РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Справа №2-594/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Васильчука С.Ф.;

при секретарі Воробей Т.В.;

представників позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ДП ДАК «Хліб України», Черняхівського комбінату хлібопродуктів про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

встановив

18.10.2010р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав , що він працював у відповідача на посаді головного інженера та, у зв'язку з постійними затримками по виплаті зарплати, він звільнився з роботи 16.03. 2010р. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідач з дня звільнення по даний час не провів розрахунку з ним по заробітній платі. Згідно вимог ст. 117 КЗпП України, у випадку затримки розрахунку при звільненні, відповідач зобов'язаний сплатити працівникові середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку про що і просить позивач в своєму позові, а також просить стягнути з відповідача завдану йому затримкою розрахунку моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали , уточнивши заявою позовні вимоги. Представник відповідача позов не визнав , пославшись на відсутність вини відповідача по затримці розрахунку з тих підстав, що підприємству своєчасно боржниками не сплачено певні кошти , що і потягнуло затримку у виплаті розрахункових.

Заслухавши пояснення позивача , його представника, представника відповідача суд приходить до переконання про те , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: правовідносини регулюються ст. 116,117, 237-1 КЗпП України;

з пояснень позивача, представника відповідача , підтверджених письмовими доказами вбачається , що до 16.03.2010р. позивач знаходився в трудових відносинах з відповідачем, чого не заперечив в судовому засіданні представник відповідача та зазначене стверджується копією трудової книжки позивача /а.с.5-6 /;

представник відповідача не заперечив проти того , що з часу звільнення по даний час з позивачем не проведено розрахунку при звільненні;

згідно вимог законодавства - ст, 117 КЗпП України , відповідач забов'язаний сплатити позивачу середньомісячний заробіток з дня звільнення по час фактичного розрахунку; позивач просить суд стягнути середньомісячний заробіток з дня звільнення по день винесення судового рішення , що є його правом;

час затримки розрахунку з 16.03.2010р. по 18.11.2010 р. становить 164 робочих дні. При визначенні середньомісячного заробітку суд враховує заробіток за два останніх повних місяці роботи позивача - листопад , грудень 2009р. у зв'язку з тим , що як вбачається з слів позивача, представника відповідача, останні два місяця перед звільненням - січень . лютий 2010р. були скорочені робочі дні, хоча накази про це відсутні. Тому з згоди сторін та їх представників , суд розраховує середньомісячну заробітну плату за два останніх повних місяця роботи позивача - листопад, грудень 2009р.;

згідно довідки наданої позивачем за вказані місяці він отримав зарплату - листопад -2857 грн. 14 коп., а за грудень - 2819 грн. 67 коп. Середньоденна зарплата становить (5676 грн. 81 коп .: на 45 робочих днів)-126 грн. 15 коп. Час затримки розрахунку становить 164 дні. Середньомісячна зарплата за час затримки розрахунку до стягнення ( 164 дні X на 126 крн. 15 коп.) 20 тис 688 грн. 60 коп;

щодо моральної шкоди , то суд знаходить її частково доведеною в суді так як з вини відповідача були порушені права позивача на зароблену , але не отриману заробітну плату, яка фактично є власністю позивача. Відповідач , порушуючи права позивача на зароблену зарплату , невідворотно поставив його в такі умови, коли позивач змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Однак, суму заявленої до стягнення моральної шкоди суд знаходить завищеною та в повному обсязі не доведеною в судовому засіданні;

щодо посилання представника відповідача на те , що відповідач не міг своєчасно сплатити позивачу зарплату та розрахункові у зв'язку з тим , що самому відповідачу певні підприємства винні кошти які не повертають ,не може знімати вину з його щодо виплати розрахункових і не задоволення позовних вимог щодо моральної шкоди. Крім того , КЗпП України ( спеціальна норма ) взагалі не передбачає встановлення вини роботодавця при виплатах розрахункових , зарплати, стягненні моральної шкоди. Також суд враховує і ту обставину , що при наявності першочергових платежів - заборгованості по зарплаті , відповідач тільки незначну суму прибутку спрямовував на погашення такої заборгованості, а значні кошти направляв для погашення інших боргів.

На підставі вищенаведеного, ст. ст. ,116,117, 237-1 КЗпП України , керуючись ст.,ст. 209,212-215 ЦП К У країни, суд,-

Вирішив

Позов задоволити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Черняхівського комбінату хлібопродуктів на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - з 16.03.2010 р. по день винесення судового рішення - 18.11.2010р. в сумі 20 тисяч 688 грн. 60 коп. та моральну шкоду в сумі 500 гривень.

В останній частині позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ДП ДАК «Хліб України» Черняхівського комбінату хлібопродуктів на користь держави держмито за дві позовні вимоги в сумі 276 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технісне забезпечення розгляду справи на користь ТУ ДСА в Житомирській обл. в сумі 157 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський райсуд протягом 10 діб після його проголошення.

Головуючий- суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: