АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючої Можелянської З.М.

Суддів Прозорової М.Л., Ремеза В. А.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 червня 2010р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором займу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 18.10.2004р. вона уклала з відповідачем договір позики, згідно якого вона передала відповідачу 1500грн., і відповідач зобов'язався повернути зазначені кошти, сплачуючи щомісяця по 100грн. з відсотками. Оскільки відповідач не повернув їй кошти, позивачка уточнивши в ході розгляду справи позовні вимоги /а.с.61/, просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1400грн., інфляційні виплати та 3% річних в сумі 1715грн. 58коп., а також моральну шкоду в сумі 1400грн.

Рішенням суду ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором займу та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та прийняти по справі нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2004р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 1500грн., які зобов'язався повертати щомісячно по 100грн. з виплатою 3% /а.с.12/.

Враховуючи, що між сторонами було укладено 18.10.2004р. договір позики в установленому ст.ст.1046, 1047 ЦК України порядку, і оскільки ОСОБА_3 не повернув отримані у борг кошти у повному обсязі, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 сума боргу в сумі 1400грн.

Крім цього відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином індекс інфляції за період заборгованості складає за грудень 2004р. 102,4%, за 2005р. 110,3%, за 2006р. 111,6%, за 2007р. 116,6%, за 2008р. 122,3%, за 2009р. 112,3%, і за січень 2010р. 101,8%, за лютий 101,9%, за березень 100,9%, за квітень 2010р. - 99,7%, а всього індекс інфляції з урахуванням заборгованості 1400грн. складає 1121грн. 40коп., і три відсотка річних за вказаний період складає 231грн., і вказані суми підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в судовому порядку, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь з відповідача коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв'язку з неповерненням їй відповідачем суми боргу, то в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки на виниклі між сторонами правовідносини вимоги про стягнення моральної шкоди в порядку ст. 1167 ЦК України не поширюються.

Крім цього з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені нею судові витрати саме за розгляд справи за її позовом від 15.12.2008р. на підставі ст. 88 ЦПК України, і оскільки за вказаним позовом нею було сплачено судовий збір 17грн. /а.с.60/, і судовий збір в апеляційному суді в розмірі 42грн. 50коп. /а.с.81/, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в суді апеляційної інстанції 120грн. /а.с.80,86/, а тому сума судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в сумі 179грн. 50коп.

Оскільки відмовляючи ОСОБА_2 в задоволені позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач пропустила строк позовної давності для звернення до суду, однак такий висновок суду не відповідає обставинам справи, у зв'язку з тим, що в розписці ОСОБА_3 не зазначений строк повернення позивачу коштів /а.с.12/, а тому до виниклих правовідносин суду слід було застосовувати положення ч. 2, ст. 1049 ЦК України, згідно якої, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи, що судом не були враховані зазначені обставини та норми права, якими регулюються виниклі між сторонами правовідносини, а тому рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, та стягнення з ОСОБА_3 на її користь суми боргу з урахуванням індексу інфляції і відсотків на загальну суму 1400грн. + 1121грн. 40коп. + 231грн., а всього 2752грн. 40коп.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 червня 2010р. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням індексу інфляції і відсотків на загальну суму 2752грн. 40коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 179грн. 50коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: