Справа № 2-660/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Куценка О.В.

при секретарі Панковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих в наслідок ДТП,

Встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 3825 грн. на відшкодування завданої шкоди та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні свої вимоги обґрунтовує тим, що 7 квітня 2009 року відповідач не впорався з керуванням ТЗ "Форд Сієра" та допусти наїзд на бетонну огорожу та металеві ворота, належні позивачу. В наслідок ДТП ворота та огорожа були повністю пошкоджені. На відновлення пошкодженого майна було витрачено 3825 грн. з них 725 грн. на огорожу та 3100 грн. на металеві ворота. Неправомірними діями відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала в хвилюваннях, порушенні сну, зміну звичного ритму життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 2000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 з вимогами не погодився. Вказує, що винним в ДТП є інший водій ОСОБА_3, який створив аварійну ситуацію, тому шкода має бути відшкодована за рахунок даного водія. Окрім того, цивільна відповідальність відповідача застрахована страховою компанією "Просто- страхування", а тому вимоги можуть бути заявлені до даної страхової компанії.

Відповідач ЗАТ "Просто-страхування" залучений ухвалою суду, в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки в суд не сповістив.

Враховуючи достатність наявних матеріалів справи, які свідчать про правовідносини сторін, належне повідомлення, відсутність поважних причин неявки відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглянути справу без участі даного відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали про адміністративне правопорушення ,судом встановлено наступне.

07.04.2009 року мала місце ДТП з участю ОСОБА_2, який керував ТЗ "Форд-Сієра" та ОСОБА_3, який керував ТЗ БАЗ -2215.

Постановою Кіровоградського районного суду від 06.05.2009 року ОСОБА_3 визнано не винним в скоєній ДТП.

Виходячи з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, пояснень відповідача, суд вважає наявною вину ОСОБА_2 з наступних підстав.

Так, згідно п 1.10 ПДР небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку. В даному випадку ТЗ БАЗ-2215, який виконував поворот вліво, для водія ТЗ "Форд Сієра" повинен бути розцінений як небезпека для руху. Згідно п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він почав екстрене гальмування, однак, у звязку з поганими дорожніми умовами, зрозумів, що не встигне зупинити автомобіль, тому почав обїзд ТЗ БАЗ лівої сторони. В той же час, автомобіль відповідача розвернуло, в наслідок чого відбулося зіткнення з огорожею.

Таким чином, водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 12.3 ПДР : не зупинив ТЗ та виконав обїзд перешкоди, який не є безпечним.

Окрім того, неможливість зупинити автомобіль через погані дорожні умови (сніг, лід), на думку суду свідчить про порушення відповідачем п.12.1 ПДР, згідно, якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Оскільки, цивільна відповідальність відповідача застрахована згідно договору страховою компанією "Просто-страхування", а відтак, стягнення матеріальної шкоди має бути покладено на дану страхову компанію.

Вирішуючи питання про розмір завданої шкоди, суд виходить із доведеності вимог.

Так, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили повністю пояснення позивача в частині характеру та розміру пошкоджень. Позивачем надано суду платіжні документи, з яких вбачається факт проведення оплати за бетонну огорожу, роботи по її встановленню та металеві ворота, згідно яких позивачем сплачено загалом 3825 грн. Враховуючи пояснення позивача про те, що пошкоджені металеві ворота він здав на металобрухт та отримав 175 грн., загальний розмір завданої шкоди становить 3765 грн.

Дана сума має бути стягнута з відповідача ЗАТ "Просто страхування".

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд погоджується з тим, що неправомірними діями позивачу було завдано моральні страждання у вигляді хвилювання у зв'язку з пошкодженням майна, однак не погоджується із заявленою сумою. Враховуючи розмір моральних страждань, суд оцінює моральну шкоду в 200 грн., які мають бути стягнуті з відповідача ОСОБА_2, оскільки умови страхового договору не розповсюджуються на даний випадок відшкодування моральної шкоди за рахунок страхової компанії.

За даних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача та держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення відповідно до задоволених вимог.

На підставі ст. 979 1167, 1187 ЦК України, керуючись 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ЗАТ "Просто-страхування" на користь ОСОБА_1 3675 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 51 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 грн. на відшкодування моральної шкоди, 8 грн. 50 коп. судового збору

Стягнути з ЗАТ "Просто-страхування" на користь держави 90 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом одного місяця з дня його проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом перших 10-ти діб та апеляційної скарги протягом наступних 20-ти діб.

Суддя Кіровського О. В. Куценко

районного суду

м.Кіровограда