overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 вересня 2010 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Петрюченко М.І.,

при секретарі - Ковтонюк Г.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2 010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця на утримання їхньої неповнолітньої доньки.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 491 (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), яка проживає з позивачкою (а.с.б).

Стан здоров`я і матеріальне становище дитини та відповідача задовільні.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров`я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути на її користь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Заречне Тайшетського району Іркутської області, Російська Федерація, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття починаючи з 09 серпня 2010 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині про стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено, крім відповідача, до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя
Справа № 2-792/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2010 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з квітня 1993 року по червень 2000 року вона проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_2 є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, позивачка просила суд стягувати з ОСОБА_2 кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2010 року і до його повноліття.

В попередньому судовому засіданні судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою, вказаною в позовній заяві (с. Воронівка Новоукраїнського району Кіровоградської області) зареєстрований, але не проживає, про що свідчать повідомлення УДППЗ «Укрпошта» та довідка Сотницько-Балківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за №146 від 08 квітня 2010 року.

Ухвалою суду від 15 квітня 2010 року за клопотанням позивачки було оголошено розшук відповідача ОСОБА_2 та зупинено провадження по справі до його розшуку.

08 червня 2010 року за заявою ОСОБА_1 розшук ОСОБА_2 було припинено, а провадження по справі - відновлено. Проте, на час поновлення провадження по справі суду не відома адреса місця проживання відповідача.

Тому, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості належним чином повідомити відповідача про час та місце розгляду попереднього судового засідання.

Тому, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.121, 209, 210 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без руху, надавши позивачці строк до 22 червня 2010 року для усунення вказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Горохівський районний суд Волинської області
Спава№2-1414-2010
06 вересня 2010 року Волинської області в складі: головуючого: при секретарі: за участю позивача представника відповідача
Рішення

іменем України

Горохівський районний суд,

ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Горохові справу за позовом ОСОБА_5 до Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права на земельну

частку (пай),-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області з позовом про визнання права на земельну частку (пай).

Мотивуючи свій позов тим, що з 1950 року по 1992 рік він працював в колгоспі Кірова, та був прийнятий в члени колгоспу, правонаступником даного колгоспу є КСЛ. На зборах про затвердження списків членів КСП ОСОБА_5 помилково не включили. Позивач, як член даного господарства, належить земельна частка. На даний час позивач не може розпоряджатися належним йому майном через те, що його помилково не включили б списки членів КСП, що мають право на земельну частку та через відсутність всіх необхідних документів. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 2 Указу Президента України №720/95 від 8.08.1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність

сільськогосподарським підприємствам і організаціям - право на земельну частку (пай) мають члени колективних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З копій трудової книжки серії БТ-І№6509607 вбачається, що позивач дійсно з 1950 року по 1992 рік працював в колгоспі.

Відповідно до довідки Звиняченської сільської ради №180 від 10.04.10 р. видно, що за даною сільською радою рахується землі запасу.

Судом встановлено, що в ОСОБА_5 було помилково не включено в списки на земельну частку. Суд визнає право власності позивача

і

на земельну частку та зобовязує Звиняченську сільську раду видати земельну частку з земель запасу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦГЖ України, 392 ЦК України, ст. 2 Указу Президента України №720/95 від 8.08.1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, суд ,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право ОСОБА_5 на земельну частку

(пай).

Зобов'язати Звиняченську сільську раду Горохівського району видати ОСОБА_5 земельну частку (пай) з земель запасу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_1

Головуючий:
Справа № 2-214/10
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"15" лютого 2010 р. суддя Золочівського районного суду Львівської обалсті Гуляк В,В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 19,120 ЦПК України і підсудна Золочівському районному суду Львівської обалсті.

Керуючись ст. 122 ЦПК України,-

ухвалив:

Відкрити провадження у справі.

Справу призначити до попереднього судового засідання на 16 год. 30 хв. 04.03. 2010 р.

До часу попереднього судового засідання відповідачу пропонується подати заперечення проти позову та докази, якими вони обгрунтовуються.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати особам, які беруть участь у справі, а копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів надіслати відповідачам.

У попереднє судове засідання викликати: строни.

Суддя:
ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
Справа № 2-146/10р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2010 року Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Марченко С.М.,

при секретарі Грушко Г.С.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Теплодар позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 31 грудня 1982 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за втрати почуття поваги, взаємодопомоги і підтримки. Фактично як подружжя вони не живуть разом з травня 2007 року. Спору про розподіл майна, що є їх сумісною власністю на даний час немає. В звязку з наведеним позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні ОСОБА_3 просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, з позовом згоден.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно 31 грудня 1982 року зареєстрований шлюб Вигодянською сільською Радою Біляївського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний актовий запис № 59. Неповнолітніх дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за втрати почуття поваги, взаємодопомоги і підтримки. Фактично як подружжя вони не живуть разом з травня 2007 року. Спору про розподіл майна, що є їх сумісною власністю на даний час не має. Шлюб у позивачки другий.

Згідно ст.ст.105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами, так як між ними склалися відносини, при яких збереження сімї стає не можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.105, 110, 112, 114, 115 СК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 31 грудня 1982 Вигодянською сільською Радою Біляївського району Одеської області актовий запис №59 - розірвати.

При отриманні копії рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили стягнути з позивачки - ОСОБА_1 17,0 грн. державного мита на користь держави, відповідача ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя:
Справа № 2-6851/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 року Кіровський районний суд М.Кіровограда %

в складі головуючого судді - Кабанової В.В. при секретарі - Штомпель О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Кіровоградський ливарний завод», прокуратура Кіровського району М.Кіровограда, третьої особи яка заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу, про визнання права зласності, позовної заяви третьої особи яка заявляє самостійні вимоги до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, та визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 11.10.2010 року заявлено клопотання про відвід головуючого в справі обґрунтовуючи, що розгляд справи під головуванням судді Кабанової В.В. викликає сумнів щодо об'єктивності головуючого.

Представник позивача зазначив, що головуючим на його думку було постановлено неправомірне рішення щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно. На думку представника з заявою щодо забезпечення позову може звернутись лише заявник. Вважає, що суддя Кіровського районного суду Кабанова В.В. є некомпетентним суддею та не в змозі прийняти законне та обґрунтоване рішення, допускає систематичне порушення норм чинного законодавства а тому має бути відсторонена від участі у розгляді справи шляхом відводу.

Арбітражний керуючий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що позивач в разі не погодження з рішенням суду мав можливість щодо оскарження зазначених ухвал в встановленому порядку. Заперечує щодо задоволення клопотання.

Представник третьої особи яка заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання.

Відповідно до ч.І ст. 151 ЦПК України. Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Згідно ст.. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Посилання представника позивача про прийняте на його думку неправомірного рішення суду, не містить в собі факту, що засвідчує упередженість судді по розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20-23 цього Кодексу, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Керуючись ст. ст. 20-24 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_6, про відвід головуючого судді у справі ОСОБА_7 відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда В. В. ОСОБА_7
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
25.03.2010 року Номер справи № 2н-10/10
Провадження №-
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Кондратюк А.Д.,
розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості, відповідно до ст.ст. З, 15. 95 - 105 ЦПК України, ст.ст. 526-527,530. 1050.1054 ЦК України.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області ОСОБА_2
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування.
Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (стаття 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ набирає чинності "___" _____________ року
Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання протягом 1-го року.
Судовий наказ видано ____________________ року
Суддя Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області ОСОБА_2
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
' ~ ' №2-н-541/10
СУДОВИЙ НАКАЗ
24 вересня 2010 року м.Бровари Київської області
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Бровариводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водокористування та водовідведення,
22 вересня 2010 року до суду надійшла заява комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Бровариводоканал», в якій заявником викладено прохання видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 липня 2009 року по 01 вересня 2010 року в сумі 682 грн. 00 коп.
Перевіривши заяву про видачу судового наказу, додані до неї документи, на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.526 ЦК України, керуючись ст.ст. 95-98 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 25 (двадцять пять) грн. 50 коп. та на користь комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Бровариводоканал» витрати понесені цим підприємством на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО (тридцять) грн. 00 коп.
Суддя В.О.Василишин
Відповідно до статті 104. Цивільного процесуального видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його' копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувана з копіями доданих до неї документів. Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день' проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.
Згідно із статтею 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Заява про скасування судового наказу повинна відповідати вимогам статті 105 ЦПК України.
Заява боржника про скасування судового наказу, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановляння ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (стаття 105-1 ЦПК України).
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Судовий наказ набрав законної сили «________» ________2010 року
Суддя В.О. Василишин
Барський районний суд Вінницької області
справа 2 «ц» - 880 /10 року.
У Х В А Л А

іменем України

25.10.2010 року м. Б а р

Барський районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого-судді Бурденюка С.І.

При секретареві Бажановій Ж .І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бар

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі ,про перерахунок пенсії ,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Барського районного суду знаходиться цивільна справа

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі ,про перерахунок пенсії .

Заслухавши думку позивача, відповідача , суд приходить до висновку , що вказаний спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства , а цивільна справа підлягає до закриття . До такого висновку суд дійшов з наступних мотивів.

В ст. 205 ч.1.ЦПК України зазначено « суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо « справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства»

Згідно із статтею 17 КАС України «Компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ»

1. Компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

2. Компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

В своєму позові позивач ОСОБА_1 оскаржує дії Управління Пенсійного фонду України у Барському районі , тобто суд вважає , що порушено право позивача в сфері публічно-правових відносин .А тому справу неможливо слухати в порядку ЦПК України .

На підставі наведеного вище , суд керуючись Рішенням Конституційного Суду України №19 РП /2010 у справі №1-40/2010 року,ст.ст.205 ч.1,208-210 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В:

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі ,про перерахунок пенсії закрити.

Розяснити позивачу її право на звернення до адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом протягом 5 (пяти) днів.

Суддя