РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Черкашиної М.С.

при секретарі Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі із відповідачкою з 22 червня 2010 року. Рішенням Білопільського районного суду від 23 квітня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі відповідачка не працювала. За час подружнього життя ним були придбані наступні речі: меблева стінка «Вікторія» вартістю 2650 грн.; пральна машина марки «SATURN» вартістю 1045 грн.; холодильник марки « Samsung» вартістю 4392 грн.; телевізор марки « Samsung» вартістю 1562 грн., а всього майна на суму 9649 грн. Угоди про добровільний поділ майна або виплати грошової компенсації між ними не досягнуто. У серпні 2010 року відповідачка потай вивезла речі із будинку по вул. О.Олеся у квартиру АДРЕСА_1, де проживає разом із дітьми. Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 4824,5 грн. в якості ? частки вартості майна придбаного за час шлюбу. Також позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь усі суми судових витрат, в тому числі за надання юридичної допомоги адвокатом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судових засіданнях позов підтримали у повному обсязі. Позивач показав, що в період шлюбу ним були придбані: меблева стінка «Вікторія» вартістю 2650 грн.; пральна машина марки «SATURN» вартістю 1045 грн.; холодильник марки « Samsung» вартістю 4392 грн.; телевізор марки « Samsung» вартістю 1562 грн., а всього майна на суму 9649 грн. В будинку за адресою вул. О.Олеся, 16/2 в м.Білопіллі, де він проживав із відповідачкою, знаходилося спірне майно. Між ними склалися неприязні стосунки і він виїхав із будинку у квітні 2010 року. За цей час відповідачка ОСОБА_2 вивезла майно, зазначене у позові. Згідно акту обстеження житлового будинку від 20 серпня 2010 року встановлено, що речей колишньої дружини ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 немає. Відсутні речі придбані за час шлюбу: стінка, телевізор, холодильник , ліжко, пральна машина, а також особисті речі ( а.с.6).

В судових засіданнях у даній справі відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечували в повному обсязі. ОСОБА_2 заперечувала факт вивозу спірних речей із будинку позивача на квартиру за адресою вул. Леніна, 65/48 в м. Білопіллі. Відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що із позивачем у неї склалися неприязні стосунки ще до розірвання шлюбу. На даний час вона проживає із дітьми за адресою м.Білопілля, вул. Мира, 21/12. Спірних речей вона із квартири не вивозила, де вони знаходяться на даний час їй не відомо. Щодо придбання майна в період шлюбу: меблевої стінки «Вікторія» вартістю 2650 грн.; пральної машини марки «SATURN» вартістю 1045 грн.; холодильника марки « Samsung» вартістю 4392 грн.; телевізора марки « Samsung» вартістю 1562 грн., вона взагалі заперечувала факт покупки даних речей.

Вислухавши вимоги позивача та його представника, заперечення відповідача та його представника, пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі .

Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає , що відносини, які склалися відносяться до сімейних правовідносин, а саме право спільної сумісної власності подружжя, і вважає за необхідне керуватися нормами СК України.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 ст. 71 СК України визначено, що майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2004 року.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 23 квітня 2010 року шлюб між сторонами розірвано.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Позивач стверджує, що за час подружнього життя ним були придбані наступні речі: меблева стінка «Вікторія» вартістю 2650 грн.; пральна машина марки «SATURN» вартістю 1045 грн.; холодильник марки « Samsung» вартістю 4392 грн.; телевізор марки «Samsung» вартістю 1562 грн., а всього майна на суму 9649 грн.

На підтвердження цього, позивач надав суду гарантійний талон на холодильник марки «Samsung» (а.с.46), придбаний 18.08.2006 року без зазначення його вартості на момент покупки. На час звернення до суду позивач вказав його вартість, посилаючись на довідку магазину «ТЕХНО-СВІТ», яка не може служити доказом дійсної вартості спірного майна на час розгляду справи, оскільки у довідці наведена вартість речей, які маються у продажу саме в цьому магазині на час звернення до суду у вересні 2010 року. Суд допускає, що холодильник марки «Samsung» придбаний під час перебування сторін у шлюбі , але доказів того , що на час звернення до суду даний холодильник знаходиться у відповідачки, позивач не надав.

Також позивач надав суду товарний чек № 29 виданий ФОП ОСОБА_9 від 19 грудня 2005 року на покупку телевізора марки « Samsung» вартістю 1096 грн. та товарний чек від 02 квітня 2006 року щодо придбання меблевої стінки стінки «Вікторія Нова» вартістю 2650 грн. У даних товарних чеках не зазначений покупець, а отже, надані суду товарні чеки не доводить факт придбання такого майна саме позивачем ОСОБА_1 та не спростовують факт придбання майна третьою особою ( а.с.47).

Щодо пральної машини марки «SATURN», то факт її придбання позивачем зовсім не підтверджений будь-яким документом, а вартість 1045 грн. вказана на час звернення до суду згідно довідки магазину «ТЕХНО-СВІТ» ( а.с.7).

Заявлені позивачем свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні показали, що знають як позивача так і відповідачку. Пояснили , що в період шлюбу з 2004 по 2006 роки сторонами було придбано спірне майно, а саме: меблева стінка, холодильник, телевізор та пральна машинка. Дату покупки та рік придбання вони вказали приблизно, так як відвідували помешкання сторін коли майно вже там знаходилося. Торгівельну марку даних речей свідки не назвали, також не змогли описати дані речі, враховуючі індивідуальні ознаки речей .

Згідно акту обстеження приміщення від 10 серпня 2010 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були залучені адвокатом позивача до обстеження приміщення житлового будинку за адресою м.Білопілля вул. О.Олеся, 16/2, де зареєстрований позивач ОСОБА_1 В ході огляду встановлено відсутність речей, придбаних за час шлюбу : стінка, телевізор, холодильник, ліжко, пральна машина, а також особистих речей. Факт вивозу відповідачкою спірних речей із будинку позивача за адресою м.Білопілля вул. О.Олеся, 16/2 свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердити не можуть.

Суд оцінює критично покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно спільного майна подружжя, оскільки вони є зацікавленими особами по справі (перебувають у родинних відносинах із позивачем) та заінтересовані у задоволенні рішення на користь позивача. І хоча раніше в період шлюбу у 2004 2006 роках запрошувалися додому до сторін за адресою м.Білопілля вул. О.Олеся, 16/2 , до обстеження будинку 20.08.2010 року, останній раз були у помешканні сторін більше року назад. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були очевидцями придбання спірного майна за рахунок коштів подружжя, а тому показання свідків суд відхиляє як такі, що не ґрунтується на дійсних фактах.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь грошової компенсації з відповідачки в сумі 4824,5 грн. в якості ? частки вартості спірного майна: меблевої стінки «Вікторія» вартістю 2650 грн.; пральної машини марки «SATURN» вартістю 1045 грн.; холодильника марки « Samsung» вартістю 4392 грн.; телевізора марки « Samsung» вартістю 1562 грн., не можуть бути задоволені, так як та обставина, що вказане майно придбане за час шлюбу та являється спільним сумісним , заперечувалось відповідачкою, а позивачем не було підтверджене належними доказами.

Відповідно до роз»яснень, що містяться у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім»ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Під час розгляду справи по суті позивачем не було доведено, що спірне майно нажите саме під час шлюбу, факт відчуження і використання даного майна особисто відповідачкою ОСОБА_2

Відсутність у подружжя спільного майна унеможливлює здійснити його поділ в судовому порядку, як передбачено ст.69 СК України.

За таких обставин встановити наявність вказаного майна і дійсну його вартість на час звернення до суду, що пропонується позивачем до розподілу, та визначення ? частини грошової компенсації неможливо, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14 грудня 2010 року о 15.30 годині .

Суддя: