Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Стефанів Н.С.

суддів Шишка А.І., Ясеновенко Л.В.

секретаря Кащишин Л.Р.

з участю апелянта ОСОБА_1, позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-ох річного віку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 15 жовтня 2009 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття та на її утримання в розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 жовтня 2009 року позов задоволено. Постановлено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в твердому грошовому розмірі по 500 грн. щомісячно з 18.06.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, на утримання дружини до досягнення дитиною віку 3-ох років в твердому грошовому розмірі по 300 грн. щомісячно, 51 грн. судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а справа розглянута без всебічного, повного, об'єктивного дослідження доказів, без урахування їх взаємозв'язку.

____________________________________________________________________ Справа 22-ц-73/2010р. Головуючий у 1 інстанції Попович С.С.

Категорія 48 Суддя-доповідач ОСОБА_5

Свої вимоги мотивує тим, що позивачкою не було надано достовірних даних щодо відсутності з боку апелянта будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча така допомога ним надавалась. Суд не взяв до уваги матеріальний стан відповідача, а саме, відсутність постійного місця роботи та той факт, що він являється годувальником для чотирьох інших членів його родини.

Крім того, неправомірним є твердження суду першої інстанції щодо визначення згоди ОСОБА_1 з заявленими позовними вимогами в повному обсязі, оскільки апелянт був згодний сплачувати аліменти на утримання дитини, але в меншому розмірі, однак відмовлявся від виплат на утримання дружини через відсутність коштів.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог щодо виплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-ох річного віку відмовити, а стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини проводити у розмірі 250 грн. щомісячно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої апеляційні вимоги підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Позивачка та її представник вимоги апеляційної скарги не визнали, вказуючи на їх безпідставність, рішення суду вважають законним та обґрунтованим, а тому просять залишити його без зміни.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2007 року, в цьому шлюбі 22.11.2008 року народився син ОСОБА_4 Позивачка ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини суд, відповідно до ст. 182 СК України, вірно враховував матеріальне становище платника аліментів і зробив висновок про те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти в розмірі 500 грн.

Однак, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, суд першої інстанції не в повній мірі врахував матеріальне становище платника аліментів, склад його сім»ї, в судовому засіданні не доведено спроможність ОСОБА_1 надавати позивачці аліменти на її утримання саме в такому розмірі, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку з 300 грн. до 150 грн.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання дружини.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 313-317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 15 жовтня 2009 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 та стягувати їх в розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Н.С. Стефанів

Судді А.І. Шишко

ОСОБА_6