АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № Суддя доповідач Кокоша В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇН И

22 грудня 2010 року. Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді : - ОСОБА_1, суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі: - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ТОВ «ІПК «Моноліт» - ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року по справі за позовом ТОВ «ІПК «Моноліт» до ОСОБА_6 - про стягнення боргу за договором про надання консультаційної послуги при покупці обєкту нерухомості, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ТОВ «ІПК «Моноліт» - про визнання договору про надання консультаційної послуги при покупці обєкту нерухомості недійсним, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У листопаді 2007 року ТОВ «ІПК «Моноліт» звернулося в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 22 вересня 2007 року ТОВ «ІПК «Моноліт» та ОСОБА_6 уклали договір про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості, згідно з яким товариство зобовязалося надати відповідачу послуги по підібраною для придбання у власність АДРЕСА_1, вартістю 381 275 грн., а ОСОБА_6 зобовязався оплатити надані товариством послуги у сумі 15 150 грн. у разі придбання запропонованої йому квартири.

ТОВ «ІПК «Моноліт» виконало зобовязання за договором, оскільки надало ОСОБА_6 інформацію щодо виставленої на продаж квартири, працівники товариства супроводжували відповідача для її огляду, вели перемовини з потенціальним продавцем про умови продажу квартири.

Цього ж дня ОСОБА_6І та продавець квартири ОСОБА_7, уклали між собою в приміщенні ТОВ «ІПК «Моноліт» договір про наміри, згідно з яким останній зобовязався продати ОСОБА_6 в строк до 15 жовтня 2007 року АДРЕСА_2, а також отримав від ОСОБА_6 завдаток у сумі 15 150 грн.

12 жовтня 2007 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_7 спірну квартиру, про що не повідомив ТОВ «ІПК «Моноліт».

Добровільно сплатити ТОВ «ІПК «Моноліт» надані ним консультативні послуги, відповідач відмовився.

Неправомірними діями ОСОБА_6 ТОВ «ІПК «Моноліт» завдано моральної шкоди, оскільки ці дії призвели до втрати ділової репутації та падіння іміджу товариства.

Посилаючись на вказані обставини та ст. 526 ЦК України, ТОВ «ІПК «Моноліт» просило суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за договором про

надання консультаційної послуги при покупці обєкту нерухомості у сумі 15 150 грн., моральну шкоду у сумі 7 000 грн., понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_6 М.1. позов не визнав.

При цьому посилався на те, що договорів про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року він з TOB «ІПК «Моноліт» не підписував.

У серпні 2010 року ОСОБА_6 звернувся в суд з зустрічним позовом до ТОВ «ІПК «Моноліт» про визнання вказаного договору недійсним, стягнення моральної шкоди, судових витрат.

В обґрунтування зустрічного позову зазначав, що договір про надання консультативної послуги при придбанні обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року, укладений ним з ТОВ «ІПК «Моноліт» під впливом обману, оскільки підписуючи договір він не знав, що приймає на себе фінансові зобовязання.

Предявивши до нього позов без правового обґрунтування, ТОВ «ІПК «Моноліт» завдало йому моральної шкоди, оскільки він змушений був зявлятися в суд, змінити звичайний устрій свого життя, нести витрати на оплату правової допомоги та висновку експертизи.

Посилаючись на вказані обставини та ст. 230 ЦК України, ОСОБА_6 просив суд визнати недійсним договір про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року, укладений між ним та ТОВ «ІПК «Моноліт», стягнути з ТОВ «ІПК «Моноліт» на його користь на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., витрати на оплату правової допомоги у сумі 1 500 грн., витрати на проведення почеркознавчої експертизи у сумі 1800 грн. 97 коп., витрати на оплату судового збору у сумі 65 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 125 грн.

Представник ТОВ «ІПК «Моноліт» зустрічний позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року у задоволенні первісного позову ТОВ «ІПК «Моноліт» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано договір про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року, укладений між ТОВ «ІПК «Моноліт» та ОСОБА_6 недійсним, як укладеним під впливом омани.

Стягнуто з ТОВ «ІПК «Моноліт» на користь ОСОБА_6 витрати на юридичні послуги у сумі 1 500 грн., витрати на проведення судової експертизи у сумі 1 800 грн. 97 коп., судовий збір у сумі 65 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 125 грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ІПК «Моноліт» - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. З, 4 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи частково зустрічний позов, суд виходив з того, що договір про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості укладений ОСОБА_6 під впливом омани.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2007 року ТОВ «ІПК «Моноліт» та ОСОБА_6 уклали між собою договір про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості, згідно з яким позивач зобовязався надати відповідачу консультативні послуги при покупці АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 зобов'язався сплатити ТОВ «ІПК «Моноліт» вартість наданих послуг у сумі 15 150 грн. у разі придбання запропонованої квартири (а. с.71).

За умовами договору ТОВ «ІПК «Моноліт», як виконавець робіт, зобовязалося організувати огляд обєкту нерухомості вибраного замовником, супроводжувати його для

огляду обєкту, від імені замовника вести перемовини з потенціальним продавцем про умови продажу обєкту, на вимогу замовника провести перевірку наявності правових документів на обєкт нерухомості, сповіщати замовнику про хід виконання його доручень, забезпечити конфіденційність здійснення операції, користуватися послугами фізичних та юридичних осіб з метою своєчасного та якісного виконання зобовязань за договором ( п. п. 2.1.1 - 2.1.7 Договору).

За умовами договору ОСОБА_6, як замовник, зобовязався оплатити послуги виконавця у випадку придбання обєкту нерухомості ним самим, його родичами або третіми особами, якщо інформації, щодо обєкту нерухомості була отримана замовником від виконавця або вказаними особами в подальшому від замовника (п. п. 3.2-3.5 Договору).

Згідно п. п. 3.7, 3.8 Договору вартість послуг виконавця робіт становить 15 150 грн., а розрахунок за послуги виконавця здійснюється у день підписання договору завдатку у забезпечення договору на придбання обєкту або договору на придбання обєкту нерухомості.

22 вересня 2007 року ТОВ «ІПК «Моноліт» надало ОСОБА_6 інформацію про продаж квартири №АДРЕСА_3, організувало замовнику огляд обєкту нерухомості, а працівники ТОВ «ІПК «Моноліт» супроводило ОСОБА_6 для огляду квартири, що стверджується поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 наданих у судовому засіданні суду першої інстанції.

Цього ж дня ОСОБА_6, продавець квартири ОСОБА_7 уклали в приміщенні ТОВ «ІПК «Моноліт» договір про наміри, згідно з яким ОСОБА_7 зобов'язався продати ОСОБА_6 АДРЕСА_1 в строк до 15 жовтня 2007 року за 381 275 грн., а також отримав від ОСОБА_6 аванс у сумі 15 150 грн. (а. с 5).

12 жовтня 2007 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_10, придбав у ОСОБА_7 АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у звязку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 20 постанови Пленум Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Матеріали справи не містять доказів навмисного введення в оману ОСОБА_6 зі сторони ТОВ «ІПК «Моноліт» щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, укладеного між ними 22 вересня 2007 року.

Не надані такі докази ОСОБА_6 і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

З огляду на це, що рішення суду про визнання недійсним договору про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року, укладеного між ТОВ «ІПК «Моноліт» та ОСОБА_6, не грунтуються на матеріалах справи та носять характер припущення.

З урахуванням викладеного, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, яким відмовляє ОСОБА_6 у задоволенні позову про визнання недійсним казаного договору, як укладеним ним під впливом омани.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судовою колегією встановлено, що ТОВ «ІГЖ «Моноліт» виконало свої зобовязання за договором про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року, оскільки надало ОСОБА_6 інформацію про продаж АДРЕСА_1, організувало йому огляд обєкту нерухомості, працівники ТОВ «ІПК «Моноліт» супроводжували ОСОБА_6 для огляду виставленої на продаж квартири, вели від імені замовника перемовини з продавцем про умови продажу обєкту, надавали правову допомогу у складанні договору про наміри між продавцем та покупцем квартири.

В подальшому ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу придбав вказану квартиру у продавця ОСОБА_7 та став її власником.

Відповідно до п. 3.7 договору про надання консультативної послуги при покупці обєкту від 22 вересня 2007 року вартість послуг ТОВ «ІПК «Моноліт» становить 15 150 грн.

Оскільки ОСОБА_6І відмовився добровільно оплатити послуги ТОВ «ІПК «Моноліт» за вказаним договором, судова колегія стягує з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ІПК «Моноліт» заборгованість за надані консультативні послуги при покупці обєкту нерухомості у сумі 15 150 грн.

В той же час, позивачем за первісним позовом не надано доказів того, що дії ОСОБА_6 призвели до втрати ділової репутації та падіння іміджу ТОВ «ІПК «Моноліт», а також завдали йому маральної шкоди.

За таких обставин, судова колегія відмовляє у задоволенні позовних вимог ТОВ «ІПК «Моноліт» до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у сумі 7 000 грн.

Посилання ОСОБА_6 про те, що про продаж АДРЕСА_1 йому стало відомо не від співробітників ТОВ «ІПК «Моноліт», а від знайомого ОСОБА_11, не може бути прийняті до уваги судовою колегією, оскільки вони знаходяться у протиріччі зі змістом та умовами договору, укладеного сторонами 22 вересня 2007 року, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд ухвалює рішення на користь ТОВ «ІПК «Моноліт», у звязку з чим стягує з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ІПК «Моноліт» документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 30 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 221 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 215, 230, 901 - 906, 1167 ЦК України, ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.І ст. 307, п. п. З, 4 ч.І ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ІПК «Моноліт» - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позовні вимоги ТОВ «ІПК «Моноліт» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання консультаційної послуги при покупці обєкту нерухомості, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ІПК «Моноліт» заборгованість за договором про надання консультативної послуги при покупці обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року у сумі 15 150 грн., судовий збір у сумі 30 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 221 грн. 50 коп., а всього 15 401 (пятнадцять тисяч чотириста одну) грн. 50 ( пятдесят) коп.

В іншій частині первісного позову ТОВ «ІПК «Моноліт» відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 до ТОВ «ІГЖ «Моноліт» про визнання недійсним договору про надання консультаційної послуги при покупці обєкту нерухомості від 22 вересня 2007 року, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді