АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4666/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Прозорової М.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2010р. за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про поновлення на роботі, посилаючись на те, що 08.07.2000р. він був прийнятий на роботу у П'ятихатське вагонне депо Придніпровської залізниці на посаду електрозварника, а наказом від 30.07.2009р. його було звільнено з роботи за п. 7 ст. 40 КЗпП України, однак він вважає, що звільнення його було незаконним, а тому позивач доповнивши та уточнивши в ході розгляду свої позовні вимоги /а.с.59-61, 179-183/, просив визнати наказ начальника відокремленого структурного підрозділу "П'ятихатське Вагонне депо" Державного підприємства "Придніпровська залізниця" від 30.07.2009р. №205/ос незаконним, поновити його на роботі на посаді електрозварника, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 12498грн. 42коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000грн.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №92 від 18.07.2000р. ОСОБА_2 був прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання, а наказом №205/ос від 30.07.2009р. він був звільнений з роботи по п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані. /а.с.3-5/.

Відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП адміністрація має право розірвати трудовий договір з працівником у разі появи його на роботі у нетверезому стані.

Розглядаючи справу суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_2 20.05.2009р. близько 15 години був виявлений на робочому місці в нетверезому стані, і оскільки ОСОБА_2 відмовився дати пояснення та проходити медичне освідчення він був відсторонений від роботи у 15год. 05хв. Факт знаходження ОСОБА_2 на робочому місці у нетверезому стані підтверджується актом від 20.05.2009р. та показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підписали акт від 20.05.2009р. і показали у судовому засіданні, що ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного сп'яніння та розпивав пиво, грубив і від нього відчувався запах алкоголю, а також факт знаходження ОСОБА_2 у нетверезому стані підтверджується рапортом ПТО ОСОБА_8, і протоколом зборів трудового колективу, та копією табелю обліку робочого часу /а.с.39,42,43,77-79/.

Також розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 до звільнення з підприємства був членом первинної профспілкової організації залізничників та транспортних будівельників П'ятихатського вагонного депо, і крім цього, як посилався сам позивач, він був членом первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України.

Відповідно до вимог ч.5, ст. 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, дозвіл на його звільнення дає той профспілковий орган, до якого звернувся роботодавець.

Судом встановлено, що адміністрація підприємства 21.05.2009р. звернулась з клопотанням про надання згоди на звільнення позивача до первинної профспілкової організації залізничників та транспортних будівельників П'ятихатського вагонного депо, і вказаний профспілковий орган запрошував позивача на засідання профкому на 25.05.2009р., однак позивач на засідання не з'явився, оскільки з 26.05.2009р. по 19.06.2009р. та з 24.06.2009р. по 10.07.2009р. знаходився на лікарняному, після чого повторно засідання профкому було призначено на 21.07.2009р., однак у зв'язку з неявкою позивача клопотання адміністрації не розглядалось, а на засіданні профкому від 30.07.2009р. клопотання було розглянуто і профкомом була дана згода на звільнення позивача з роботи за п.7, ст. 40 КЗпП України, /а.с.35-38,40,80-81/, у зв'язку з чим відповідачем і було видано наказ від №205/ос від 30.07.2009р. про звільнення позивача з підприємства за появу на роботі у нетверезому стані, і вказане свідчить про дотримання відповідачем при звільненні вимог ст.ст.43,147,148 КЗпП України, а тому встановивши зазначені обставини суд обґрунтовано відмовив позивачу в задоволені позовних вимог про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про необґрунтованість рішення суду з посиланням на те, що він не знаходився 20.05.2009р. на робочому місці у нетверезому стані, безпідставні та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, обґрунтовано прийшов до висновку про знаходження позивача на робочому місці у нетверезому стані, і спростування встановлених судом обставин апеляційна скарга не містить.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність рішення суду з посиланням на те, що відповідачем при вирішенні питання про звільнення його з роботи було порушено вимоги ст. 148 КЗпП України необґрунтовані, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 26.05.2009р. по 19.06.2009р. та з 24.06.2009р. по 10.07.2009р. знаходився на лікарняному, а тому відповідачем було вирішено питання з урахуванням вимог зазначеної статті, згідно якої, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Також не можуть бути прийняті до уваги і доводи ОСОБА_2 про незаконність рішення суду з посиланням на те, що відповідачем не було отримано згоду профспілкового органу первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України на звільнення з роботи, оскільки відповідно до вимог ч.5, ст. 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, дозвіл на його звільнення дає той профспілковий орган, до якого звернувся роботодавець, і матеріалами справи встановлено, що відповідач звернувся про надання згоди на звільнення позивача до первинної профспілкової організації залізничників та транспортних будівельників П'ятихатського вагонного депо, членом якої позивач також був, і вказаний профспілковий орган надав згоду на його звільнення.

Таким чином рішення суду слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2010р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді: