overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
справа № 2-1155/10
провадження у справі № -
У Х В А Л А

Іменем України

26.05.2010 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Савицька Л.Й., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2010 року позивачі звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просили розірвати договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у звязку із його невиконанням, а саме: п.2 договору купівлі-продажу від 27 вересня 2002 року.

05.05.2010 року ухвалою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області вищевказана позовна заява була залишена без руху з наданням позивачам строку до 26.05.2010 року для усунення її недоліків.

25.05.2010 року на адресу суду на виконання вимог ухвали судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.05.2010 року від позивачів надійшла позовна заява, із змісту якої вбачається, що недоліки були ними усунуті частково.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, оскільки позивачами при подачі позову державне мито сплачено по явно заниженій ціні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна. Позивачами вказана ціна позову в сумі 2054 грн., що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірної квартири. А тому суд, у відповідності до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, визначає їй розмір судового збору в 1 700 грн.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку позивачам для можливості усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 80, 119 - 121, 209 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для виконання ухвали судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.05.2010 року до 11 червня 2010 року.

Розяснити, що в інакшому випадку їх позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їм з усіма додатками.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Справа № 2-65/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивачка в заяві посилається на те, що 28 лютого 2003 року був зареєстрований шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, їй одній важко сина утримувати, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно.

У попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав.

У відповідності до ст.130 ЦПК України суд ухвалив слухати справу у попередньому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони 28 лютого 2003 року зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка сама утримує сина, тому звернулася із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно.

У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Керуючись ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 14, 57, 88, 130, 174, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого Фастівська дистанція колій, майстром на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 січня 2010 року.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів в межах сум платежу за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Рокитнянського районного суду Київській області.

Від сплати судового збору на користь держави ОСОБА_2 звільнити як потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Справа № 2-80/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом прокурора Рокитнянського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Рокитнянської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, -

у с т а н о в и в :

В позовній заяві прокурор ставить питання перед судом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 26.09.05 перебуває на вихованні у дитячому будинку «Чебурашка» смт.Рокитне.

За цей час відповідач не відвідував сина, не цікавився його умовами життя, утримання, розвитком, вихованням, станом здоров»я, навчанням, не телефонував та не листувався.

Рішенням Рокитнянського райсуду від 20.02.07 у відповідача було відібрано сина ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав та постановлено стягувати аліменти на його утримання в дитячому будинку. Після судового рішення відповідач ніяких висновків не зробив, продовжує ухилятися від виконання батьківських обов»язків, відвідав сина лише раз, матеріально не підтримує, не створив належних умов для повернення сина в сім»ю.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав, третя особа не заперечує проти його задоволення.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

У відповідності до ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем у судовому засіданні суд постановляє рішення без подальшого слухання справи.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: п.2) ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні, з позовної заяви та матеріалів, доданих до неї встановлено, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню сина, не відвідує його, не цікавиться його перебуванням у дитячому будинку, станом здоров»я, навчанням, тощо.

Керуючись ст.ст.164 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 14, 57, 88, 174, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати неповнолітнього ОСОБА_1 на опікування державному опікуну над неповнолітніми вихованцями дитячого будинку комбіновано-змішаного типу «Чебурашка» смт.Рокитне ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Рокитнянського районного суду Київській області та 8 грн. 50 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-3579/2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Костюченко Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року Виконавчий комітет Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування кімнатою 47 в Гуртожитку по вул. Горького, 2-Б в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач, хоча і зареєстрований у вказаній кімнаті, проте не проживає в ній більше шести місяців, кімната замкнена.

Виходячи з вищевикладеного, позивач просив суд визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування зазначеним житлом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник СКП «Гуртожиток» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Гуртожиток по вул. Горького, 2-Б в м. Миколаєві належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва і перебуває на балансі СКП «Гуртожиток».

ОСОБА_1 зареєстрований в кімнаті № 47 гуртожитку по вул. Горького, 2-Б в м. Миколаєві з 29.06.2006 р. Окрім відповідача у вказаній кімнаті інших осіб не зареєстровано.

Відповідно до Акту від 01.02.2010 р. ОСОБА_1 не проживає в кім. № 47 гуртожитку по вул. Горького 2-Б з 2006 р. Кімната зачинена.

Відповідно до Довідки Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області № 21/8-1616 від 19.02.2010 р. ОСОБА_1 як особа яка розшукується на обліку не перебуває.

Згідно довідки Відділу інформаційних технологій Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області від 23.02.2010 р. відомості щодо засудження та відбуття покарання ОСОБА_1 відсутні.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10,14 30,60,212-214,226 ЦПК України,

суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Миколаївської міської ради задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою № 47 по вулиці Горького, 2-Б у м. Миколаєві.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2н-1009/2010
Комсомольський міський суд
С У Д О В И Й Н А К А З
30 грудня 2010 рокум. Комсомольськ
Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий В.В., розглянувши заяву Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Комсомольська до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 1457,63 грн. встановив:
ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: Комсомольськ, АДРЕСА_1 та користуються наданими стягувачем послугами з холодного питного водопостачання і водовідведенням. В порушення вимог ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., боржник не виконує взяті на себе зобовязання щодо сплати комунальних послуг, внаслідок чого станом на 01.11.2009 року утворилась заборгованість за використані послуги з холодного питного водопостачання і водовідведення в розмірі 1457,63 грн., що підтверджується відповідною випискою з особистого рахунку.
Оскільки стягувачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судом може бути видано судовий наказ.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, ст.ст. 88, 96, 103 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в сумі 25,50 грн.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Відповідно до статті 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Згідно ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Суддя підпис ОСОБА_2
Суддя В.В. Крикливий
Судовий наказ набрав чинності „23 березня 2011 року.
Строк предявлення до виконання три роки з дня набрання ним чинності.
Суддя В.В. Крикливий
Кременчуцький районний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Клименко С.М.

при секретарі Мойленко А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 лютого 2010 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись, що 21 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку Катерину ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини не підтримують з січня 2010 року із за різних поглядів на сімейні проблеми, на ґрунті чого між ними виникали сварки, що і привело до втрати почуття любові і поваги і розпаду сім'ї, тому і просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала і просила задовольнити, розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу.

Оскільки заперечень до позову не надійшло, він визнаний відповідачем і це не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів сторін та інших осіб, то в відповідності до ст. 130 ч.4 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і, оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 1998 року в Піщанській сільській раді Кременчуцького району, актовий запис № 30.

Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2010 року із-за різних поглядів на сімейні проблеми із - за чого між подружжям постійно виникали сварки, що і привело до розпаду сім'ї, і не підтримуючи відносин тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї, і тому шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Держмито необхідно стягнути з обох сторін.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 серпня 1998 року в Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № ЗО між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 держане мито на користь держави в сумі 17 грн. ( сімнадцять) 00 коп., з ОСОБА_1 17 грн. / сімнадцять/ 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів після його проголошення і апеляційної скарги на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або подачею апеляційної скарги на протязі 10 днів після його проголошення без подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ С.М. КЛИМЕНКО
Справа № 2-1816/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
в складі: г о л о в у ю ч о г о судді Нікітішина В.П.
при с е к р е т а р і - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Борщівської сільради Котовського району Одеської області про визнання права власності
Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з цим позовом, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина в вигляді домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 2.9834 га. на території земель Борщівської сільради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку ОД №009808. Домоволодіння чоловік, ОСОБА_3 , успадкував після матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона прийняла спадщину чоловіка, шляхом подачі заяви до Котовської райдержнотконтори Одеської області у шестимісячний строк з дня її відкриття. Однак не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки право власності на будинок не зареєстроване в Котовському БТІ, а земельна ділянка не є зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером. Тому, виходячи з цього, просила постановити рішення суду, яким визнати за нею право власності на це спадкове майно, як за спадкоємцем першої черги за законом.
Представник позивачки у суді, адвокат Шигаль А.А. підтримав позов в повному обсязі.
Представник відповідача, сільський голова Затика Г.А., в судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій проти позову не заперечував.
Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про наступне.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в сщ.Борщі Котовського району Одеської області у віці 45 років помер, ОСОБА_3 . Який за життя успадкував після матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами по АДРЕСА_1 .
Позивачка є дружиною спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом.
Факт прийняття нею спадщини підтверджується письмовим повідомленням Котовської райдержнотконтори Одеської області від 21.10.2010 року №434/01-14.
Тому суд вважає за можливе задовольнити цей позов у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.392,1216-1223,1258,1261,1268 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -
Справа № 2 - 677/10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2009 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачка вказує на те, що 16 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між ними не склалось через втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з травня 2009 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, зазначивши, що бажає змінити прізвище на дівоче.

Відповідач позов визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16 лютого 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 95, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2. (дів. Захарова) ОСОБА_4. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з травня 2009 року. Позивачка має намір створити нову сімю. Спору стосовно спільного майна не мають.

На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Державне мито у розмірі 17 грн., що підлягає стягненню в дохід держави за реєстрацію розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (дів. Захарова) ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2. (дів. Захарова) ОСОБА_4, який зареєстрований 16 лютого 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 95.

Стягнути з ОСОБА_2 (дів. Захарова) ОСОБА_4 на користь держави державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу у розмірі 17 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.А. Спінчевська