Справа № 2-159/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2010 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.

при секретарі Кудіній А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за вимушений прогул та незаконне відсторонення від роботи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що працювала у відповідача з 1988 року вчителем початкових класів Чудельської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. Наказом від 7 жовтня 2009 року № 265 її звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України в звязку із вчиненням аморального проступку працівником, який виконує виховні функції. Позов обґрунтувала вчиненням злочину з-необережності та відсутністю згоди профспілки на її звільнення. Просила визнати наказ про звільнення незаконним, поновити її на посаді вчителя початкових класів, визнати незаконним наказ про відсторонення її від роботи, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Про час та місце судового розгляду позивачка ОСОБА_1 повідомлялась в порядку ст. 76 ЦПК України через адміністрацію виправної установи, де відбуває покарання за вироком суду.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не заявила.

У відповідності до вимог ст.. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Представник відповідача - відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності сторін, які не зявились.

Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані.

Судом встановлено, що позивачкою у встановлений ст. 233 КЗпП України строк поданий позов про поновлення на роботі.

Наказом відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації № 265-к від 7 жовтня 2009 року позивачка ОСОБА_1 звільнена з посади вчителя початкових класів в звязку із вчиненням аморального проступку працівником, який виконує виховні функції, не сумісного з продовженням даної роботи, відповідно до п. 3 ст. 41 КЗпП України.

Вироком Сарненського районного суду від 12 травня 2009 року ОСОБА_1 була визнана винною у тому, що 25 жовтня 2008 року біля 13 години у власному будинку по вул. Миру, 43 в с. Чудель Сарненського району під час суперечки із ОСОБА_3 на ґрунті неприязних стосунків умисно заподіяла останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, внаслідок яких потерпілий помер. Зазначеним вироком діяння ОСОБА_1 були кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, позивачка була засуджена до семи років позбавлення волі.

14 січня 2010 року Верховним Судом України в кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задоволена касаційна скарга потерпілої ОСОБА_4, ухвала апеляційного суду Рівненської області від 1 вересня 2009 року, якою діяння ОСОБА_1 були перекваліфіковані на ч. 1 ст. 119 КК України, скасована, справа була направлена на новий апеляційний розгляд.

9 лютого 2010 року ухвалою апеляційного суду Рівненської області вирок Сарненського районного суду від 12 травня 2009 року відносно ОСОБА_1 залишений без змін.

Таким чином, з набранням чинності вироком суду доводи позивачки про вчинення необережного злочину розцінюються судом як безпідставні, оскільки у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Дотримання відповідачем вимог ст. 43 КЗпП України щодо розгляду профспілкою питання на звільнення працівника підтверджується дослідженим доказом протоколом № 11 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Чудельської ОСОБА_5 ступенів Сарненської районної організації Профспілки працівників освіти і науки, в якому немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору.

Відсторонення від роботи позивачки на думку суду відповідало вимогам ст. 46 КЗпП України з огляду на обрання судом щодо засудженої ОСОБА_1 12 травня 2009 року запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Оскільки звільнення позивачки на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України було здійснено на підставі та у відповідності до вимог трудового законодавства, не підлягає задоволенню вимога про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, ст. 41 КЗпП України, керуючись ст.ст. 88, 209, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за вимушений прогул та незаконне відсторонення від роботи відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8 грн. 50 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: