РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/2797/15-ц

Провадження № 2/700/697/15

11 жовтня 2010 року Лисянський районний суд в складі:

головуючого судді: Борисенка П.І.

при секретарі : Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Шестеринської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності на спадкове майно померлого батька ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 18 жовтня 2004 року помер його батько ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Звенигородським відділом РАЦС. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з житлових будинків, грошових вкладів та земельних ділянок. У встановленому порядку позивач прийняв спадщину як спадкоємець першої черги, оскільки проживав на час смерті батька у спадковому будинку. Рішенням Лисянського районного суду від 11 червня 2009 року визнано право власності за позивачем на частину спадкового майна його батька. Проте після прийняття позивачем спадщини, виявилось не оформленим ще частина спадкового майна, яку позивач фактично теж прийняв, оскільки володів і володіє даним майном. До складу цього майна відноситься автомобіль НОМЕР_1 який зареєстровано на померлого батька, але згідно свідоцтва про реєстрацію, позивач має право ним керувати. Крім цього, 30 жовтня 2000 року помер дядько позивача ОСОБА_3, рідний брат мого померлого батька. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2001 року спадкоємцем померлого дядька, є батько позивача який прийняв його спадщину, але до складу цієї спадщини не ввійшли грошові вклади дядька. За таких обставин позивач не може оформити спадщину на іншу частину спадкового майна свого батька в нотаріальній конторі, оскільки спадщина частинами не приймається, а тому змушений звертатися до суду з даним позовом

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, а представник відповідача не заперечує проти позову, оскільки позивач за законом має право на спадщину яку фактично прийняв.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 20.03.2009 року, ОСОБА_2 помер 18.10.2004 року у віці 75 років. З свідоцтва про народження позивача вбачається, що він являється рідним сином померлого, а отже є його спадкоємцем першої черги. Рішенням Лисянського районного суду справа №2-323/2009 визнано право власності на спадкове майно померлого за позивачем, проте до складу спадкового майна не увійшов автомобіль КАМАЗ р.н. 02981, який зареєстрований за померлим і ним має право керувати позивач.

Отже, позивач як спадкоємець який прийняв спадщину, має право і на вказаний автомобіль, який входить до спадкової маси. Прийняття позивачем фактично спадщини спадкодавця, яка складається з автомобіля, стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу КАМАЗ держномер 02981 МЕ від 07.05.2002 року.

Також, обґрунтованою є і вимога позивача про визнання права в порядку спадкування на вклади його дядька, оскільки останній помер 30.10.2000 року згідно свідоцтва про смерть на ОСОБА_3. Проте спадкоємцем ОСОБА_3 є його брат ОСОБА_2, який приймав спадщину, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину від 04.09.2001 року. Разом з тим, до складу спадкового майна не ввійшли як прийняті грошові вклади, які на даний час бажає прийняти позивач, як спадкоємець ОСОБА_2 в порядку спадкової трансмісії.

Виходячи із змісту ст. 1218 ЦК України прийняття спадщини частинами не можливе, а тому позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частину спадкового майна, оскільки оформити його в нотаріальній конторі неможливо.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що передбачено ст. 1296 ЦК України.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1228, 1261, ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом право власності за ОСОБА_1 на таке майно:

- автомобіль КАМАЗ модель 53212, 1984 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, шасі (рама) № НОМЕР_3, що належав померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ РКС №273701 виданого МРЕВ ДАІ м. Звенигородка 07.05.2002 року;

- грошові вклади на рахунках № 7 в сумі 26737,65 грн., №1025 в сумі 0,12 грн., відкритих на ім»я померлого ОСОБА_3 у філії Лисянське відділення №2971/013 ВАТ «Ощадбанк»;

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П.І.Борисенко