Добропільський міськрайонний суд Донецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року Добропільський міськрайонний суд

Донецької області в складі:

головуючого - судді Тітової Т.А.

при секретарі Михайловській Т.П.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.

Добропілля ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги,

Встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд 9 листопада 2010 року з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля про визнання дій відповідача неправомірними у не нарахуванні доплати до пенсії та зобов'язання нарахувати виплатити на його користь недоплаченої щомісячної державної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 9 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 січня 2010 року по дату розгляду справи у суді.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що народився у 1934 році, і йому згідно зі ст. ст. 1,6 Закону України № 2195 -1У від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але така допомога не виплачувалась.

Мінімальний розмір пенсії визначений у відповідності до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Тому соціальна допомога має бути визначена від цієї величини.

Позивач посилається також на правову позицію Конституційного Суду України, який неодноразово розглядав питання щодо конституційності положень законів України про бюджет у частині обмеження пільг, компенсацій і гарантій.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 не був присутнім, направив заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі доказів, зазначених в позовній заяві, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Добропіллі ОСОБА_2 позов не визнала. Посилається на те, що у 2006 році Урядом України не був впроваджений порядок надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 вказаного Закону було зупинено на 2007 рік, а підвищення до пенсії цій категорії громадян проводилось відповідно до ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Після прийняття Конституційним Судом України 9 липня 2007 року рішення № 6- рп/2007 щодо конституційності зупинення норми закону питання фінансування підвищення пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Між тим, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « ст. 18 п. 5 страхові внески не можуть вилучатися з Пенсійного та Накопичувально: фонду і використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Відповідно до постанов КМУ від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окреми категорій громадян» п. 8 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошовог утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсі проводиться виплата підвищення у встановлених твердих розмірах: з 22 травня -48.1 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Виплата допомоги дітям війни у 200 році здійснена в розмірі 49,80 грн. щомісячно згідно зазначеної постанови, оскільк: іншого нормативного акту не приймалось.

Представник відповідача також просить застосувати строк позовної давності відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонд України в м. Добропілля, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підляга задоволенню, виходячи з таких підстав.

Обставинами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3, 20 грудня 1934 рок народження, є пенсіонером згідно посвідчення №105181, перебуває на обліку ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля, має статус «дитина війни».

Правовий статус дітей війни, який має позивач, визначає основи їх соціальноп захисту та гарантії соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціально підтримки, які встановлені Законом України № 2195 - 1У від 18 листопада 204 рок; «Про соціальний захист дітей війни» .

Відповідно до ст.6 названого Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічні утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" статтею 71 булі зупинена вказана норма Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Статтек 111 цього Закону встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячноп довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачуєтьо замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни1; виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону Україні «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків вц розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп /2007 від 9 липня 200' року положення ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік' щодо зупинення дії закону визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Це означає, що у 2007 році положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" були відновлені і чинними з 9 липня по 31 грудня.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесенні змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Стаття названого Закону викладена в редакції, відповідне до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державно' соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення виплачується у розмір надбавки, встановленої для учасників війни.

Ці зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Це означає, що дія ст.6 названого Закону є чинною в 2008 році у редакції, що діялг до внесення змін, тобто з 22 травня по 31 грудня.

Стосовно позовних вимог про виплату недоплаченої соціальної допомоги дитині війни у 2009 році відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд зазначає наступне.

Законом України від 26 грудня 2008 року № 835-У1 "Про Державний бюджет України на 2009 рік" в ст.54 ч.2 передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно - правовими актами Кабінету Міністрів України. А статтею 71 цього Закону Кабінету Міністрів України було надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Але в 2009 році Кабінетом Міністрів України не приймалось окремої постанови про встановлення розміру доплати до пенсії особам, віднесеним до категорії дитина війни.

Згідно постанови КМУ від 22 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 14 квітня 2009 року № 355, яка є чинною з 22 травня 2008 року, п.8, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня -48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Розмір підвищення до пенсії з 1 січня 2009 року даною постановою не визначений, і змін до постанови щодо розміру доплати цій категорії у 2009 році не вносилось.

Суд приходить до висновку, що у 2009 році з 1 січня є діючою стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою встановлена державна соціальна доплата дітям війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» визначено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

У 2010 році з 1 січня по теперішній час є діючою стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в такій редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна, соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Таким чином, у позивача ОСОБА_3 є право на отримання доплати до пенсії як дитині війни у 2007 році у період з 9 липня по 31 грудня, у 2008 році з 22 травня по 31 грудня, у 2009 році з 1 січня по 31 грудня та у 2010 році з 1 січня по дату розгляду справи У суді.

Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

А згідно ст.267 ч. З ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Тому до вимог ОСОБА_3 щодо виплати підвищення до пенсії у 2007 році, виходячи з того, що таке право на виплату настало з 9 липня, і про порушення свого права саме від цієї дати позивач мав довідатися, але позивач пропустив строк звернення до суду і не навів поважної причини, суд, застосувавши строк позовної давності, задовольняє позов щодо нарахування підвищення до пенсії дитині війни в межах 3-річного строку позовної давності, тобто з 9 листопада 2007 року.

Виходячи з наведеного, суд задовольняє вимоги позивача ОСОБА_3 щодо виплати доплати до пенсії як дитині війни у 2007 році у період з 9 листопада по 31 грудня, у 2008 році з 22 травня по 31 грудня, у 2009 році з 1 січня по 31 грудня, у 2010 році з 1 січня по 21 грудня, враховуючи фактично отримані суми.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Вирішуючи спір із соціальних правовідносин з виплати позивачу доплати до пенсії, який носить публічно - правовий характер, дійшовши до висновку про незаконність дій ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля у відмові виплати соціальну допомогу в розмірі, встановленому Законом України «Про соціальний захист дітей війни», суд приймає рішення про зобов»язання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України м. Добропілля провести нарахування та виплату позивачу належних сум відповідно до закону.

На підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209 ЦПК України, суд

Вирішив:

Визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля щодо нарахування доплати до пенсії ОСОБА_3 в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Покласти зобов'язання на ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Добропілля нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 як дитині війни підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 9 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 21 грудня 2010 року, з урахуванням фактично отриманих сум.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів.

Суддя Тітова Т.А.