Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-3415/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за

позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Житлово-експлуатаційна контора № 10», треті особи - ОСОБА_3, ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Нікополь» та сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського MB (з обслуговування м.Нікополя та Нікопольського району) МВС України в Дніпропетровській області, про визнання права на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на користування житловим

приміщенням.

В обгрунтування своїх вимог він посилається на наступні обставини.

Його мати ОСОБА_4 і він жили й були квартиронаймачами кімнати,

площею 13,8 кв.м., в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Балансоутримувачем цієї квартири є комунальне підприємство підприємство «Житлово-експлуатаційна контора № 10». Власником другої кімнати, площею 16,8 кв.м., в цій двокімнатній квартирі є ОСОБА_3 (відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.02.2007 року). 01.09.2006 року він був зарахований в Запорізький медичний коледж на спеціальність «стоматологія ортопедична» денної форми навчання. В зв»язку з вступом в коледж, він був виписаний з кімнати на навчання в м.Запоріжжя та поселився в гуртожитку. Провчився він там рік і подальше навчання не зміг оплачувати. ОСОБА_5 взяв академвідпустку та повернувся додому в Нікополь. З того часу проживає в своїй кімнаті постійно. Але з перереєстрацією та оформленням документу «форма 15», який необхідно подати до паспортного відділу, в нього виникли проблеми. Потім захворіла мати і вже було не до того. 26.10.2009 року мати померла і в кімнаті квартири АДРЕСА_1 він залишився проживати один. Іншого житла в нього немає. Тому просить суд визнати за ним право на користування житловою кімнатою, де він зараз проживає.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив позовну заяву задовольнити,

пояснивши, що через те, що в нього немає офіційної реєстрації, він не може влаштуватись на нормальну роботу і вимушений перебиватись випадковими заробітками, хоча йому більше нікому допомогти, бо мама померла, а батько невідомо де.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - ТОВ Керуюча компанія КомЕнерго-Нікополь- в судове засідання не прибув, надав заяву , в якій просить справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ (з обслуговування м.Нікополя та Нікопольського району) МВС України в Дніпропетровській області - в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_3 - позов визнала, суду пояснила, що в лютому 2007 року вона

купила кімнату в квартирі АДРЕСА_1. Коли робила там ремонт, позивача бачила періодично, він приїздив, в»їжджав на навчання. А потім повернувся і став проживати в своїй кімнаті постійно. Коли захворіла мати позивача, він за нею доглядав, працював, щоб утримувати й себе , й свою хвору матір. Коли мати померла, позивач її поховав і залишився проживати в кімнаті сам. Коли вона дізналась про те, що її сусід по квартирі не може вирішити проблему з реєстрацією, вона як юрист спробувала йому допомогти, але в них нічого не вийшло, бо нікому було підписати Ф-15, без якої позивача ніхто не реєструє в квартирі, де він мешкає з дитинства. Вона вважає, що позивач право на житло не губив,

бо жив в своїй кімнаті постійно. Просить суд допомогти позивачу вирішити проблему з реєстрацією, бо іншого виходу немає.

Заслухавши пояснення позивача, вислухавши думку відповідача, пояснення третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживали разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть обовязки, у відповідності з договором найму. Особи, які вселились до наймача житлого приміщення у встановленному у відповідності зі ст.65 ЖК України порядку, мають рівні права користуванням житловим приміщенням. До членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти та батьки. Членами сімї наймача можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають з наймачем, ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, вказані в частині другій данної статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують жити в найманому приміщенні, то вони мають такі ж права та обовязки, як наймач та члени його сімї.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач проживав у вищевказаній квартирі з народження (а.с.7, 9). Дану квартиру в 1967 році отримав дід позивача на сім»ю з трьох осіб: себе, бабусю позивача та батька позивача. Пізніше дід з бабусею розійшлись і визначити порядок користування квартирою: бабусі дісталась кімната, площею 16,8 кв.м., а діду з батьком позивача - кімната, площею 13, 8 кв.м. В даній кімнаті, площею 13, 8 кв.м., були зареєстровані батько позивача ОСОБА_6, мати позивача ОСОБА_4 та позивач (а.с.7). Іншу кімнату у вищевказаній квартирі було приватизовано та продано. 03.06.2005 року батько позивача залишив позивача з матір»ю та знявся з реєстрації (а.с.8). Де батько зараз, позивач не знає. 06.02.2007 року власницею другої кімнати в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 є третя особа ОСОБА_3 (а.с.12). 01.09.2006 року позивач був зарахований в Запорізький медичний коледж на спеціальність «стоматологія ортопедична» денної форми навчання (а.с.5). В зв»язку з вступом в коледж, позивач був знятий з реєстрації з кімнати в м.Нікополі на навчання в м.Запоріжжя та зареєстрований в гуртожитку (а.с.6). Провчившись 1 курс, позивач повернувся в Нікополь, оскільки подальше навчання не зміг оплачувати. З того часу проживає в своїй кімнаті постійно. 26.10.2009 року мати позивача померла (а.с.11). Після її смерті позивач проживає в своїй кімнаті сам, оплачує комунальні послуги (а.с.14-15), слідкує за технічним станом кімнати тощо.

Дані факти, крім свідчень третьої особи ОСОБА_3 та матеріалів справи, підтверджуються також показаннями свідків ОСОБА_7 1.Г., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є сусідом позивача по під»їзду. Позивача знає з дитинства, бо він народився в Нікополі і з дитячих років жив в одному під»їзді з ним. Раніше позивач жив в квартирі разом із мамою, батьком, дідом, пізніше - лише з мамою, а коли мама померла, залишився проживати сам. Знає, що позивач вчився на стоматолога, але на вихідні він приїжджав додому. Про проблему, яка виникла у позивача з реєстрацією, дізнався лише зараз. Стверджує, що позивач живе в своїй кімнаті постійно.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що вони з позивачем разом виросли, він є його другом, разом навчались в паралельних класах СШ № 5 м.Нікополя. Позивач завжди жив і продовжує жити в квартирі № 37 в будинку № 65. В 2006 році позивач поїхав вчитись в м.Запоріжжя на стоматолога. Часто приїздив на вихідні, вони зустрічались. Позивач повчився рік і повернувся, став жити з матір»ю. Потім мама померла, ОСОБА_9 її поховав і живе сам. Знає, що ОСОБА_9 оплачує комунальні платежі, але не може прописатись в своїй кімнаті, через це не може влаштуватись на нормальну роботу і живе випадковими підробітками.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він дружить з позивачем з дитинства. Мишко жив завжди по вул.Каштановій, 65 в м.Нікополі, в III під»їзді, двері прямо, номеру квартири не пам»ятає. Коли позивач закінчив школу, поїхав в 2006 році навчатись в м.Запоріжжя на стоматолога. Але через рік повернувся, бо не було чим оплачувати навчання. Коли вчився, часто приїздив на вихідні, вони дружили. Зараз його друг - позивач по справі - так і проживає в своїй квартирі й іншого житла не має.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивача знає з дитинства, бо товаришувала з його бабусею. Позивач з родиною завжди жив в квартирі АДРЕСА_2. Зі слів його матері ОСОБА_5 взнала, що ОСОБА_9 поступив вчитись в Запоріжжя на стоматолога. Потім побачила, що ОСОБА_9 повернувся і дізналась, що в них немає грошей платити за навчання. Пізніше мати позивача ОСОБА_5 сильно захворіла, ОСОБА_9 доглядав за нею. ОСОБА_5 же її й ховав. Зараз продовжує жити в своїй кімнаті, нікуди не виїжджаючи.

Таким чином суд вважає доказаним факт проживання позивача в кімнаті, площею 13,8 кв.м., квартири АДРЕСА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст. 64 ЖК України, ст. ст.З, 10, 15, 57, 58, 60, 212, ст.214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням в кімнаті, площею 13,8 кв.м., в квартирі АДРЕСА_3.

Зобов»язати сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського MB (з обслуговування м.Нікополя та Нікопольського району) МВС України в Дніпропетровській області зареєструвати ОСОБА_1 в кімнаті, площею 13, 8 кв.м., квартири АДРЕСА_4.

Зобов»язати ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Нікополь» відкрити на ОСОБА_1 особистий рахунок на кімнату, площею 13, 8 кв.м., квартири АДРЕСА_5.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Головуючий - суддя: