Справа № 2-724/10
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої Талько О.Б.,

при секретарі Демчук О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Квартирно- експлуатаційний відділ Житомирського військового гарнізону, про визнання права та відновлен¬ня становища, яке існувало до порушення права, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних ви¬мог вказав, що його як учасника бойових дій незаконно знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 по поліпшенню його житлових умов. При цьому позивач зауважив, що з 4 лютого 1993 р. по 30 листопада 2004 року він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та з 10 березня 1993 року перебуває на квартирному обліку.

У жовтні 2004 року позивач, маючи статус учасника бойових дій, подав командуванню військової частини А-1494 рапорт про включення його до списків осіб, які мають право на позаче¬ргове отримання житла із залишенням на квартирному обліку з 10 березня 1993 року. На засідання житлової комісії, яка вирішувала зазначене питання, він запрошений не був. Згодом, позивачеві стало відомо про те, що його рапорт розглянутий та питання вирішено позитивно.

У квітні 2009 року позивачеві стало відомо про те, що він та члени його сім`ї перебувають на квартирному обліку при військовій частині з 3 листопада 2004 року.

З приводу поновлення права позивача щодо перебування на квартирному обліку з 10 "березня 1993 року командування військової частини повідомило, що розглянути зазначене питан- я неможливо, оскільки книга протоколів засідання житлової комісії за вказаний період втрачена.

Враховуючи ту обставину, що позивач не реалізував своє право на отримання житла та ув звільнений з лав ЗС України з правом залишення на квартирному обліку, гр. ОСОБА_2 росив визнати за ним право на перебування на квартирному обліку з 10 березня 1993 року та ідновити становище, яке існувало до порушення його права, шляхом внесення відповідних змін _с списку військовослужбовців територіального управління Північ та списків військовослужбов- в військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов. Зокрема, вказати дату рахування позивача до зазначених списків - 10 березня 1993 року, а його прізвище зазначити в рядку черговості після військовослужбовця ОСОБА_3 , відповідно інивши порядковий номер черги 762.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, зауваживши, що зміна дати перебуван- його на квартирному обліку є неправомірною, оскільки він та члени його родини постійно про- лвали та були зареєстровані у м. Житомирі при військовій частині НОМЕР_1 . Гр. ОСОБА_2 'ож пояснив, що виїжджав за межі м. Житомира, однак ці відрядження носили тимчасовий ха- ггер та були пов`язані із проходженням військової служби у відповідача. Та обставина, що у йо- послужному списку міститься інформація про його переміщення та проходження військової ^жби в інших гарнізонах, на думку позивача, не є підставою для зміни часу перебування на ква- ірному обліку, оскільки такі переміщення носили формальний характер. Службові обов`язки ивач протягом періоду з 1993 р. по 2001 рік виконував у м. Житомирі. Обґрунтовуючи позовні вимоги гр. ОСОБА_2 також звернув увагу суду на ту обставину, що протягом 2000 -2001 він проходив тривалий курс лікування у медичних закладах м. Житомира, що, на думку позивача

спростовує факт проходження ним служби в інших гарнізонах, зокрема, в 507 окремому 6атальоні 169 навчального центру в смт. Десні Чернігівської області. Враховуючи вищезазначене, позивач просив встановити його перебування на квартирному обліку з 10 березня 1993 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно позивач з 10 березня 1993 року перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Однак в подальшому він проходив службу в інших гарнізонах та відповідно до житлового законо- егва зобов`язаний був подати рапорт про зняття з квартирного обліку у відповідача та надати відповідні документи до житлових комісій для постановки на квартирний облік в інших гарнізонах а новим місцем служби. Оскільки позивач у листопаді 2004 року звернувся до голови житлової комісії в/ч НОМЕР_1 з рапортом про зарахування його на квартирний облік, рішенням комісії від З листопада 2004 року позивача та членів його сім`ї було зараховано в чергу для першочергового отримання житлової площі за рахунок житлового фонду відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивачем допущено порушення вимог наказу MO України від 3 лютого 1995 року, що свідчить про відсутність у нього права на перебування на квартирному обліку з 10 березня 1993 року.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, покази свідків, суд приходигь до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що гр. ОСОБА_2 з 4 лютого 1993 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та 30 листопада 2004 року був звільнений у запас за станом здоров`я, що підтверджується витягом з наказу Головнокомандувача ЗС України №342 від 30.11.2004.

З наявної в матеріалах справи виписки з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10 березня 1993 року за №3, вбачається, що позивач був прийнятий на квартирний облік ( а.с.9).

Долучений до матеріалів справи послужний список містить інформацію про те, що позивач походив службу в інших гарнізонах. Зокрема: з 27 вересня 1994 року по 25 січня 1995 року - запасній танковій дивізії, розташованій на території м. Бердичева Житомирської області; з 30 я 1995 року по 19 вересня 1995 року - у 12 інженерному полку 8 армійського корпусу, розташованому на території м. Новоград-Волинського Житомирської області; з 16 грудня 1998 року листопада 2000 року - у 675 полку 119 окружного навчального центру ( м. Бердичів); з 17 пада 2000 року по 30 листопада 2001 року - у 507 окремому навчальному ремонтно- влюваному батальйоні 169 навчального центру, який розташований на території смт Десна гівської області.

Проте, як пояснили в судовому засіданні свідки, позивач з 1993 року по 2004 рік переїхав у м. Житомирі та виконував обов`язки, пов`язані з проходження військової служби у війсьвовій частині НОМЕР_1 .

Так, свідок ОСОБА_4 пояснив, що з 1996 по 2004 рік він проходив службу у штабі 8 армійського корпусу військової частини НОМЕР_1 . Протягом вказаного періоду позивач працював дізнавачем військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Аналогічні покази дав також свідок ОСОБА_3 , який з 1993 по 2004 р. проходив службу у штабі 8 армійського корпусу.

Вказану обставину підтвердив свідок ОСОБА_5 , який пояснив, гроходив військову службу у 62 танковій дивізії. Позивач інколи приїздив до м. Бердичева у иження, однак службу він проходив у військовій частині НОМЕР_1 у м. Житомирі.

Досліджена в судовому засіданні медична картка позивача свідчить про те. що протягом періоду з липня 2000 року по грудень 2001 року позивач проходив медичні обстеження та вікування у медичних закладах м . Житомира, в тому числі у військовому госпіталі.

Оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти проходження зачем військової служби в інших гарнізонах, на думку суду, датою прийняття його на кварти- 4 облік слід вважати 10 березня 1993 року.

Згідно ст.16 Закону України «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб, звільнених в запас.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни. .

Як передбачив законодавець у п.5 ч.2 і ч.4 ст.40 ЖК України, громадяни знімаються із обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, органами, які винесли або затверди¬ли рішення про взяття їх на облік, у випадках подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні пи¬тання про взяття на облік. Повідомлення про зняття з обліку військовослужбовця, який потребує поліпшення житлових умов, здійснюється у письмовій формі із зазначенням правових підстав зняття з обліку. ОСОБА_2 на час взяття його 10 березня 1993 року на облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов, не мав житла в м. Житомирі, куди в порядку переведення з іншого міста його було прийнято у лютому 1993 року для проходження військової служби. У своїх запереченнях на позов, відповідач не навів жодних із підстав, що передбачені із ст.40 ЖК України.

На підставі викладеного, керуючись Законами України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених Постановою Ради Міністрів України і Української республіканської ради професійних спілок №470 від 11 грудня 1984 року, ст.ст.34,40 ЖК України, ст.ст.Ю,11,60,61,209,212,213,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати право гр. ОСОБА_2 на перебування на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства

оборони України із залишенням в черзі з 10 березня 193 року та встановити перебування ОСОБА_2 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з 10 березня 1993 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений законом строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. Якщо була подана апеляційна скарга, рішення І суду, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З дня складення повного тексту рішення протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду.

На рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження

може бути подана апеляційна скарга .

Суддя О. Б. Талько