РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Доброва П.В.,

при секретарі Ємельяненко М.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, при участі третьої особи - КП «Комінтернівське РБТІ», про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з дійсним позовом 30.09.2010 р.

В судовому засіданні в обгрунтування заявлених вимог представник позивачів ОСОБА_3 послався на наступне.

У позивача ОСОБА_1 в володінні на праві приватної власності знаходиться земельна ділянка, площею 0,240га.. розташована в АДРЕСА_1.

У позивача ОСОБА_2 в володінні на праві приватної власності знаходиться земельна ділянка, площею 0,240 га., розташована в АДРЕСА_2.

На даних земельних ділянках вони розпочали будівництво отельну, автостоянку та тамбур загальною площею 1853.7м2. На цей час об'єкти нерухомого майна будівництвом закінчені та відповідають всім будівельним нормам та придатні для використання за цільовим призначенням.

З питання оформлення права власності на вказані об'єкти нерухомості позивачі звернулися до органів місцевого самоврядування, проте в видачі правовстановлюючих документів позивачам було відмовлено, оскільки вони, до початку будівництва, не отримали у встановленому законом порядку дозволу на будівництво.

З таких підстав вони вимушені звернутися до суду.

Представник відповідача - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи - КП «Комінтернівське РБТІ» також не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши представника позивачів, представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1.5 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, або без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що у позивача ОСОБА_5 в володінні на праві приватної власності знаходиться земельна ділянка, площею 0,240га., розташована в АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10.04.2009 року.

У позивача ОСОБА_2 в володінні на праві приватної власності знаходиться земельна ділянка, площею 0,240 га., розташована в АДРЕСА_2, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24.01.2009 року.

Згідно інвентаризаційних відомостей, виданих Комінтернівським РБТІ станом на 16.03.2010 року, в АДРЕСА_3 розташовані котельня, автостоянку, тамбур та огорожа загальною площею 1853,7м2.

Згідно технічного висновку експерта Найдьонова І.В. №08-10/10 приміщення дворівневої автостоянки, котельні, та тамбуру розташовані в АДРЕСА_3, знаходяться в стані, який забезпечує несучу здібність об'єктів, відповідає СНіП та можливе їх збереження в якості нежитлових споруд та їх подальше використання відповідно функціонального призначення.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає держаній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачене ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно договору про будівництво житлового будинку, укладеного 30.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначено, що після завершення будівництва частка ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності становить 70%, частка ОСОБА_2 у праві спільної часткової власності становить 30%.

Таким чином, враховуючи те, що позивачі самочинно збудували об'єкти нерухомості, які відповідають архітектурним, будівельним та іншим правилам і нормам і не порушують права інших осіб, суд вважає можливим визнати за ними право власності на ці об'єкти нерухомого майна з часткою кожного, визначеною договором про будівництво житлового будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 316, 331, 375, 376 ЦК України, ст.ст. 10, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати право спільної часткової власності на котельну, автостоянку та тамбур загальною площею 1853,7м2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за:

-ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Одеській області 01.03.2007р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1), з часткою розміром 70/100 в праві спільної часткової власності;

-ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий Жовтневим ОМУ УМВС України в Одеській області 24.01.2000р.. ідентифікаційний номер НОМЕР_6) часткою розміром 30/100 в праві спільної часткової власності.

Рішення є підставою для державної реєстрації в Комінтернівському РБТІ права власності на котельну, автостоянку та тамбур загальною площею 1853,7м2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за:

-ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Одеській області 01.03.2007р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1), з часткою розміром 70/100 в праві спільної часткової власності;

- ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий Жовтневим ОМУ УМВС України в Одеській області 24.01.2000р.. ідентифікаційний номер НОМЕР_6) часткою розміром 30/100 в праві спільної часткової власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя