Справа № 22ц-2952/2010 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Бойко О.В.

суддів: Лазоренка М.І., Шевченка В.М.

при секретарі Пільгуй Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду ОСОБА_4 від 29 квітня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити ДІЇ,

встановив:

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі ОСОБА_4 просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Постановою Деснянського районного суду ОСОБА_4 від 29 квітня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Деснянському районі ОСОБА_4 щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_3 за період з 15.03.2009 року по 15.02.2010 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Управління ПФУ в Деснянському районі ОСОБА_4 здійснити перерахунок пенсії позивачу за період з 15.03.2009 року по 15.02.2010 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснити йому відповідні виплати за відрахуванням вже виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постанова суду підлягає скасуванню, оскільки судом неповно та не всебічно з"ясовані дійсні

обставини справи та докази по ній, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, насамперед Конституції України, Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року. Також судом порушені норми процесуального права а саме, ст. 86 КАС України.

Судом неправомірно не прийняті до уваги положення ч.З ст.28 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, оскільки пенсія позивачу призначена згідно Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Таким чином, застосування до спірних відносин норм закону, який ніяким чином не врегульовує порушені правовідносини, свідчить про незаконність та необґрунтованість судового рішення по справі. Також апелянт зазначає, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються саме Кабінетом Міністрів України, дане положення закріплено в ст.67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи". При вирішенні справи судом не прийнято до уваги положення ст.63 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що фінансування витрат, пов"язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін з наступних підстав.

По справі встановлено, що позивач згідно посвідчення серії А № 015521 с від 26.04.1993 року (а.с.8) є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, і якій була встановлена 3 група інвалідності, причина якої пов'язана з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою серії МСЕ-ЧНВ №14618._ (а.с.9).

Статтями 49-54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що пенсія для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншою за 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для цієї категорії громадян 50% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 6 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, призначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Пунктом 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік" внесені зміни до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте Конституційний Суд України у рішенні від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про Державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України, Конституційний Суд України зауважив, що цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

З урахуванням зазначеного, пункт 28 розділу II Закону України „Про

Державний бюджет України на 2008 рік", за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок державної та додаткової пенсії позивачці за період 15.03.2009 року по 15.02.2010 року, правомірно керувався положеннями Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Деснянського районного суду ОСОБА_4 від 29 квітня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: