Гощанський районний суд Рівненської області
Справа №2-29/10
Графа №26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року.

Гощанський районний суд Рівненської області в складі головуючого Рожина Ю.М., при секретарі Коленчук М.Л., за участю представників позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача - органу опіки та піклування Гощанської районної державної адміністрації ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща цивільну справу за позовною заявою закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки по заборгованості за кредитним договором та виселення, -

Встановив:

ЗАТ КБ „Приватбанк звернулось до Гощанського районного суду Рівненської області до ОСОБА_4, ОСОБА_2, неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки на квартиру у АДРЕСА_1, як заборгованість за кредитним договором №RО-G0GАООООООО672 від 12 травня 2008 року в розмірі 70763 грн. 54 коп. та виселення ОСОБА_4Й, ОСОБА_2, неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із квартири у АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеної кредитної угоди відповідач ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 76080 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік та терміном повернення кредиту до 12.05.2018 року. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з відповідачами укладеного договір іпотеки, яким виступає вище вказана квартира. У відповідності до зазначених умов договору боржник не сплачує у повному обсязі отриманий кредит, а тому у відповідності до ч.1 ст.33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 у повному обсязі підтримала позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять у позові відмовити за безпідставністю їх вимог. При цьому обґрунтовують, що кредитна угода виконується, хоча і не в повному обсязі, у звязку із хворобою боржниці ОСОБА_4 була затримка у погашенні кредиту. В даний час сплачується

згідно встановлено графіка. Але позивач необгрунтовано підняв процент за користування кредитом, в порушення діючого законодавства. Поряд з цим при укладанні договору іпотеки були порушені права неповнолітнього ОСОБА_6. Орган опіки та піклування надав дозвіл на укладення кредитного договору, але не вирішено питання про надання йому житла у разі невиконання договору боржником. Крім того, на даній житловій площі прописаний малолітній ОСОБА_9, 28 травня 2005 року, а при укладанні договору іпотеки позивач не вирішив питання про отримання дозволу органу опіки та піклування.

Представник третьої особи на стороні відповідача - органу опіки та піклування Гощанської районної державної адміністрації ОСОБА_3 вважає позов не обґрунтованим, просить відмовити за тих обставин, що позивачем грубо порушено права неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_9 щодо проживання у квартирі що перебуває під іпотекою.

Суд, заслухавши сторони у справі, дослідивши подані докази дійшов наступного висновку.

Виходячи з вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип диспозитивності, визначений в ст.11 ЦПК України, зобовязує суд розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог заперечень.

У судовому засіданні представник позивача не надала суду переконливих доказів щодо заборгованості відповідачки ОСОБА_4 у виконанні договірних умов за кредитним договором №RО-G0GАООООООО672 від 12 травня 2008 року.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.203 та ст.215 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їх мало дітей. Такий правочин вважається недійсним.

У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та обставина, що органом опіки та піклування Гощанської районної державної адміністрації надано дозвіл на укладення договору іпотеки з дотримання прав та інтересів неповнолітніх - ОСОБА_6, 6 січня 1993року народження, ОСОБА_9, 28 травня 2005 року та забезпечення житлом у разі невиконання умов кредитного договору та звернення стягнення на майно, що перебуває під іпотекою.

В минулому боржником допущене часткове а не повне невиконання зобов'язання, яке усунуто. Дані обставини не є підставою до звернення стягнення на предмет зобов'язання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Законних підстав до застосування положень п.8 ч.1 ст.346 ЦК України, щодо припинення права власності у разі звернення на майно за зобов'язанням власника суд у даній справі не вбачає і з підстав відсутності такого зобов'язання на час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені і інші види забезпечення виконання зобов'язання.

ЗАТ КБ "Приват Банк" не вимагав стягнення заборгованості за договором кредиту з боржника, а зразу звернувся з вимогою про звернення стягнення на майно відповідача.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд вважає, що зобов'язання, які виникли з правовідносин щодо забезпечення основного зобов'язання не є основні зобов'язання. За таких обставин, вимоги іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації не є самостійною позовною вимогою, а є лише способом задоволення вимог кредитора до боржника за основним зобов'язанням.

За таких обставин суд вважає, що у позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 1, 33 ЗУ "Про іпотеку", ст.ст.215,203,321,546,625,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11, 57,208,209,212,213,214,217,218 ЦПК України суд,

Вирішив:

Закритому акціонерному товариству комерційний банк „Приватбанк у позові до ОСОБА_4, ОСОБА_2, неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки на квартиру у АДРЕСА_1, як заборгованість за кредитним договором №RО-G0GАООООООО672 від 12 травня 2008 року в розмірі 70763 грн. 54 коп. та виселення ОСОБА_4, ОСОБА_2, неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із квартири у АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд подачею в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження та наступним поданням в двадцятиденний строк апеляційної скарги або подання апеляційної скарги в десятиденний строк визначений для подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Суддя