АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Болтунової Л.М

суддів: Козлова С.П., Петренко І.О.

при секретарі Бецман І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2010 року за позовом Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Нікопольська міська рада, сектор громадянства та реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_6, КП "ЖЕК № 5" про визнання нікчемним розпорядження про приватизацію , свідоцтва про право власності та витребування майна, зобов*язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и л а:

Нікопольський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2010 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначеним рішенням було відмовлено в задоволенні позовних вимог Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як на підстави апеляційної скарги позивач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права і його висновки не відповідають обставина справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 26 липня 2005 року УЖКГ Нікопольської міської ради було прийнято розпорядження про приватизацію та 01.08.2005 року видачу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім*я ОСОБА_4

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2007 року було закрито провадження по кримінальній справі за звинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі ст.1 п. ж Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року. Вказані особи звинувачувалися у внесенні завідома неправдивих даних в довідки про склад сімей при вирішенні питання про приватизацію.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності на спірну квартиру є правовим актом індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування , і визнання незаконним та його скасування може бути вирішено відповідно до ст. 21 ЦК України.

Суд першої інстанції вірно в рішенні зазначив, що вимоги прокурора про визнання нікчемним розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності на квартиру є безпідставними, не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, що встановлені законом, та не являються правочинами відповідно до ст.202 ЦК України.

З матеріалів справи видно, що рішеннями виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 315 від 19 травня 1999 року та № 82/2 від 21.02.2001 року було закріплено за неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_3 право на житло за адресою вул. Жуковського 83/10 м. Нікополь.

Згідно договору купівлі-продажу від 05.08.2005 року власник спірної квартири ОСОБА_4 продав вказану квартиру ОСОБА_6, а остання 18.09.2007 року уклала договір купівлі продажу з ОСОБА_5

Позивачі, в інтересах яких був прокурором пред*явлений позов, 19 липня та 09 серпня 2006 року реалізували своє право на приватизацію і на теперішній час мають у власності : ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) - 3/8 частини квартири АДРЕСА_2, а ОСОБА_3 - 5/12 частин квартири АДРЕСА_3. ( а. с. 66, 89)

Доводи прокурора щодо порушення конституційних прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на закріплене за ними спірне житло, не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки дані особи мають житло, згідно власних заяв зареєстровані за вказаними адресами, зберігають за собою право власності та користування ним.

Щодо вимог про витребування спірної квартири у ОСОБА_5 та поновлення права власності на квартиру за територіальною громадою м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, то і в цій частині, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову правильно керувався положеннями ст. 388 ЦК України,оскільки квартира під час приватизації вибула з власності не позивачів, а - територіальної громади, тому позивачі за даним позовом являються неналежними, а Нікопольська міська рада з таким позовом до суду не зверталася, що підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду її представник.

За відсутністю підстав, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні вимог про зобов*язання зареєструвати позивачів в квартирі АДРЕСА_4.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: