квартплати.

У попередньому судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила суд визнати безпідставними вимоги КП „ВРЕЖО № 7, щодо оплати нею не існуючої заборгованості у період з 1998 по 2001 роки.

У судовому засіданні позивачка пояснила, що вона взагалі не заперечує про наявність у неї заборгованості, але не згодна з тими розрахунками, які КП „ВРЕЖО №7 віиставляє їй до оплати, тому позивачка просить суд визнати вимоги КП „ВРЕЖО № 7 безпідставними щодо оплати не існуючої заборгованості.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача пояснив, що у позивача дійсно існує заборгованість перед КП „ВРЕЖО №7 за період з 01.01.1998 по 01.01.2003 роки в сумі 1659,04 гривень, яка підлягає реструктуризації, але у звязку з тим, що позивачка сама не ініціює звернення до КП „ВРЕЖО №7 з відповідною заявою, зазначена сума боргу продовжує знаходитись на обліковому рахунку позивача. Оскільки зустрічного позову не було заявлено, відповідач просить суд винести обґрунтоване на законі рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд вважає позовні вимоги безпідставними.

ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає у квартирі № 101 житлового будинку 37-б по вул.. Товариській в м.Запоріжжі та зобовязана оплачувати квартирну плату і плату за комунальні послуги, що вона й робила.

Заборгованість, яка виникла за період з 01.01.2003 по 01.01.2006 роки була погашена відповідно до рішення Ленінського районного суду від 29.05.2006 року.

Незважаючи на ці обставини, відповідач, у березні 2008 року, надіслав позивачеві квитанцію, яка свідчить про наявність заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам.

Дійсно, відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з цим, по встановленим ст. 60 ЦК України правилам, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Само направлення ОСОБА_1 квитанції на оплату квартплати та комунальних послуг по визначенню не може служити порушенням яких нібито прав позивача. Квитанція про оплату це пропозиція про оплату, а не вимога платежів. Платник самостійно вирішує проводити оплату чи ні.

Викладені у позовної заяві обставини та пояснення позивача щодо безпідставності вимог відповідача у судовому засіданні, суд не приймає до уваги так як питання наявності боргу чи його відсутність, це питання іншого провадження. Такого позову про стягнення боргу не існує, і зустрічного позову відповідач по справі не заявляв.

Таким чином, на підставі ст. 15, 60 ЦК України, та у відповідності зі ст.. ст.. 10, 60, 88, 212, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до КП „ВРЕЖО № 7 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: