Справа № 2-550/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Золочівський районний суд Львівської області в складі судді Гуляка В. В.

при секретарі Захарчук Н.Я.

особи, які беруть участь у розгляді справи : позивач : ОСОБА_1,

відповідач : фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ-Комфорту Львів»,

представник третьої особи : ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення 9716 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 у заявленому позові просить стягнути із відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 9716 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди, яка їй завдана у звязку із недоліками придбаних нею у відповідача 6 металопластикових вікон. В обґрунтування позову покликається позивачка у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що 30 червня 2007 року між нею як покупцем і відповідачем як продавцем було укладено письмовий договір, згідно умов якого відповідач зобовязався поставити і встановити власними силами 6 металопластикових вікон в її житловому будинку № 112-А по вул. Шевченка в м. Золочеві Львівської області, а вона зобовязалась оплатити вартість цих вікон і вартість їх встановлення, в загальному розмірі 1228 доларів США. На виконання умов цієї угоди вона заплатила відповідачеві 30 червня 2007 року завдаток в розмірі 4300 грн., 10 липня 2007 року провела повну оплату вартості вікон, а 16 липня 2007 року оплатила вартість встановлення цих вікон. 16 липня 2007 року відповідач встановив 6 металопластикових вікон у її житловому будинку і поставив їх на безоплатну гарантію до 16 липня 2012 року. До місяця часу після встановлення, тобто до 16 серпня 2007 року, вона виявила численні дефекти придбаних у відповідача і встановлених у її будинку металопластикових вікон. Зокрема : незадовільну і недостатню шумоізоляцію, потріскування внаслідок атмосферних змін, негерметичність запирання рухомої стулки, внутрішнє запотівання скла, промерзання вікон в холодну пору року. Неякісно відповідачем було виконано і роботи по встановленню вікон. Вищевказані недоліки вікон бачили свідки. З приводу гарантійного усунення цих недоліків вона неодноразово зверталась до відповідача, однак такі недоліки не усунені по даний час. Одного дня вікна запотіли із зовнішньої сторони будинку. Умов експлуатації вікон вона дотримувалась. В сусідніх будинках на її вулиці також стоять металопластикові вікна, але таких недоліків вікон як у неї немає ні у кого. З приводу недоліків вікон вона зверталась у ТзОВ «Світ-Комфорту Львів», яке є виробником цих вікон, зверталась із заявами в Управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області та в ДП «Львівстандартметрологія». Працівники ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» неодноразово приїздили до неї і проводили деякі роботи з приводу усунення недоліків вікон. Однак усі її звернення бажаного результату не дали і недоліків вікон не усунено. У звязку із недоліками вікон, вона впродовж тривалого часу біля 3 років позбавлена можливості використовувати свій житловий будинок за його цільовим призначенням, не може реалізувати своїх життєвих планів, вимушена докладати значних зусиль для відновлення своїх законних прав, відчуває стійкий душевний дискомфорт та зазнає істотної моральної шкоди. З вини відповідача їй завдано матеріальної шкоди на суму 9716 грн., що становить вартість придбання івстановлення металопластикових вікон (з розрахунку 1228 доларів США 7,9119 грн./І долар США). Розмір завданої їй моральної шкоди становить 5000 грн..

Відповідач ОСОБА_2 позовних вимог не визнав, у письмовому запереченні проти позову та у судовому засіданні пояснив, що вимоги позивачки є необгрунтованими і безпідставними. Він, тобто відповідач, повністю виконав свої зобовязання за договором від ЗО червня 2007 року щодо поставки і встановлення 6 металопластикових вікон у житловому будинку позивачки по вул. Шевченка, 112-А в м. Золочеві Львівської області. Такі вікна були встановлені у будинку 16 липня 2007 року, позивачка розписалась про прийняття виконаних робіт і претензій немала. Виробником вікон являється ТзОВ «Світ-Комфорту Львів», усі вікна є сертифікованими, відповідають встановленим вимогам щодо норм та стандартів. Позивачкою не надано жодних належних доказів того, що вікна являються дефектною продукцією чи того, що робота зі встановлення цих вікон є неякісною. Пояснення позивачки та покази свідків про те, що вікна запотівають і промерзають, мають недостатню шумоізоляцію, потріскують, мають негерметичність запирання - є субєктивними твердженнями цих осіб, які не являються спеціалістами, і такі твердження не можуть бути підставами для висновків про недоліки цих вікон чи недоліки роботи зі встановлення вікон. ОСОБА_4 управління у справах захисту прав споживачів № 2499 від 04.08.2009 року позивачці було запропоновано провести експертизу вікон, однак позивачка на проведення такої експертизи не погодилась. Такі явища як запотівання вікон, проникання шуму всередину приміщення та інші наведені позивачкою обставини, залежать від умов експлуатації вікон, від впливу атмосферних явищ та від якості самого житлового будинку. Розглядувані вікна він, тобто відповідач, поставив позивачці із ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» на підставі дилерського договору від 08 травня 2007 року. По даний час вікна знаходяться у житловому будинку позивачки і вона цими вікнами користується. Тому є безпідставними вимоги позивачки про стягнення із нього матеріальної шкоди у розмірі вартості вікон. Є безпідставними вимоги позивачки і про стягнення моральної шкоди, оскільки для стягнення такої моральної шкоди немає жодних підстав, що передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» чи Цивільним кодексом України.

Представник третьої особи ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» ОСОБА_3 із позовними вимогами не погодився, підтримав обгрунтування заперечень та доводи відповідача, і також зазначив, що встановлені у житловому будинку позивачки 6 металопластикових вікон були виготовлені у ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» і на замовлення позивачки від 30 червня 2007 року поставлені до позивачки відповідачем ОСОБА_2, який діяв згідно дилерського договору від 08 травня 2007 року. Усі ці вікна являються якісною продукцією, відповідають вимогам державних норм і стандартів, є сертифікованими. Вікна виготовлені із сертифікованих складових елементів, зокрема профілів, склопакетів, ущільнювачів і фурнітури. Проведена за зверненням позивачки в ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» у липні 2009 року перевірка якості продукції ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», підтвердила якість віконних виробів. Під час цієї перевірки було виявлено лише недоліки щодо маркування виробів, яка не впливає на якість виробленої продукції. Пояснення позивачки і заявлених нею свідків про те, що вікна запотівають, мають недостатню шумоізоляцію чи видають звуки потріскування, є неналежними доказами, а являються субєктивними думками цих осіб. Запотівання кожного вікна залежить від вентиляції і рівня вологості приміщення в якому це вікно знаходиться, від стану навколишнього природного середовища. Відчутність всередині приміщення зовнішніх звуків залежить не тільки від якості вікон, а й від якості стін і даху приміщення, від того наскільки кожна людина є чутливою до зовнішніх звуків. На звернення позивачки працівники ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» декілька разів приїздили до житлового будинку позивачки, оглядали вікна і жодних недоліків вікон не виявили. При цьому, працівники товариства на прохання позивачки безоплатно провели додаткове регулювання вікон, замінили ущільнювачі. Якість усіх вікон підтверджується документально. Жодних висновків експертів чи спеціалістів про наявність у якому-небудь із вікон дефектів - немає. Позивачці було запропоновано провести експертизу вікон, однак позивачка на таку експертизу не погоджується.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

ОСОБА_5 досліджених доказів судом встановлено, що у житловому будинку позивачки ОСОБА_1 по вул. Шевченка, 112-А в м. Золочеві Львівської області 16 липня 2007 року було встановлено 6 металопластикових вікон, відповідно до умов договору від 30.06.2007 року, укладеного між позивачкою і відповідачем ОСОБА_2. Замовником вікон являється позивачка, виробником вікон являється третя особа ТзОВ «Світ-Комфорту Львів», а поставщиком вікон і виконавцем робіт з монтажу вікон являється відповідач. Вартість вікон і робіт із їхнього монтажу становила 6214 грн. (в еквіваленті станом на 30.06.2007 року - 1228 доларів США), що було повністю сплачено позивачкою в користь відповідача в період із

30.06.2007 року по 16.07.2007 року.

Вищенаведене підтверджується : копіями письмового договору між позивачкою і відповідачем, оформленого у формі пропозиції № А-14 (БІЛ-ІЗ) від 30.06.2007 року, свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 і копією дилерського договору № 080507-01 від 08 травня 2007 року, копіями накладних № 1306-01 і № 1306-03 від 13.06.2007 року, копіями податкових накладних № 1306-01 і № 1306-03 від

13.06.2007 року, копією витягу від 30.06.2004 року про реєстрацію права власності на житловий будинок за позивачкою, довідками Золочівського МВЖКП від 25.06.2010 року і від 30.08.2010 року, та визнається особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Підставами звернення позивачки до суду із позовними вимогами про стягнення із відповідача матеріальної і моральної шкоди позивачка зазначає невиконання відповідачем своїх зобовязань за умовами вищевказаного договору про поставку і монтаж металопластикових вікон (ст.ст. 526, 527 ЦК України).

Однак, судом встановлено, що умови укладеного 30.06.2007 року договору відповідачем ОСОБА_2 було виконано, оскільки 6 металопластикових вікон позивачці було поставлено і здійснено їх монтаж у житловому будинку позивачки. На момент отримання продукції, тобто вікон, і на момент прийняття робіт із монтажу вікон, у позивачки претензій до відповідача не було, що визнається обома сторонами договору.

Заявлені до суду вимоги позивачки обґрунтовуються тим, що отримана нею у відповідача продукція, тобто металопластикові вікна, являється дефектною продукцією, недоліки якої були виявлені позивачкою в процесі їхнього використання.

Однак, за період судового розгляду справи позивачкою не надано і судом не отримано належних, допустимих і переконливих доказів того, що отримані позивачкою металопластикові вікна і робота із їхнього монтажу є неякісними.

Зокрема, суд враховує, що якість усіх 6 металопластикових вікон та складових елементів цих вікон підтверджується сертифікатами відповідності : серії ВБ № 583506 із терміном дії від 16.05.2006 року по 15.05.2008 року, серії ВБ № 583568 із терміном дії від 16.05.2006 року по

15.05.2008 року, серії ВБ № 793933 із терміном дії від 05.07.2007 року по 04.07.2009 року, серії ДЖ № 570219 із терміном дії від 29.08.2005 року по 28.08.2007 року, серії ВБ № 688986 із терміном дії від 01.06.2007 року по 31.05.2008 року та висновком державної санітарно- епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/38033 від 26.08.2005 року.

ОСОБА_5 перевірки додержання вимог стандартів, норм і правил № 139 від 16.07.2009 року виконаного ДП «Львівстандартметрологія» та із копії листа ДП «Львівстандартметрологія» № 41-07/3768 від 16.07.2009 року, вбачається, що проведеною перевіркою додержання стандартів, норм і правил при виробництві продукції на ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» було встановлено, що якість такої продукції як вікна ПВХ для житлових будинків з профілю «АБиРБАБТ» відповідає вимогам норм та стандартів щодо якості. Перевірена партія вікон не відповідала вимогам нормативної документації по маркуванню, що не впливає на недоліки продукції.

ОСОБА_5 листа ОСОБА_4 управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області № 2499 від 04.08.2009 року вбачається, що позивачці ОСОБА_1 було запропоновано провести експертизу вікон для встановлення причин втрати їх якості (якщо таке має місце), оскільки претензії позивачки щодо якості встановлених металопластикових вікон не ОСОБА_5 по рекламації від 19.03.2009 року, від 24.06.2009 року, із показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який володіє спеціальними знаннями в галузі будівництва, вбачається, що на вимогу позивачки представниками ТзОВ «Світ-Комфорту Львів» було здійснено 8 сервісних виїздів до житлового будинку позивачки, за результатами яких не було виявлено недоліків якості вікон чи недоліків робіт з їх монтажу. При цьому було здійснено сервісне обслуговування вікон, відрегульовано фурнітуру вікон, замінено ущільнювач на дорожчий і більш якісний, додатково закріплено конструкції у проємі вікон. Було розяснено позивачці причини запотівання вікон та рекомендовано знизити вологість приміщення і покращити його вентиляцію.

Покликання позивачки на покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, як на докази недоліків металопластикових вікон, суд вважає необгрунтованими, оскільки покази цих свідків про те, що вони бачили як деякі вікна були запотівшими, було чути потріскування вікон і через вікна було чути шум із вулиці, являються неналежними і недопустимими доказами, які не можуть бути використані судом для підтвердження поганої якості продукції. При цьому суд враховує, що вищевказані свідки у судовому засіданні самі зазначили, що вони не володіють спеціальними технічними знаннями і їм не відомо причини таких явищ як запотівання і потріскування вікна.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За результатами оцінки належності, допустимості, достовірності та переконливості отриманих доказів, суд приходить до висновку про недоведеність позивачкою своїх тверджень щодо поганої якості отриманих у відповідача металопластикових вікон та робіт із їхнього монтажу.

При цьому, суд враховує, що позивачці неодноразово, в тому числі і судом у судовому засіданні, було розяснено її право заявити клопотання про проведення експертизи вікон та робіт із монтажу вікон, для отримання додаткових доказів. Однак, позивачка цим правом не скористалась, зазначивши, що експертизи вікон вона не бажає, оскільки невідомо, які будуть результати такої експертизи, і у разі коли експертиза буде не на її користь, то вона понесе значні грошові витрати на оплату вартості експертизи.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, на які покликається позивачка, майнова і моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла таку шкоду своїми винними діями.

Судом не отримано доказів наявності в діях відповідача ОСОБА_2 винних дій по відношенні до позивачки у правовідносинах щодо виконання договору від 30.06.2007 року, які б свідчили про настання для позивачки таких негативних наслідків як матеріальна і моральна шкода.

Також суд враховує, що усі 6 металопластикових вікон по даний час знаходяться вмонтованими у житловому будинку позивачки, вона ними користується і у цьому будинку проживає. Тому, є необгрунтованими твердження позивачки про те, що вона більше 3 років позбавлена можливості використовувати свій житловий будинок за його цільовим призначенням.

Враховуючи вищенаведене, для задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача в користь позивачки матеріальної і моральної шкоди підстав немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 58, 59, 209, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 20, 23, 386,

391, 509, 526, 527, 560, 561, 563, 626, 629, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про

захист прав споживачів», суд -

вирішив

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2

ОСОБА_12 9716 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днз іня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя