АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 4218 Головуючий суддя І інстанції Жмуд
Провадження № Суддя доповідач Зазулинська Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі%

головуючого - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів - ТАБАЧНОЇ Н.Г., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про поновлення строку звернення до суду, зобов»язання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як « дитині війни», - встановила:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просила поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав за період з 01.01. до 31.12.2008року і зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2008 рік, а саме за період з 01.01.2008 року до 31.12.2008 року.

Справу з посиланням на похилий вік та стан здоров»я просила розглянути без її участі участі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року має право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, яка в повному обсязі йому не виплачувалась.

Відповідач проти позову заперечував. Вважав, що відсутні підстави для поновлення пропущеного позивачкою строку звернення до суду та правові підстави для його задоволення. Розгляд справи просив проводити без участі свого представника.

Справа розглянута в порядку письмового провадження за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2010 року позов ОСОБА_1. задоволено частково.

Визнана протиправною бездіяльність УПФУ в Лозівському районі щодо невиконання приписів ст..6 Закону України « Про с соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Зобовязано УПФУ в Лозівському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

В апеляційній скарзі УПФУ в Лозівському районі Харківської області просить скасувати вказану постанову суду від 18 січня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову,посилаючись на порушення судом першої інстанції матеріального і процесуального права, зокрема зазначає, що не є належним відповідачем по справі.

ОСОБА_1 постанову суду не оскаржила, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду апеляційним судом Харківської області і розглядається за правилами ЦПК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI, який набрав чинності 10 березня 2010 року.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги судова колегія доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Справа розглянута судом першої інстанції з дотриманням процесуальних норм КАС України, діючих на час розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Лозівському районі , отримує пенсію за віком і належить до категорії громадян, яким відповідно до Закону № 2195-IV встановлено правовий статус дитини війни.

Згідно до ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.41 розділу 2 ЗУ № 107-YI від 28.12.2007року «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, відповідно до якої передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема положення п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»

Зазначене рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим, і таким, що має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Право на перерахунок та виплату підвищення до пенсії позивач має з дня визнання неконституційними ряду положень Законів України про Державний бюджет на 2008 рік відповідно за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що розрахунок щомісячного підвищення необхідно проводити з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-IV на висновки суду не впливають.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Безпідставними є і посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних коштів для реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-1V, оскільки реалізація позивачем права на підвищення пенсії, яке базується на чинному законі України, не може бути постановлено у залежність від бюджетних асигнувань. Судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування ПФУ, а тому посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів - не ґрунтуються на матеріалах справи.

Судова колегія визнає, що постанова ухвалена судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для залишення її без змін і відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відхилити.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена

у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді