Справа №22-ц-2017 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року м.Суми

колегія судді в судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Гагіна М.В.

суддів: Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Роменському МВ ГУ МВС України в Сумській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою №29 у будинку №69 по вул.Маяковського у м.Ромни.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 08 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її зустрічного позову та відмову у задоволенні ОСОБА_2

При цьому зазначає, що вона не проживає у спірній квартирі з лютого 1995 року з поважних причин.

Вважає, що строк позовної давності звернення до суду сплив ще у 1998 році.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01 листопада 1989 року ОСОБА_2, на підставі рішення виконкому Роменської міської ради народних депутатів від 13 вересня 1989 року №165, на спірну квартиру був виданий ордер №424 у складі сімї: він та його дружина ОСОБА_3

Спірна квартира є двокімнатною, благоустроєною, жилою площею 27 кв.м., розташована на 5 поверсі пятиповерхового панельного будинку.

11 липня 1990 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «Масюк».

З довідки КП «Житло-експлуатація» №607 від 06 жовтня 2009 року вбачається, що сторони зареєстровані у спірній квартирі, наймачем якої є ОСОБА_2

Відповідно до акту перевірки паспортного режиму, проведеної працівниками ЖЕД №2, від 04 червня 2001 року №174 у спірній квартирі ОСОБА_1 не проживає, її речей у квартирі немає.

Відповідно до довідки КП «Роменське МБТІ» №1558 від 02 листопада 2009 року за ОСОБА_1 зареєстрована квартира ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 1994 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 у спірній квартирі не проживає з літа 1994 року, а її постійним місцем проживання є квартира АДРЕСА_1.

30 жовтня 2004 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, а 24 березня 2010 року його розірвала.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 вибула з спірної квартири в інше жиле приміщення в цьому ж населеному пункті, а тому втратила право користування нею.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 не тільки втратила право користування спірною квартирою, в силу положень ч.2 ст.107 ЖК України, а і втратила інтерес до спірної квартири як житла, не надано доказів чинення їй перешкод у користуванні ним.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясувавши обставини справи, вірно встановив юридичну природу спірних правовідносин й застосував відповідні їм норми матеріального права.

Відповідно до частини 2 статті 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

За змістом цієї норми права немає значення наявність реєстрації у спірній квартирі, а також відсутності такої реєстрації за новим місцем проживання.

Матеріалами справи підтверджується і ОСОБА_1 не заперечується, що вона розірвавши з позивачем шлюб, з 1994 року проживає у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання. Більше 10 років спірною квартирою не цікавилась (а.с.7).

А тому, в силу положень ч.2 ст.107 ЖК України, втратила як право на користування квартирою №29 у будинку №69 по вул..Маяковського у м.Ромни, так і вселення до неї.

Доводи апеляційної скарги щодо не проживання у спірній квартирі з поважних причин не спростовують висновків суду про обрання ОСОБА_1 іншого місце проживання, утворення в ньому іншої сімї, а відтак і не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: