АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № Суддя доповідач Пшенічна Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

17 грудня 2010 року м.Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі : головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Варюшичевій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2010 рокуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припиненнястягнення аліментів та стягнення коштів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до суду, в якому просив припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина з дня подачі позовної заяви та стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/2 частки від доходів з дня подачі позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15 грудня 1995 року між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб і вони проживали разом до розірвання шлюбу - 16 листопада 2004 року.

Від шлюбу у них є дитина - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення суду з жовтня 2004 року з нього на користь відповідача для утримання дитини, яка на ой час проживала з відповідачем, стягувалися аліменти в розмірі V* частки від заробітку (доходу).

З грудня 2009 року за бажанням дитини та взаємною згодою з відповідачем їх син проживає з позивачем, але аліменти на користь відповідача для утримання дитини досі стягуються з нього.

Домовленості з відповідачем, що до участі її в утриманні дитини не знайдено, відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймає.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Припинено стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь відповідача на утримання сина з дня подачі заяви, тобто з 16 грудня 2009 року.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму починаючи з 16 грудня 2009 року й до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнуто з відповідача в дохід держави державне мито в розмірі 17 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилається на те, що судом порушено норми процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що факт тимчасового проживання сина з позивачем у справі не доказує знаходження сина на повному утриманні позивачем та не звільняє позивача від обовязку сплати аліментів за рішенням суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитина проживає з батьком, а тому є підстави для звільнення позивача від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитини з матері.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що дитина проживає з батьком - позивачем по справі, який, за рішенням суду , сплачує на сина аліменти матері дитини.

В апеляційній інстанції відповідач не заперечувала, що син проживає з батьком, але зазначала, що вона теж турбується про дитини і аліменти витрачає на нього.

Судом правильно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 180 СК України згідно з якою батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначено виходячи з вимог ст. 181 вказаного Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: