Справа №22-ц-4801 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів - Білецького О.М., Кононенко О.Ю.,

при секретарі Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа: ОСОБА_3, про стягнення невиплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до ЗАТ «Акцент Банк» з позовом, у якому зазначав, що з 03 березня 2008 року по 14 квітня 2009 року він працював у відповідача директором Сумської регіональної дирекції з посадовим окладом 2400 грн.

Оскільки при звільненні йому не було виплачено заробітну плату з 01 січня по 14 квітня 2009 року, позивач просив стягнути на його користь заборгованість по зарплаті за цей період в сумі 7200 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 32560 грн.

У подальшому, уточнивши свої вимоги, позивач просив стягнути з відповідача 8400 грн. заборгованості по заробітній платі та 62452 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2010 року на часткове задоволення вказаного позову постановлено стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 8400 грн. та 49136 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Додатковим рішенням цього ж суду від 31 серпня 2010 року, помилково названим ухвалою, вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, з 03 березня 2008 року по 14 квітня 2009 року ОСОБА_2 працював у відповідача директором Сумської регіональної дирекції ЗАТ «Акцент-Банк», яке у подальшому стало іменуватися ПАТ «Акцент-Банк»; звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП.

Усупереч з вимогами ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні заробітна плата за період з 01 січня по 14 квітня 2009 року йому виплачена не була, що визнається і самим відповідачем.

Наведені відповідачем дані відносно того, що позивач у цей період перебував у відпустці без збереження утримання, які містяться в довідці про середню заробітну плату, виданій ще до звернення позивача з цим позовом, суд обгрунтовано не взяв до уваги, оскільки допустимих засобів доказування з цього приводу банк не надав.

Табелі обліку робочого часу, надані відповідачем, теж є неналежними засобами доказування так як вони не містять необхідних даних та реквізитів, встановлених для офіційних документів. Зокрема, на порушення вимог наказу Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» зазначені табелі не містять даних про прогули чи інші причини неявок позивача на роботу і не підписані компетентними особами, визначеними цим нормативно-правовим актом.

Суми заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, який на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП підлягає стягненню на користь позивача, суд визначив невірно, так як при цьому він виходив з місячного посадового окладу ОСОБА_2 в розмірі 2400 грн., тоді як у дійсності цей оклад відповідно до трудового договору № 248 від 03 березня 2008 року становив 2179 грн. 30 коп. Звідси заборгованість по зарплаті становить 7528 грн. 49 коп., а чистий середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 15 квітня 2009 року по 23 грудня 2010 року 45181 грн. 75 коп. (106 грн. 31 коп. ? 425 робочих днів), де 106 грн. 31 коп. одноденний заробіток позивача за повні відпрацьовані два останні місяці роботи у лютому і березні 2009 року.

Проте, враховуючи, що вимоги про стягнення сум, належних позивачеві при звільненні підлягають задоволенню частково (на 89, 6 %), пропорційно до цього необхідно стягнути на його користь і суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, тобто 40492 грн. 85 коп. (89,6 % від 45181 грн. 75 коп.), що слідує з положень ч. 2 ст. 117 КЗпП України.

Посилання відповідача на те, що з суми середнього заробітку за час затримки розрахунку необхідно відрахувати отриману позивачем суму допомоги по безробіттю в розмірі 6217 грн. 69 коп. є безпідставним, так як така позиція відповідача не ґрунтується на нормах ст. 117 КЗпП.

З 05 січня 2006 року втратила чинність частина третя цієї статті, відповідно до якої розмір компенсації зменшувався на суму заробітної плати, одержаної працівником за новим місцем роботи.

Щодо пропуску позивачем строків звернення до суду, то і в цій частині доводи скарги не можуть заслуговувати на увагу оскільки згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Зі змісту цієї норми слідує, що її застосування не залежить від того, нараховувалася така заробітна плата чи ні.

У даному випадку позивач вказує саме на те, що йому належить заробітна плата за роботу у відповідача, проте вона безпідставно за оспорюваний період не була нарахована йому і не виплачена.

Перебіг тримісячного строку звернення до суду з вимогами, передбаченими ст. 117 КЗпП, починається, як зазначено в абз. 5 п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - лише з наступного дня після проведення остаточного розрахунку незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Таким чином, оскаржуване рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК підлягає зміні шляхом зменшення присуджених позивачеві сум до вказаних вище розмірів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК розподіл судових витрат теж необхідно змінити і стягнути з відповідача на користь держави 480 грн. 11 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції, а з ОСОБА_2 на користь відповідача 19 грн. 92 коп. на компенсацію сум по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Витрати відповідача по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді підлягають частковій компенсації у розмірі 47 грн. 75 коп. за рахунок держави.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2010 року та ухвалу цього ж суду від 31 серпня 2010 року в даній справі змінити, зменшивши присуджену ОСОБА_2 суму заборгованості по заробітній платі з 8400 грн. до 7528 грн. 49 коп., а суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 49136 грн. до 40482 грн. 85 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь держави 480 грн. 11 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» 19 грн. 92 коп. на компенсацію сум по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Витрати Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді компенсувати частково у розмірі 47 грн. 75 коп. за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -