АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-5009/10Головуючий у 1-й інстанції Берегуляк
Провадження № 22-ц-1967/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Бахметова В. Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду (надалі УПФ) в М.Тернополі на рішення Тернопільського міськрайсуду від 30 червня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в М.Тернополі про визнання дій незаконними та стягнення недонарахованої пенсії

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайсуду від ЗО червня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду в М.Тернополі стосовно нарахування та виплати державної та додаткової пенсії у меншому розмірі ніж передбачено ч.4 ст.54 та ст.50 ЗаконуУкраїни " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов'язано УПФ в Тернополі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року по ЗО червня 2010 року пенсію по інвалідності з розрахунку 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з врахуваннямвиплачених сум;

стягнено з УПФ в Тернополі в користь ОСОБА_2 37 грн витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи;

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ в Тернополі просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне

застосування судом норм матеріального права. Зокрема, апелянт зазначає, що пенсія визначається з врахуванням положень Постанови КМУ "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008 року № 654 (з наступними змінами).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку , що скаргу слід відхилити.

В червні 2010 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до УПФ в Тернополі, в якому просив провести перерахунок належної йому пенсії та додаткової пенсії з 22.05.20008р до часу збільшення розміру мінімальної пенсії та прожиткового мінімуму як особі, що має статус потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання пов'язаного з аварією на ЧАЕС у відповідності з Законом України" Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (надалі Закон №796-ХІІ) позивач має право на одержання пенсії, не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, і додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а тому відповідач повинен був діяти у відповідності з даними вимогами Закону та здійснити ОСОБА_3 відповідні нарахування та виплату пенсії, однак таких дій не вчинив, чим порушив права позивача, які підлягають захистом шляхом задоволення позову.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації " наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується відповідно посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №022083 та довідкою МСЕК серії МСЕ № ов7865 від 28.05.2003 року.

Згідно ст.8 ОСОБА_4 України "ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується."

Згідно ст. 22 ОСОБА_4 України "При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод."

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що УПФ в Тернополі повинно було здійснити нарахування державної та додаткової пенсії позивачу керуючись статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону від 6.06.1996 року .

Відповідно відмова УПФ в Тернополі в такому нарахуванні та виплаті є протиправною бездіяльністю.

Таким чином, суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 307, 304-1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в М.Тернополі відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайсуду від ЗО червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає. Головуючий підпис

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5