Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-3/2010 Головуючий у І інстанції - Гордійко Ю.Г.
Категорія - цивільна Доповідач - Лакіза Г.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року м.Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Лакізи Г.П.,

суддів: Коренькової З.Д., Шевченка В.М.,

при секретарі Марченко О.О.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_1, відповідача

ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Чернігівської міської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки без погодження меж, -

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовними заявами про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки без погодження меж, спочатку до ОСОБА_5 (а.с.7-9), а в подальшому до ОСОБА_2 (а.с.66-68), а також до Чернігівської міської ради, і з врахуванням того, що право власності на частину житлового будинку та земельної ділянки по вул. Антонова - Овсієнка, 52 в м. Чернігові перейшло від ОСОБА_5 до її сина ОСОБА_2, остаточно просили визнати безпідставною відмову ОСОБА_2 від підписання Акту польового обстеження та погодження меж землекористування, складеного товариством з обмеженою відповідальністю „ІНГЕО", дозволити позивачам приватизувати земельну ділянку розміром 0,0419 га, що розташована на території Чернігівської міської ради, по вул. Антонова - Овсієнка, 52/4 в м. Чернігові в межах, визначених в названому вище Акті польового обстеження та погодження меж землекористування, стягнути з ОСОБА_2 на користь кожного позивача по 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати, понесені по справі.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2009 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні, так як позивачі не надали доказів того, що вони звертались до ОСОБА_2 з проханням підписати акт польового обстеження та погодження меж землекористування, складений ТОВ „ІНГЕО", та доказів того, що ОСОБА_2 відмовив в цьому, і що відповідач ОСОБА_2 фактично не заперечує проти приватизації земельної ділянки позивачами згідно чинного законодавства, що позивачі не заявляють позовних вимог до Чернігівської міської ради стосовно приватизації земельної ділянки без згоди на це ОСОБА_2, і що позивачі не довели факт заподіяння їм моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_6 просять скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2009 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги, письмове заперечення ОСОБА_2 на а.с.62, де він мотивує свою відмову від підписання акту польового обстеження та погодження меж землекористування, є доказом його відмови від підписання акту; що з врахуванням позиції, викладеної в запереченні ОСОБА_2 -В.П., суд зобов'язаний був задовольнити позовні вимоги як мінімум частково, оскільки спірною є лише частина земельної ділянки, яку ОСОБА_2 називає „територією загального користування"; що суд першої інстанції порушив вимоги ч.2 ст.118, ст.198 Земельного кодексу України, оскільки без згоди суміжних землевласників і землекористувачів Чернігівська міська рада не може вирішити питання про приватизацію позивачами земельної ділянки, і дане спірне питання може вирішити тільки суд. Крім того, вважає, що з врахуванням позиції ОСОБА_2 щодо незгоди на приватизацію позивачами території так названого ним загального користування, суд першої інстанції зобов'язаний був роз'яснити сторонам необхідність призначення судової будівельно-технічної експертизи відповідно до ст.143 ЦПК України, яку суд першої інстанції порушив.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази по справі, -колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в частині надання дозволу на приватизацію без погодження меж земельної ділянки площею 393 кв.м., а також про відмову в наданні дозволу на приватизацію частини земельної ділянки площею 26 кв.м. із земель загального користування, яка знаходиться з торцевої сторони будинку, та про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що Стужук (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3) О.О. та Євтушенко (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6) Д.С. на праві спільної часткової власності належить АДРЕСА_1 в рівних частинах (а.с.10-11,36-39). Власником 4/25 частин вказаного будинку (кв. № 5), є ОСОБА_2, до якого право власності перейшло від ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 20.05.1997 р., та було зареєстроване 31.07.2009 р. (а.с.42, 64). Крім того, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 160 кв.м., розташованої в м. Чернігові по вул. А.Овсієнка, 52/5, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, відповідно до Державного акту на право власності на землю, виданого 07.07.1997 р. (а.с.65).

Позивачки в установленому Земельним кодексом порядку звернулись до Чернігівської міської ради із заявою про передачу їм безкоштовно у приватну власність земельної ділянки, розташованої в м. Чернігові по вул. А.Овсієнка, 52/4, площею 0,0419 га (а.с. 17), і товариством з обмеженою відповідальністю „ІНГЕО" була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 12,15-22).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 118, ст.ст. 193, 194, п. "б" ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України, при виготовленні технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, її місце розташування та межі, проводиться комплекс робіт для визначення меж земельних ділянок, в тому числі погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Таким чином, акт польового обстеження та погодження меж землекористування громадян є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку.

З наявної в матеріалах справи копії акту польового обстеження та погодження меж землекористування громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 01.05.2009 р. (а.с. 12) вбачається, що вказаний акт відповідачами не підписаний.

Згідно з письмовими запереченнями ОСОБА_2 (а.с.62) та його поясненнями в судових засіданнях в місцевому та апеляційному судах, відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти приватизації земельної ділянки площею 393 кв.м., але категорично заперечує проти приватизації позивачками земельної ділянки площею 26 кв.м. із земель загального користування, яка знаходиться з торцевої сторони будинку 52 по вул.А.Овсієнка в м. Чернігові, оскільки вважає, що приватизація позивачками вказаної частини земельної ділянки площею 26 кв.м. перешкоджатиме виїзду та в'їзду до його двору та гаражу.

Судом першої інстанції зазначені норми матеріального права, письмові та усні заперечення ОСОБА_2 на позовну заяву при вирішенні справи не враховані та належним чином не перевірені, а також сторонам не роз'яснено положення ст.ст. 60, 66, 143 ЦПК України.

Відповідно до висновку № 1820/1821-ц судової будівельно-технічної експертизи, складеного 12.05.2010 р. експертами Чернігівського відділення КНД1СЕ на виконання ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2009 року (а.с.128-130,148-156), в разі приватизації позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки, що розташована на території Чернігівської міської ради, по вул. Антонова-Овсієнка, 52/4 в м. Чернігові в межах, визначених в Акті польового обстеження та погодження меж землекористування, який міститься в технічній документації, складеній ТОВ „ІНГЕО", а саме: під частиною будинку в межах квартири № 4 - 85 кв.м.; під ріллею коло фасадної стіни будинку (палісадник) -53 кв.м.; під ріллею (городом) - 255 кв.м., а всього площею 393 кв.м., а в разі приватизації позивачками земельної ділянки з торцевої сторони будинку площею 26 кв.м. із земель загального користування, яка знаходиться на шляху використання приватизованої земельної ділянки кв. № 5, - будуть порушені вимоги ст. 103 Земельного кодексу України щодо добросусідства. Експертами запропонований один варіант визначення меж земельної ділянки, який передбачає приватизацію позивачами земельної ділянки в межах, визначених в Акті польового обстеження та погодження меж землекористування, який міститься в технічній документації, складеній ТОВ „ІНГЕО", а саме: під частиною будинку в межах квартири № 4 - 85 кв.м.; під ріллею коло фасадної стіни будинку (палісадник) - 53 кв.м.; під ріллею (городом) - 255 кв.м., а всього площею 393 кв.м., але без приватизації частини земельної ділянки під двором (з торцевої сторони будинку) площею 26 кв.м.

Доводи представника позивачів про те, що даний висновок експертів є неповним та необгрунтованим, є безпідставними, оскільки експерти дали достатньо повні та ґрунтовні відповіді на запитання, поставлені в ухвалі суду, і запропонували варіант приватизації позивачками земельної ділянки, із визначенням її меж (а.с.154).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що позовні вимоги повинні бути вирішені з врахуванням вказаного висновку експертів.

Враховуючи наведене, позовні вимоги належить задовольнити частково; надати позивачкам дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 393 кв.м., в межах вказаної частини земельної ділянки, визначених в Акті польового обстеження та погодження меж землекористування, який міститься в технічній документації, складеній ТОВ „ІНГЕО", та в додатку № 1 до висновку експертів, а в наданні дозволу на приватизацію частини земельної ділянки площею 26 кв.м. - відмовити.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти приватизації позивачками земельної ділянки саме таким чином, та що його заперечення проти приватизації частини земельної ділянки загального користування площею 26 кв.м. виявились законними та обґрунтованими, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими. Крім того, ст. 152 Земельного кодексу, яка визначає перелік способів захисту прав на земельні ділянки, не передбачено захист земельних прав шляхом відшкодування моральної шкоди. Таким чином, в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, пп. 3-4 ч.і ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2009 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_2, Чернігівської міської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки без погодження меж - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дозвіл на приватизацію земельної ділянки, що розташована на території Чернігівської міської ради по вул. Антонова - Овсієнка, 52/4 в ОСОБА_9, а саме: під частиною будинку в межах квартири № 4 - 85 кв.м.; під ріллею коло фасадної стіни будинку (палісадник) - 53 кв.м.; під ріллею (городом) - 255 кв.м., а всього площею 393 кв.м., в межах вказаної частини земельної ділянки, визначених в Акті польового обстеження та погодження меж землекористування, який міститься в технічній документації, складеній ТОВ „ІНГЕО", та в додатку № 1 до висновку № 1820/1821-ц судової будівельно-технічної експертизи, складеного 12.05.2010 р. експертами Чернігівського відділення КНДІСЕ.

В наданні дозволу на приватизацію частини земельної ділянки, що розташована по вул. Антонова - Овсієнка, 52/4 в м. Чернігові, площею 26 кв.м. із земель загального користування, яка знаходиться з торцевої сторони будинку, та про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: