Справа №22-ц-4797/10 Суддя-доповідач - Рибалка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.

суддів - Таран С.А., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до обласного комунального закладу «Сумська обласна рятувально водолазна служба», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2010 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне зясування обставин, які мають значення для справи та порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2010 року та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно наказу 2-0 від 05 січня 2005 року перебував у трудових правовідносинах з обласним комунальним закладом «Сумська обласна рятувально водолазна служба», на посаді водолаза першого класу третьої групи спеціалізації. 13 липня 2010 року ОСОБА_1 перед початком робочого дня проходив медичний огляд, за результатами якого він був допущений до роботи. Саме 13 липня 2010 року близько 14 год. 00 хв. в приміщенні бухгалтерії обласного комунального закладу «Сумська обласна рятувально водолазна служба» відбувся конфлікт за участю ОСОБА_1 та бухгалтера ОСОБА_2 в ході якого перший погрожував ОСОБА_2 та наніс їй удар в обличчя і після цього на крики останньої вбіг працівник водолазної служби ОСОБА_3, який припинив неправомірні дії ОСОБА_1 та вивів його з кабінету. 14 липня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до керівника установи з доповідною запискою. Відповідно до наказу 8-0 від 15 липня 2010 року за погодженням профспілкового комітету обласного комунального закладу «Сумська обласна рятувально водолазна служба» ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України, в звязку з появою працівника на роботі в нетверезому стані.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України, власник може розірвати трудовий договір зі своєї ініціативи у разі появи працівника на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння.

Згідно п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року, позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обовязки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановленої його загальну тривалість вважається робочим.

Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне спяніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст. 57 ЦПК України), яким суд має дати відповідну оцінку

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, інших представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів

Доводи апеляційної скарги про те, що факт нанесення побоїв ОСОБА_2 ОСОБА_4 не був доказаний та не є предметом спору не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ствердження позивача в апеляційній скарзі про те, що доповідні записки медпрацівника є неправдивими необґрунтоване.

Доводи позивача про те, що його не обстежили на алкоголь та міліція не викликалась не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю у спеціалізованій медичній установі

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: