РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Сілантьєва Е.Є.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 16402,89 гривень, а також витрати на оплату правової допомоги у сумі 800 гривень, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, сплачені при подачі позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 05 грудня 2008 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача позику у сумі 14354,73 гривень, що в еквіваленті складає 1950 доларів США, зі строком повернення до 19 грудня 2008 року. На теперішній час грошове зобовязання відповідач не виконав.

Позивач та представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, якими просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з′явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом не надав.

Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

25 грудня 2008 року між сторонами був укладений та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 договір позики, згідно якого Позичальник ОСОБА_3 позичив у Позикодавця ОСОБА_2 14354,73 гривень, що за домовленістю сторін дорівнює 1950 доларів США із строком виплати до 19 грудня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позивальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач до теперішнього часу не виконав грошове зобовязання.

Згідно з вимогами ст.. 1050 ЦПК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Судом не встановлено існування домовленості між сторонами про виконання простроченого грошового зобовязання без урахування індексу інфляції та трьох процентів річних.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошового зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України.

Суд задовольняє позовні вимоги про стягнення суми інфляції у межах заявлених позовних вимог за період з 18 грудня 2008 року по листопад 2009 року.

При обчисленні суми індексації грошового боргу суд виходить з наданих позивачем даних про розмір інфляції, згідно яких у 2009 році індекси інфляції у процентах склали: січень 102,9 %, лютий 101,5 %, березень 101,4 %, квітень 100,9 %, травень 100,5 %, червень 101,1 %, липень 99,9 %, вересень 100,8 %, жовтень 100,9 %, листопад 101,1 %. Всього за період прострочення виконання грошового зобовязання сума індексації боргу складає 1623,26 гривень.

Суд задовольняє позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних у межах заявлених позовних вимог за період часу з 19.12.2008 року по 24.12.2009 року - 370 днів прострочення виконання грошового зобовязання у сумі 424,90 гривень.

Таким чином сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за період прострочення грошового зобовязання з січня по листопад 2009 року складає 16402,89 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Згідно квитанцій ХОУ Ощадбанка від 29.12.2009 року № 59, № 60, позивачем при предявленні позову до суду були сплачені судовий збір у сумі 164,03 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень.

Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно договору про надання юридичних послуг від 29.12.2009 року та свідоцтва серії Д№ 149221, позивач звертався до ФО-П ОСОБА_4 за юридичною допомогою, вартість якої, згідно квитанції від 29.12.2009 року сплачена у сумі 800 гривень.

Суд частково задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги на суму 250 гривень. При цьому суд виходить з того, що правова допомога була надана ОСОБА_4 у вигляді оформлення позовної заяви та участі в одному судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 11, 79, 84, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, ст..ст. 16, 625, 1048-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 16402 (шістнадцять тисяч чотириста дві) гривні 89 копійок гривень суму боргу за договором позики від 05 грудня 2008 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобовязання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору у сумі 164 (сто шістдесят чотири) гривень 03 копійки, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 (тридцять) гривень 00 копійок, витрати по оплаті правової допомоги у сумі 250 (двісті пятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: