Справа №22-ц-408 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Білецького О.М.,

суддів Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 січня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3, національної акціонерної страхової компанії «Оранта»

про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

В червні 2009 року позивач звернувся з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 08 січня 2009 року о 10 год. на перехресті вул. Лінійної та Замостянської у м. Суми з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний йому автомобіль НОМЕР_1, зазнав механічних ушкоджень. На його ремонт він витратив власні кошти у сумі 32180 грн., але національна акціонерна страхова компанія «Оранта», між якою та відповідачем мала місце угода про страхування цивільної відповідальності, частково відшкодувала йому витрати, лише у сумі 25605 грн. 38 коп. Різницю між фактичним розміром майнової шкоди та страховою виплатою у сумі 6574 грн.62 коп. він просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь, а також 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок пошкодження його майна, він зазнав душевних страждань, переніс нервовий стрес і тривале хвилювання та зазнав змін у звичайному для нього способі життя із-за неможливості користуватися автомобілем.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 січня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 грн. за завдану моральну шкоду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено в звязку з їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що надав достатньо доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, який підтримав скаргу з мотивів в ній викладених, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4 та представника НАСК «Оранта» ОСОБА_5, які заперечують проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 січня 2009 року о 10 год. на перехресті вул. Лінійної та Замостянської у м. Суми сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 зазнав механічних ушкоджень. Постановою Сумського районного суду Сумської області від 26 січня 2009 року ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н. 48-057 ОА, визнано по факту даного ДТП винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Згідно звіту №26 дослідження спеціаліста товарознавця від 29 січня 2009 року розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_2, внаслідок пошкодження автомобіля, складає 30726,46 грн.

20 травня 2009 року Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», між якою та ОСОБА_3 мав місце договір про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності, виплатила йому страхове відшкодування за вирахуванням суми ПДВ у розмірі 25605 грн. 38 коп. при ліміті відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого 35000 грн. при нульовій франшизі.

Вказані факти правильно встановлені судом на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, на які суд послався в рішенні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Всупереч цим вимогам позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ним відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з врахуванням податку на додану вартість.

Наданий ним акт виконаних робіт на поставку автозапчастин, складений приватним підприємцем на суму 23580 грн. не містить доказів сплати зазначеної суми.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов правильного висновку про недоведеність позивачем того, що він проводив витрати на ремонт автомобіля з урахуванням ПДВ.

Відповідно до ст. 1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на викладене є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про заподіяння з вини відповідача моральної шкоди позивачу і необхідність її стягнення.

Проте, колегія суддів не може погодитись з визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди у сумі 500 грн.

Так, при його визначенні суд належним чином не врахував, що дорожньо-транспортна пригода та її наслідки безумовно викликали душевні страждання у позивача і завдали йому майнових втрат, що через несвоєчасне відшкодування змусило його проводити ремонт автомобіля за власні кошти та на строк понад місяць змінило звичайний для нього спосіб життя.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що моральна шкода позивачу завдана в більших розмірах і з врахуванням того, що ОСОБА_3 погоджувався сплатити йому 2000 грн., вважає за необхідне рішення в цій частині змінити та збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до цієї суми.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, п.п.1,3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 січня 2010 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а не 500 грн. як зазначено в рішенні місцевого суду.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: