Справа №: 2-515/10
Провадження № 2-515/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі - Лавренчук Л.М.

з участю:позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, жилий будинок та земельні ділянки,суд,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 18.09.2004 року помер його батько - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 13 по вул.Л.Українки в с.Забара Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки площею: 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,36га. для ведення підсобного господарства,розташовані за тією ж адресою.Сторони - спадкємці за законом.Відповідач спадщину не прийняла. Позивач прийняв спадщину,проживаючи постійно з спадкодавцем до дня його смерті,але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на будинок № 13 по вул.Л.Українки в с.Забара Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки площею: 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,36га. для ведення підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою,як на спадщину за законом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі,обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Відповідач в судове засідання не з'явилася направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, вказувала,що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Вислухавши позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 18.09.2004 року помер ОСОБА_3 (а.с.4);після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 13 по вул.Л.Українки в с.Забара Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки площею: 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,36га. для ведення підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою (а.с.6,7);сторони - спадкоємці за законом першої черги.Відповідач спадщину не прийняла,позивач прийняв спадщину,проживаючи з спадкодавцем до дня його смерті, але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).Належність будинку спадкодавцю підтверджена записом в погосподарській книзі №1 Забарської сільської ради. Належність спадкодавцеві земельних ділянок підтверджується Рішенням Забарської сільської ради від 23.07.1993 року за №24. Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та

регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1268 ч.З ЦК України, ст.120 ЗК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV.

У відповідності з ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1268 ч.З ЦК України,спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на будинок № 13 по вул.Л.Українки в с.Забара Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки площею: 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,3бга. для ведення підсобного господарства,розташовані по вул.Л.Українки 13 в с.Забара Андрушівського району Житомирської області.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1268 ч.З ЦК України,ст.120 ЗК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 13 по вул.Л.Українки в с.Забара Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки площею: 0,25га. для обслуговування жилого будинку,036 га. для ведення підсобного

господарства,розташовані по вул.Л.Українки 13 в с.Забара Андрушівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі десяти днів після його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:ОСОБА_4