справа № 2-318/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Світильнянська сільська рада Броварського району Київської області, про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2009 року до суду звернулась ОСОБА_4 із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 липня 2009 року померла її двоюрідна тітка ОСОБА_6, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Тітка ОСОБА_6 в 1999 році склала заповіт на користь позивача та її брата ОСОБА_5

Останні 5 років спадкодавець важко хворіла та з 21.06.2009 по 25.06.2009 року знаходилась у лікарні, а 26.06.2009 року після виписки з лікарні склала заповіт на користь ОСОБА_5

Позивач вважає, що заповіт посвідчений із порушенням вимог чинного законодавства щодо його форми та порядку посвідчення, зокрема, оскільки заповіт записаний зі слів заповідача секретарем сільської ради, то заповідач повинна була зробити запис «З моїх слів записано вірно та мною прочитано вголос до підписання об 10 год. 10 хв.» власноручно та після цього поставити свій підпис. Однак, у заповіті зазначений запис зроблений не заповідачем, а іншою собою. У звязку з викладеним, відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України даний заповіт є нікчемним.

Крім того, відповідач скориставшись безпорадним станом заповідача, на другий день після виписки із лікарні, викликав секретаря сільської ради для оформлення заповіту на його користь. На думку позивача відповідач не має права на спадкування відповідно до положень ч.2 ст. 1224 ЦК України та його слід усунути від права на спадкування, оскільки протиправні дії ОСОБА_5 спрямовані на те, щоб при оформленні нового заповіту збільшити свою частку у спадщині.

Позивач та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні доводи позову підтримали, надали аналогічні пояснення та просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_8 проти позову заперечували з тих підстав, що заповіт посвідчений з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, а посилання позивача у позовних вимогах на ч. 2 ст. 1224 ЦК України також є безпідставними, оскільки відповідач не перешкоджав заповідачеві у її волевиявленні, не перешкоджав складати заповіт чи вносити до нього зміни. Доводи позовних вимог є необґрунтованими, тому просили відмовити у їх задоволенні.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 19 липня 2009 року померла ОСОБА_6, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя спадкодавець складала декілька заповітів, зокрема, 21 вересня 2001 року на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останній заповіт склала 26 червня 2009 року на користь ОСОБА_5, посвідчений секретарем виконкому Світильнянської сільської ради ОСОБА_9

31 липня 2009 року до майна померлої ОСОБА_6 відкрита спадкова справа за заявою ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 26 червня 2009 року секретарем виконкому Світильнянської сільської ради ОСОБА_9 за реєстровим номером 162.

Позивач, посилаючись на норми чинного цивільного законодавства, вважає, що заповіт є недійсним, оскільки посвідчений із порушенням вимог чинного законодавства щодо його форми та порядку посвідчення.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Судом достовірно встановлено, що оспорюваний заповіт посвідчений секретарем виконкому сільської ради ОСОБА_9 вдома у спадкодавця через її хворобу без сторонніх осіб, підпис в заповіті належить ОСОБА_6 і даний факт сторони не заперечували. Запис після тексту заповіту: «З моїх слів записано вірно та мною прочитано вголос до підписання об 10 год. 10 хв.» виконаний секретарем сільської ради.

Згідно із п.16 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. № 419 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2006 р. № 940) заповіт складається однією фізичною особою (крім заповіту, що складається подружжям). Заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складення, дати та місця народження заповідача і підписується заповідачем власноручно. Заповідач може написати заповіт власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. Посадова, службова особа може на прохання заповідача записати заповіт з його слів власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. У такому разі заповіт вголос зачитується заповідачем, який робить запис перед своїм підписом.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9, секретар виконкому Світильнянської сільської ради, яка посвідчувала оспорюваний заповіт, надала свідчення про те, що до заповідача ОСОБА_6 її покликав ОСОБА_5, під час посвідчення заповіту у кімнаті нікого, крім неї та заповідача, не було, ОСОБА_6 виявила бажання скласти новий заповіт, який вона сама підписала. Запис «З моїх слів записано вірно та мною прочитано вголос до підписання об 10 год. 10 хв.» виконала свідок, оскільки на момент посвідчення не знала, що це повинен зробити сам заповідач.

Таки чином, заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного. При посвідченні заповіту дійсно секретар виконкому сільської ради допустила порушення вищевказаного порядку посвідчення заповіту, однак, на думку суду, дане порушення є недоліком роботи секретаря сільської ради при посвідченні нею заповіту, що прирівнюється до нотаріально посвідченого, і абсолютно ніяким чином не вплинуло на вияв волі заповідача, а позивачем не доведено, що волевиявлення заповідача не відповідало його волі.

Позовні вимоги в частині усунення ОСОБА_5 від права на спадкування відповідно до ч.2 ст. 1224 ЦК України також задоволенню не підлягають, так як є необґрунтованими, нічим недоведеними та безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Жодних із вищезазначених дій, які б вчинив відповідач, позивачем не доведено, а судом не встановлено. Доводи позивача про те, що про дії спрямовані на примушування до складання заповіту з метою збільшення його частки у спадщині свідчить те, що на другий день після виписки з лікарні і за декілька днів до смерті, відповідач привіз секретаря сільської ради для складання ОСОБА_6 заповіту на його користь, є безпідставними та необґрунтованими.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надали свідчення про те, що за спадкодавцем доглядали обоє племінників, як позивач так і відповідач, стосунки між ними завжди були добрими, з приводу розподілу спадщини нічого не знають.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1224, 1247, 1257 ЦК України, ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин