Справа № 2-41/2010
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2010 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Лугцан О.В. секретаря- Воробйової A.M.

розглянувши у вікритому судовому засіданні в смт. Ружині цивільну справу за

позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітьої дитини.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1II. звернулася з вищеназваним позовом , мотивуючи його тим, що 18.06.1989 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого в даний час відповідач коштів не надає. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі УА частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з часу подачі заяви і до повноліття.

В суд позивачка ОСОБА_1, не з»явилася, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність позовні вимоги підтримала і просить їх задовільнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з»явився подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю і просить їх задовільнити.

Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на дитину, а самій позивачці, важко належним чином утримувати дитину.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія ІІ-ТП № 297769 від 18.06. 1989 року виданого Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 уклав шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №11, прізвище після реєстрації шлюбу Ремез.

Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-ТП № 008789 від 28 липня 1995 року виданого Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивачка та відповідач.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.З ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері /батька/ і /або / утвердій грошовій

сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ч.І ст. 80 ЦПК України , судовий збір, зі сплати якого позивачка звільнена віповідно до п.5 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України»Про державне мито», стягується з відповідача в доход держави. Керуючись ст.ст.180,п.З ст.181, 182, п.1 ст.183, п.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 15,30, 62, 80, 203, 209 ЦПК Укаїни, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі % частки всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви з 14.12. 2009 року і до досягнення повноліття дитини ОСОБА_3 до 02.07.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 51 грн. /пятдесят одна гривня/.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн.( сто двадцять гривень): реквізити отримувача : Ружинський районний суд Житомирської області, код ЗКПО 22062421, № р/р 0550, банк отримувача:ГУДКУ у Житомирській області, МФО 811039.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , якщо заяви про апеляційцне оскарження подано не

було.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до Ружинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О. В. Митюк.