Сумський районний суд Сумської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням суді - ОСОБА_1 при секретарі - Кібкало І.А. з участю сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 представників відповідачів -ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5. ОСОБА_6 та Жовтневої селищної ради Білопільського району про визнання недійсним заповіту від 3 липня 2007 року, усунення від право на спадкування за заповітом ОСОБА_6, стягнення 650 гривень заборгованості за договором позики, 350 гривень моральної шкоди та зобов»язання до встановлення гранітного пам»ятника та за зустрічним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту від 3 липня 2007 року з тих підстав, що 9 вересня 1994 року їх батько ОСОБА_9 заповів їм все належне йому майно, а 8 січня 2007 року він помер.

Після його похорон вони звернулися з письмовими заявами про прийняття його спадщини до Сумської райдержнотконтора і від її державного нотаріуса дізнались, що 3 липня 2007 року їх батько склав новий заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_5, який був посвідчений секретарем Жовтневої селищної ради Білопільського району.

На час складання заповіту їх батьку ОСОБА_9 виповнилось 82 роки та 9 місяців, в останні роки почастішали випадки несприйняття ним дійсних подій, за рік до смерті він перебував на лікуванні в КУ «Сумська МКЛ № 1», де поводив себе неадекватно і на день складання та посвідчення заповіту він був недієздатним, тому просили визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5. який був посвідчений 3 липня 2007 року секретарем Жовтневої селищної ради Білопільського району.

За ухвалою суду в якості третьої особи на стороні відповідача було притягнуто Жовтневу селищну раду Білопільського району.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з новою позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту від 3 липня 2007 року, усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_6 та стягнення з ОСОБА_6 он Г.К. на користь ОСОБА_4 650 гривень заборгованості за договором позики і 350 гривень моральної шкоди, в якій вони доповнили та збільшили позовні вимоги. В ній вони вказали, що їх батько з 1980 року був інвалідом третьої групи, з 1991 року - інвалідом другої групи, а з 2003 року - інвалідом першої групи і його весь час необхідно було підтримувати. ОСОБА_5 неодноразово возив їх батька для отримання грошей з його грошового вкладу, пенсії та паю. але жодного разу не привіз його до кваліфікованого лікаря та до них. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були зацікавлені лише в його грошах, але при цьому не надавали йому необхідної медичної допомоги та догляду і не надали їм можливості бачитись з ним, щоб він не міг пожалітися.

їх батько вже декілька років хворів та був інвалідом першої групи, згідно довідки МСЕК він потребував постійного стороннього догляду, не міг дістатися до лікарні та отримати необхідну допомогу, вони жодного разу не відвезли його до лікаря, що є ухиленням від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Секретар Жовтневої селищної ради ОСОБА_8 склала заповіт зі слів батька, після чого зачитала його йому в голос і він його підписав. Але згідно вимог ч. 2 ст. 1248 ЦК заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках і ст. 1253 ЦК України/. У випадках , встановлених абзацом третім частини другої ст. 1248 і ст. 1252 ЦК України присутність не менше двох свідків при посвідченні заповіту є обов»язковою.

Вважали, що заповіт було складено з порушенням вимог до його посвідчення і згідно вимог ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним. В зв»язку з цим просили визнати недійсним заповіт від 3 липня 2007 року та усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_6 он Г.К.

В 2006 році ОСОБА_6 позичила ОСОБА_4 гроші в сумі 650 гривень, які їй не повернула, тому ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_6 650 гривень заборгованості за договором позики та 350 гривень моральної шкоди за невиконання свого зобов»язання.

За ухвалою суду в якості співвідповідача замість третьої особи було притягнуто Жовтневу селищну раду Білопільського району.

В доповненні до позовної заяви від 1 грудня 2009 року ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 просили : визнати недійсними заповіт від 3 липня 2007 року, усунути від права спадкування за законом ОСОБА_6 та зобов»язати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 встановити пам»ятник на могилі їх батька. В обгрунтування своїх вимог вони вказали, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тримали батька лежачим в будинку, нікуди його не виводили, майже нічого не давали йому їсти, нічого йому не купували, жодного разу не запросили до нього лікаря і робили це навмисно, щоб він скоріше помер.

ОСОБА_9 взагалі не був зареєстрований на території Жовтневої селищної ради, був інвалідом 1-ї групи і тяжко хворою людиною, сліпим та глухим та потребував постійної моральної допомоги.

Заповіт був посвідчений секретарем Жовтневої селищної ради з порушенням вимог ст. 1253 ЦК України за відсутності свідків, батько не знав що підписував, якщо взагалі підписував заповіт, ще й в присутності відповідачів, не міг сам ні писати, ні читати, вона не мала права це робити і при його посвідченні порушила вимоги щодо його форми, тому він є нікчемним.

В письмовій заяві від 4 січня 2010 року позивачки просили зобов»язати ОСОБА_6 он Г.К. та ОСОБА_6 она О.М. встановити на могилі їх батька гранітний пм»ятник.

ОСОБА_6 он О.М. та ОСОБА_6 он Г.К. звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення їх від права на спадкування після смерті їх батька ОСОБА_9, який помер 8 січня 2008 року, з тих підстав, що ОСОБА_9 був інвалідом 1-ї групи, потребував матеріальної допомоги у придбанні ліків, часткового догляду за ним у вигляді готування їжі. пранні, прибиранні та таке інше.

В 2003 році після смерті його дружини - ОСОБА_11 ОСОБА_9 забрала до себе ОСОБА_4, яка мешкала в своїй квартирі в м. Суми. ОСОБА_6 провідувала там батька, привозила продукти харчування, допомагала грошима на придбання медичних препаратів. ОСОБА_9 мешкав в квартирі ОСОБА_4 до квітня 2007 року, після чого його забрала до себе в свою квартиру ОСОБА_2, де він пробув всього декілька днів.

12 квітня 2007 року ОСОБА_2 привезла ОСОБА_9 до ОСОБА_6 за місцем її мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_1, де залишила його біля подвір»я домоволодіння. ОСОБА_2 нічого не сказавши ОСОБА_6 та не надавши особисті речі ОСОБА_9 поїхала до себе до дому в м. Суми.

З 12 квітня 2007 року ОСОБА_12 став мешкати у своєї дочки ОСОБА_6 в домоволодінні в с. Лікарське по вул. Болгарській № 90, Сумського району, де ОСОБА_6 та ОСОБА_5 доглядали за ним, піклувалися про нього, придбавали для нього все необхідне для нормального життя, в тому числі медичні препарати.

З 12 квітня 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навіть не згадали про існування батька, не провідували його не поздоровляли його з 9 травня 2007 року та днем народження - 28 жовтня 2007 року.

В середині вересня 2007 року стан здоров»я ОСОБА_9 погіршився і ОСОБА_6 викликала сестер, щоб відвідали батька, але приїхали його провідати лише ОСОБА_2 та ОСОБА_3 При цьому жодна з них нічого ОСОБА_9 не привезли, не дали грошей на його лікування, не надали йому ніякої допомоги та не проявили до нього належної уваги та співчуття, вели розмову не за здоров»я батька, а за його спадщину і пробувши близько години повернулися в м. Суми.

З 12 квітня 2007 року до 8 січня 2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не тільки не піклувалися про свого батька ОСОБА_9, а покинули його на сваволю, очікуючи, щоб той скоріше помер, і ухилялись від надання йому допомоги, оскільки за життя ОСОБА_9 через похилий вік та хворобу був у безпорадному стані.

В зв»язку з цим просили усунути їх від права на спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_9, який помер 8 січня 2008 року.

В судовому засіданні позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свій позов підтримали в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не визнали повністю, оскільки вони до квітня 2007 року доглядали за батьком і надавали йому необхідну допомогу, після 12 квітня 2007 року ОСОБА_2 приїздила до нього в с. Лікарське 2-3 рази, привозила до нього продукти харчування. ОСОБА_3 приїздила до нього 1 раз в червні 2007 року і з ним спілкувалась, ОСОБА_4 приїздила до нього 1 раз у вересні 2007 року і з ним спілкувалась, відповідачі перешкоджали їм спілкуватись з батьком, забрати його з відти до себе і доглядати за ним і вони понесли витрати на його поховання.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визнали повністю, оскільки після 12 квітня 2007 року вони доглядали за ОСОБА_9, надавали йому необхідну допомогу, забезпечували його медичною допомогою, вони не зобов»язані встановлювати гранітний пам»ятник на його могилі, а ОСОБА_6 он Г.К. не позичала грошей в ОСОБА_4, а їй їх тоді подарував батько на потреби господарства.

Представник відповідача - Жовтневої селищної ради Білопільського району позов не визнала повністю, оскільки при посвідченні заповіту 3 липня 2007 року ОСОБА_9 не був глухим та сліпим, розумів значення своїх дій та міг керувати ними і вона посвідчила його заповіт з додержанням вимог діючого законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи та медичні картки суд вважає, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно відмовити в задоволенні позову, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно відмовити в задоволенні зустрічного позову за їх необґрунтованістю.

Позивачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6 он Г.К., ІНФОРМАЦІЯ_5, є дочками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, копіями свідоцтв про їх одруження та копіями паспортів на них.

Після смерті його дружини з 2003 року по 12 квітня 2007 року ОСОБА_9, який був інвалідом 1-ї групи і потребував стороннього догляду, мешкав в квартирах позивачок в м. Суми і за цей час догляд за ним здійснювали ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які надавали йому необхідну допомогу, в тому числі забезпечували його медичним обслуговуванням та лікуванням, що частково визнали відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_6 он О.М. в судовому засіданні.

З 12 квітня 2007 року ОСОБА_12 за його бажанням став мешкати в домоволодінні за місцем проживання його дочки ОСОБА_6 в с. Лікарське по вул. Болгарській № 90, Сумського району, де він постійно проживав до дня своєї смерті - 8 січня 2008 року, про що не заперечували сторони в судовому засіданні.

9 вересня 1994 року ОСОБА_9 склав заповіт, за яким заповідав все належне йому майно позивачка : ОСОБА_4. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях, який був посвідчений головою виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району, що підтверджується його копією / ар.с. 6/.

11 квітня 2005 року він склав новий заповіт, за яким заповідав все належне йому майно повністю позивачці ОСОБА_4, який був посвідчений секретарем Жовтневої селищної ради Білопільського району, що підтверджується його копією / ар.с. 90/.

З липня 2007 року ОСОБА_9 склав останній заповіт, за яким заповідав все належне йому майно повністю його онуку ОСОБА_5, який був посвідчений секретарем Жовтневої селищної ради Білопільського району, що підтверджується його копією / ар.с. 23/.

ОСОБА_9 помер 8 січня 2008 року у віці 83 років, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть / ар.с. 8/.

Згідно акту амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 на час складання заповіту 3 липня 2007 року не страждав хронічним психічним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності і міг розуміти значення своїх дій та керувати ними / ар.с. 170-172/.

Згідно показань свідка ОСОБА_13 / селищного голови Жовтневої селищної ради / 3 липня 2007 року в день складання та посвідчення заповіту він близько 15-20 хвилин розмовляв в його кабінеті в приміщенні Жовтневої селищної ради з ОСОБА_9, який був в нормальному психічному стані і вів себе адекватно, а тільки ходив з палкою.

Згідно показань свідка ОСОБА_14 / діловода Жовтневої селищної ради / 3 липня 2007 року ОСОБА_9 разом з онуком та дочкою ОСОБА_6 он Г.К. прибув до Жовтневої селищної ради і під час розмови сказав їй. що він приїхав робити заповіт. Вона покликала секретаря селищної ради ОСОБА_8, яка завела його до себе в кабінет і там з ним розмовляла. Після цього вона вийшла з кабінету і сказала їй, щоб вона склала текст заповіту. Під час розмови з ОСОБА_9 вона його запитала, чому він бажав скласти заповіт на онука. Він їй на це відповів, що дочка ОСОБА_15 в нього тиха, а інші три його дочки змії і вони її заклюють, що їм потрібні його гроші, майно і пільги, ОСОБА_14 в нього був добрий психічний стан.

Згідно показань свідків ОСОБА_6 он Г.М. та ОСОБА_16 з весни 2007 року ОСОБА_9 став проживати в домоволодінні його дочки ОСОБА_6 он Г.К. в с. Лікарське, в нього була добра пам»ять, він був в нормальному психічному стані і вів себе адекватно.

Згідно вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України - за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпородному стані.

Згідно ч. 2 ст. 1248 ЦК України - якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках / ст. 1253 ЦК України/.

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України - заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Таким чином в судовому засіданні не було встановлено і позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали суду відповідних доказів, що станом на 3 липня 2007 року під час складання та посвідчення заповіту ОСОБА_9 не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними, що він сам через фізичні вади не міг прочитати заповіт і посвідчення його мало відбуватись при свідках, що даний заповіт був складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, що секретар Жовтневої селищної ради не мала права його посвідчувати, тому їм необхідно відмовити в задоволенні позову про визнання недійсним заповіту від 3 липня 2007 року за його необгрунтованістю.

Починаючи з 12 квітня 2007 року і по день своєї смерті - 8 січня 2008 року ОСОБА_9 мешкав в домоволодіння його дочки - відповідачки ОСОБА_6 в с. Лікарське Сумського району, яка його доглядала, забезпечувала його лікування, позивачки не надали суду відповідних доказів, що вона ухилялась від надання

йому допомоги, який через похилий вік та хворобу був у безпородному стані, тому їм необхідно відмовити позові про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_6 за його необгрунтованістю.

Позивачка ОСОБА_4 не надала суду відповідних доказів, що в 2006 році між нею та ОСОБА_6 укладався договір позики грошей на суму 650 гривень, що вона передала їй дану суму грошей і що даним договором було передбачено відшкодування моральної шкоди у разі не виконання нею умов договору, тому необхідно відмовити в задоволенні позову про стягнення 650 гривень заборгованості за договором позики - 350 гривень моральної шкоди за його необгрунтованістю.

Позивачкам також необхідно відмовити в задоволенні позову про зобов»язання до встановленно гранітного пам»ятника на могилі батька за його необгрунтованістю, оскільки така вимога не передбачена діючим законодавством.

До 12 квітня 2007 року догляд за батьком, який його потребував за віком і станом здоров»я, основному здійснювали позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, після того як він став проживати домоволодінні своєї дочки ОСОБА_6 в с. Лікарське з 12 квітня 2007 року до 8 січня 2008 року вон декілька раз провідували його там і привозили йому продукти харчування і знали, що в той час за нир доглядала їх сестра ОСОБА_6, з якою в них склалися неприязні взаємовідносини і яка перешкоджала їм у вчиненні догляду за батьком. ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також їх представник не надали суду відповідних доказів, що вони ухилялись від надання йому допомоги, тому їм необхідно відмовити і задоволенні зустрічного позову до них про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_2, ОСОБА_3

та ОСОБА_4 за його необгрунтованістю.

В зв»язку з відмовою в задоволенні позовів необхідно стягнути з : ОСОБА_4 на користь держави 112 гривень 50 копійок витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи ; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 5 гривень 67 копійок з кожної судового збору, ОСОБА_4 - 5 гривень 66 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214 та 215 ЦПК України, 225, 610, 611, 1046. 1047. 1049, 1224, 1248, 1253 та 1257 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Жовтневої селищної ради Білопільського району про визнання недійсним заповіту від 3 липня 2007 року, усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_6, стягнення 650 гривень заборгованості за договором позики, 350 гривень моральної шкоди та зобов»язання до встановлення гранітного пам»ятника за його необгрунтованістю.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за заповітом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за його необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 112/ сто дванадцять/ гривень 50 копійок витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Стягнути на користь держави з : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 5/п»ять/ гривень 67 копійок з кожної судового збору; з ОСОБА_4 5/п»ять/ гривень 66 копійок судового збору.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10-и днів з дня його проголошення , а апеляційну скаргу на нього може бути подано до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви, якщо вона подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження або апеляційну скаргу не було подано.

Суддя