Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-905 2010 Головуючий у 1 - й інстанції - ОСОБА_1
Категорія - 57 Доповідач - Савченко С. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Белінської І. М.

суддів - Гайсюка О. В.

- ОСОБА_2

при секретарі - Пітель Г.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів, -

встановила:

В січні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги.

Зазначала, що має статус дитини війни та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що таке підвищення до пенсії їй не виплачувалось, просила зобов'язати відповідача здійснити відповідні перерахунки за період з 01 січня 2007року по 31 грудня 2009року.

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу підвищення до пенсії за період з 25 січня по 31 грудня 2009року та зобов'язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу кошти, передбачені ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( в редакції станом до 28 грудня 2007 року). В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалену з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що суд про розгляді справи не врахував, що підвищення до пенсії дітям війни є соціальною надбавкою, яка виплачується за рахунок коштів Державного бюджету, а не коштів Пенсійного фонду. Державним бюджетом на 2007 рік виплата соціальної надбавки дітям війни не передбачена і кошти на її виплату Пенсійному фонду не надходили.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги не є істотними.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції ( ч. 1 ст. 303 ЦПК України).

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Отже, відповідно до положень вказаного закону пенсія позивачці повинна виплачуватись із збільшенням її на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Уряду України надано право у 2009 році встановлювати розмірі соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинно здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судом встановлено, що Управління протягом того року цього не здійснювало, а виплати проводились на підставі п. 8 Постанови Уряду України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року.

Таким чином, суд прийшов до правильного висновку, що у зв'язку з неправильним тлумаченням вимог законів відповідач допустив протиправність дій та як наслідок, порушення права позивача. При вчинені цих дій Управлінню необхідно керуватись положенням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з таких підстав. Цією частиною статті Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Частиною третьою тієї ж статті Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частиною першої даної статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом. Однак, у даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для вирахування розміру щомісячної доплати, передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. В межах доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.. 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі відхилити, а постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді