МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
__________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-6068 2010 р.
29 липня 2010 року м.Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
судді Маркарової С.В.
за участю секретаря Тітової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
23.07.2010 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, в якому просила визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 5 будинку № 35 по вул. Ген.Петрова в м.Одесі, встановивши порядок виконання рішення суду, за яким воно є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за спірною адресою.
В обґрунтування своїх вимог вона послались на те, що проживає у спірному приміщені.
Відповідач у справі з 2005 року без поважних причин спірним житлом не користується, за вказаною адресою не проживає.
Посилаючись на складний майновий стан та необхідність виконання обовязку по утриманню майна з урахуванням фактично не проживаючого відповідача, позивач в судовому засіданні позов підтримала.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлена про розгляд справи належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала.
Представник третьої особи - Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області вважав, що заява підлягає задоволенню.
При таких обставинах, за згодою позивача суд вважає можливим розгляд справи в заочному порядку відповідно ст.224 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках встановлених ч.3 ст. 71 ЖК України.
Суд може визнати особу, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки в порядку ст. 72 ЖК України.
В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1.
З 9.09.1992 року відповідач стала проживати за вищевказаною адресою, місце її проживання було зареєстровано там.
Однак, в 1999 році відповідач добровільно залишила адресу свого проживання, спірним житлом не користується, оплату житлово комунальних послуг не здійснює.
Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви, зареєстрованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу в реєстрі за № 409 від 22.07.2010 року ОСОБА_3 повідомила компетентні органи, що має місце реєстрації в Росії, АДРЕСА_2, спірним житлом в Україні не користується з 28.01.1999 року, не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування ним.
З позовом про вселення протягом цих років відповідач не звертався.
Поважної причини відсутності ОСОБА_3 за місцем свого проживання понад шість місяців судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає можливим визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності за місцем проживання понад встановлені законом строки.
Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні.
Суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003 року, за статтею 7 якого зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
Так, рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання відповідача за спірною адресою.
Керуючись ст. 72 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», ст.ст. 60, 61, 209-215, 217, 218, 224, 226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.
Встановити порядок виконання судового рішення, за яким воно є підставою для органів реєстрації для зняття місця проживання ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення може бути переглянуто Малиновським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя