Справа № 2-837/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2010 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бешлієвої Т.А.,

при секретарі Івановій Н.С.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, заперечень не має та просить справу розглянути за її відсутності, відновивши їй, після розірвання шлюбу, дошлюбне прізвище «Галацяну».

Судом в ході судового розгляду справи були досліджені:

- свідоцтво про шлюб, серії І-ЖД № 020748 від 05.08.2006 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (д/п ОСОБА_3) Т.К., який був зареєстрований 05.08.2006 р. Долинською сільською Радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 3;

- копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому батьками вказані позивач та відповідач;

- копія паспорту на імя ОСОБА_1;

- заява ОСОБА_1 від 02.12.2010 р. про розгляд справи за його відсутності;

- заява ОСОБА_2 від 02.12.2010 р. про визнання позовних вимог, відновлення дошлюбного прізвища та розгляд справи за її відсутності;

- квитанції про сплату судового збору та витрат на ІТЗ по розгляду справи.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 05.08.2006 р. Долинською сільською Радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 3. Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку після розірвання шлюбу позивач просить залишити проживати з відповідачем. Спільне життя сторін, на протязі якого часто виникали сварки та не було взаєморозуміння, не склалося. Станом на липень 2010 року, позивач із відповідачем разом не проживають. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 цього ж Кодексу, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Встановивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що сімя сторін фактично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також їхньої неповнолітньої дитини. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним.

Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 115 цього ж Кодексу передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Таким чином, суд вважає за можливе відновити за відповідачем, після розірвання шлюбу, її дошлюбне прізвище «Галацяну».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 169, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.110-112, 113, 115, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (д/п ОСОБА_3) ОСОБА_5, зареєстрований 05.08.2006 р. Долинською сільською Радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище «Галацяну».

За обоюдною домовленістю сторін, суд визначає, що неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишається проживати із матірю ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Бешлієва