Провадження № 2-1689/10 Справа № 2-1689/10
14 грудня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Григорєва Б.П.
при секретарі Листопад І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Сьомої державної нотаріальної контори м. Харкова, третя особа ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 жовтня 1998 року у м. Харкові померла її мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та побутові речі, якими користувалась померла. Окрім позивача, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 Р.1. були ОСОБА_3 та ОСОБА_2
16.09.2006 р. позивачка ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_3 звернулись до 7 Державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Того ж дня державним нотаріусом 7 ДНК м. Харкова було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 Вважаючи, що заява про відмову від прийняття спадщини є незаконною, такою, що порушує її права та інтереси, позивач просила визнати заяву недійсною. Також просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, видане Сьомою державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 та визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_4
Представник позивача в судове засідання не з?явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник відповідача - Сьомої державної нотаріальної контори м. Харкова у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 29 жовтня 1998 року у м. Харкові померла ОСОБА_4, про що Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 30 жовтня 1998 р. видано свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 159190.
Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно - 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Співвласниками інших 2/3 частин зазначеної квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_5
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 Р.1. залишились доньки померлої - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_2
16.09.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Сьомої державної нотаріальної контори з заявою про неприйняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_4
Того ж дня ОСОБА_2 Сьомою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/3 частку вищезазначеної квартири.
Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини проживала разом зі своєю матір'ю та здійснювала за нею догляд у зв'язку із тяжким захворюванням останньої. Після відкриття спадщини позивачка користувалась предметами домашнього вжитку, що знаходились в квартирі спадкодавця, тобто фактично вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини.
Згідно ст. 553 ЦК України (1963 р.) спадкоємець за законом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Як встановлено з матеріалів справи, заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори тільки 16.09.2006 року, тобто через 8 років після відкриття спадщини.
Зі змісту ч. 5 ст. 203 ЦК України (2004 р.) вбачається, що правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання в момент вчинення стороною зазначених вимог Закону є підставою недійсності правочину ( ст. 215 ЦК України (2004 р.).
Таким чином подання 16.09.2006 року позивачем до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк позивач спадщину фактично прийняла. На підставі викладеного, суд визнає заяву ОСОБА_3 про відмову від спадщини недійсною.
Спадкове майно, на яке ОСОБА_2 Сьомою державною нотаріальніою конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 складалось з 1/3 частки № 23 по вул. Кірова, 9 у м. Харкові.
Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування.
12 червня 2008 року Комінтернівський районний суд м. Харкова позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 7-й нотаріальній конторі м. Харкова, третя особа - ОСОБА_1 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсним, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнанні права власності виніс рішення, яким позовну заяву ОСОБА_3 задовольнив:
1. Визнав недійсним заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка була подана ОСОБА_3 16 вересня 2006 р. до 7-ї державної нотаріальної контори м. Харкова.
2. Визнав частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, видане 7-ю державною нотаріальною конторою м. Харкова на ім'я ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.
3. Визнав за ОСОБА_3 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_3.
Частина 3 ст. 61 ЦПК України встановлює, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На підставі вищезазначених досліджених у судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 та Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_3 підлягають задоволенню.
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати недійсною заяву про неприйняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_6 ОСОБА_7 16 вересня 2006 р. до Сьомої державної нотаріальної контори м. Харкова.
Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, видане Сьомою державною нотаріальною конторою м. Харкова 16 вересня 2006 року на імя ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, яки не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_8