Справа № 2-28/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді: Бурлаки М.В.,

при секретарі: Шмунь Л.І.

позивачів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3 відповідача: ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивачі звернулися з позовом до суду про стягнення з відповідача моральної шкоди. Підставою позовних вимог вважають те, що 14.01.2007 року сталася дорожньо- транспортна пригода, в якій загинула дочка та сестра -ОСОБА_6.

В даній ДТП винним визнаний відповідач - ОСОБА_4, відносно якого порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якій вони визнані потерпілими. Вважають, що злочинними діями ОСОБА_7 їм заподіяна моральна (немайнова) шкода. Трагічна загибель близької їм людини внесла в їхня життя горе, страждання та негативні явища. Вони перенесли шокові, стресові та емоційні ситуації. Звичайний спосіб життя порушений із-за переживань та вимушеності звертатись до різних інстанцій (ритуальні послуги, суди, юристів, адвокатів, прокуратуру, міліцію, лікарню). Внаслідок нервового дисбалансу з'явився головний та сердечний біль, порушення працездатність, сон, погіршилась пам'ять. Також, небажання спілкуватися з оточуючими людьми. Спалахи негативних ситуацій та переживань повторюються коли бачать легкові автомобілі, речі померлої, а також в разі ситуацій, які мали бути в майбутньому, але не збудуться (спілкування, відносини з дочкою, народженням онуків і т.д.). Вважають, що кожному з них заподіяна моральна шкода в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, просять стягнути з ОСОБА_4 на користь кожного з них по 100 000 (сто тисяч) гривень, а всього 300 000 (триста тисяч) гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить стягнути моральну шкоду в сумі 100 000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги щодо завданої моральної шкоди тим, що вона після смерті доньки перенесла сильне душевне потрясіння, у зв'язку з чим погіршився стан її здоров "я і вона зверталася до лікарів та проходила лікування, втратила людину яка могла б бути на старості років підтримати батьків та стати годувальником їх сім"ї. Вважає, що життя будь-якої людини не має ціни, але життя рідної дочки взагалі безцінне, а неправомірними діями відповідача завдана смерть самій дорогій людині. Вона, як і батько, позбавлені можливості стати бабусею і дідусем, мати онуків, віддавати їм свою любов. Вони з чоловіком проживали життя заради дітей, сподіваючись на їх хороше життя, але завдячуючи вчиненому відповідачем злочину, вони позбавлені таких радостей життя. Сума у 100 000 гривень, яку вона просить стягнути звідповідача, не є еквівалентом життю дочки, а є сумою її моральних страждань і невиправданих життєвих надій.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить стягнути моральну пікову в сумі 100 000 грн. Доповнюючи обґрунтування дружини, викладені в її поясненні с)^У та викладені у позовній заяві, пояснив, що під час розслідування справи та її розгляду в суді він неодноразово просив свідків у справі з "являтись до органів досудового слідства та суду для дачі показів, оскільки обвинуваченим та той час, а на час розгляду даної справи в суді відповідачем у справі ОСОБА_4 та його адвокатом затягувалось, як розслідування справи, так і її розгляд в суді. Він змушений був звертатись до органів прокуратури із скаргами про прискорення розслідування справи та її розгляді у суді. Він змушений був також оскаржувати рішення судів в апеляційному та касаційному порядку, що призводило до ще більших моральних страждань. Відповідач не поніс будь-якого кримінального покарання за вчинений злочин, оскільки звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону "Про амністію", що також додало їм моральних страждань. Вважає, що за таких обставин оцінена ним моральна шкода в сумі 100 000 гривень є адекватною тим моральним стражданням, які поніс він та члени його сім"ї.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить стягнути моральну шкоду в сумі 100 000 грн. Доповнюючи обґрунтування батька та матері, викладені ними в поясненнях суду та викладені у позовній заяві, пояснив, що він переніс шок від загибелі сестри, постійно спостерігає моральні страждання батьків, переживає за ними втрату сестри, переживає за стан здоров"я батьків, а тому вважає, що заявлена ним сума моральної шкоди у 100 000 грн. також підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Відповідач ОСОБА_4, не заперечуючи факту вчинення ним злочину, в результаті якого спричинено смерть дочці та сестрі позивачів, позов визнав частково і вважає, що у якості відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути на користь позивачів 10 000 грн., посилаючись на те, що він не моє можливості сплатити таку велику суму, оскільки на даний час ніде не працює, сплачує аліменти на дитину, розуміє, що позивачі понесли і несуть моральні страждання, і якби у нього була сума грошей, яку просять позивачі стягнути з нього, то він повернув би вказану суму і без рішення суду.

Представник відповідача - ОСОБА_5 вважає, що моральна шкода підлягає стягненню саме в сумі 10 000 грн., оскільки вони відшкодували потерпілим матеріальну шкоду в сумі, яку вони вимагали вході розслідування справи. Потерпіла від аварії і відповідач у справі дружили з дитинства, ходили в один дитячий садочок, з сім"єю потерпілих вони дружили, проживаючи в одному гуртожитку, неодноразово позивачка ОСОБА_1 залишала загиблу дочку для догляду за нею на його дружину, ніколи спорів між ними не було, тому, сумуючи з вчиненого сином, поділяючи біль потерпілих, все-таки вважає, що моральна шкода потерпілим повинна бути відшкодована в розмірах, визнаних відповідачем, оскільки у нього немає реальної можливості відшкодувати моральну шкоду в сумах, заявлених позивачами.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково і виходить з наступного:

-постановою Монастирищенського районного суду від 27 грудня 2007 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вчиненого ним в м. Монастирище 14 січня 2007 року, в результаті якого настала смерть потерпілої ОСОБА_6, але за його заявою він звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. "Б" ст. 1, ст. ст. 6,8,9,14 Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року, який вступив в силу 9 червня 2007 року і кримінальна справа відносно нього закрита.

-в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 не заперечував своєї вини у вчинені даного злочину, а також факту вчинення даного ДТП.

-погіршення стану здоров"я позивача ОСОБА_1 підтверджено довідками Монастирищенської ЦРЛ.

- тривалий час розслідування та розгляду справи, звернення позивачів ОСОБА_1 до органів прокуратури, оскарження рішень судів підтверджуються відповідями органів прокуратури та апеляційними і касаційними скаргами.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Пункти 1, 2 ч. 2 даної статті передбачають відповідальність за завдання моральної шкоди, що спричинена каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, в тому числі і спричиненням смерті потерпілого.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, які визнані сторонами, а також встановлені вироком суду, щодо питань чи мали місце ці дії і чи вчинені вони цією особою. Вказані обставини в ході розгляду справи сторонами не оспорюються.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

У вказаному переліку брата померлої не передбачено і ОСОБА_8 не проживав однією сім'єю з померлою сестрою, що слідує з його пояснень, а тому ОСОБА_8 слід відмовити повністю у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сестри.

Відповідно до ч. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами та доповненнями, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.01р. і №1 від 27.02.09р.) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Щодо вирішення питання визначення розміру моральної шкоди, судом враховується те, що, як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами та доповненнями, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.01р. і №1 від 27.02.09р.), при визначенні розміру моральної шкоди слід виходити із розміру грошової суми, в якій позивачі оцінюють заподіяну їм шкоду та з чого вони при цьому виходять.

Як вбачається із позовної заяви та із показів у судовому засіданні позивачів, вони просять стягнути моральної шкоду по 100 000 грн. кожному.

Суд вважає заявлену суму позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адекватною спричиненим їм моральним та психічним стражданням, які вони обгрунтували у позовній заяві та в судовому засіданні, оскільки вони втратили рідну їм доньку в результаті не якогось нещасного випадку, а в результаті злочину, який вчинено в стані алкогольного сп"яніння, потерпіла рухалась по тротуару, не вчинила жодних дій, які могли б бути розцінені, як порушення правил дорожнього руху. З обвинувального висновку, який складений за результатами розслідування кримінальної справи, що ОСОБА_4 грубо порушив правила дорожнього руху, перевищив швидкість руху, виїхав на тротуар, де вчинив наїзд на потерпілу, яка, згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала страшні рани та пошкодження, що в свою чергу спричинило психологічну травму потерпілим. Крім того, суд вважає, що відповідач не поніс жодного кримінального покарання за вчинений злочин, а позивачам завдано невиправної психічної та моральної травми. З вказаною втратою їм необхідно жити решту частину життя. Вони позбавлені можливості постійного спілкування з рідною людиною, яку народили та виховували до її смерті, вони позбавлені такого природнього життєвого почуття, яке б вони могли отримати при житті рідної дочки, як дідусь та бабуся. Суд вважає, що відповідач ОСОБА_4, порушуючи правила дорожнього руху, міг і повинен був усвідомлювати те, що за вказані порушення він буде нести як кримінальну, так і матеріальну та моральну відповідальність.

Таким чином, суд вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_4 частково та вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди повинно бути стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 200 000 грн. - по 100 000 грн. кожному.

У задоволенні позову на користь ОСОБА_3 необхідно відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України він не є особою, якій належить відшкодовувати моральну шкоду, оскільки не проживав і не міг проживати однією сім"єю із своєю рідною сестрою.

Суд вважає, що саме такі суми відшкодування моральної шкоди будуть адекватними спричиненим відповідачем моральних страждань позивачів. Відсутність у відповідача реальних коштів не є підставою для незадоволення позовних вимог позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, ст.ст.

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Монастирище Черкаської області, проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проживаючих АДРЕСА_2 моральну шкоду в сумі 200 000 грн. - по 100 000 грн. кожному.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Монастирищенський районний суд до апеляційного суду Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Монастирищенський районний суд до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Монастирищенського районного суду: М.В. Бурлака