Справа №22-ц-2307/10 Суддя-доповідач - Шевченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів - Кононенко О.Ю., Білецького О.М.,

при секретарі - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці Сумської області

на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2009 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

встановила:

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2009 року на часткове задоволення позову ОСОБА_1 бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці Сумської області визнано протиправною.

Ухвалено зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня по 31 грудня та за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком і відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Статтею 6 Закону № 2195- IV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» передбачалося, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489 - V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію вказаної вище норми зупинено на 2007 рік із врахуванням ст. 111 цього Закону. Проте Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № б-рн/2007 положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону № 489 - V визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 2195 - IV у редакції, викладений у підпункті 2 п. 41 розділу II Закону № 107 - VI від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи

державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі на/дбавки, встановленої для учасників війни.

Однак і цю зміну визнано неконституційною Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2()08 від 22 травня 2008 року.

За таких обставин суд, вірно застосувавши правила щодо дії законів у часі та навівши відповідні мотиви і розрахунки, дійшов до правильного висновку про необхідність перерахування пенсії позивачки і стягнення відповідних сум допомоги за періоди дії положень ст. 6 у її первинній редакції Закону № 2195 - IV від 18 листопада 2004 року.

Посилання заявника на те, що виплати, про які йде мова, не повинні проводитися через відсутність певного нормативного акта, який би у повній мірі визначав механізм реалізації положень ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», суперечить конституційним приписам гарантування прав громадян на соціальний захист, про що вірно зазначив суд.

Правомірним є висновок суду і в тій частині, що при здійсненні такого перерахунку відповідач повинен виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Доводи скарги про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії «дітям війни» врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 колегія суддів також не може взяти до уваги, оскільки згідно з ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Твердження заявника щодо незастосування судом норм ст. 100 КАС України не можуть братися до уваги як з мотивів, викладених у рішенні суду, так і в силу того, що при апеляційному розгляді справи в порядку цивільного судочинства мають застосовуватися правила про позовну давність, визначені ЦК України.

Викладені у скарзі доводи відносно того, що програма дітей війни повинна реалізовуватися за рахунок коштів саме Державного бюджету України теж є безпідставними, оскільки Пенсійному фонду України як центральному органу виконавчої влади та його територіальним органам делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та до плаї до них.

Крім того, питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору і виходить за межі заявлених вимог.

Таким чином, перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарі'и та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія визнає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 2, ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці Сумської області відхилити, а постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -