РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Волноваха 07 травня 2010 року

Волноваський районний, суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Гальченко І.В.

при секретарі - Сєрих І.С.

з участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача-Козлової В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу по позові ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації та управління держказначейства у Волноваському районі про визнання незаконною відмови в виплаті недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 та 2009 роки та зобов*язання провести таку виплату, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є ліквідатором 2 категорії як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи, з січня 2010 року інвалід 3 групи, тому відповідно до вимог ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент здійснення виплати; у 2008р. йому мали сплатити 2725грв. (545грв. X 5), а сплатили лише 100 грв., не доплатили 2625грв.; у 2009році йому сплатили 100 грв., а мали сплатити 4345грв., недоплатили 4245грв., таким чином за 2008 та 2009 роки не сплатили 4145грв., коли він звернувся до відповідача про видачу цієї суми, йому відмовили, тому просить визнати дії відповідача про відмову в нарахуванні і виплати йому цих сум та стягнути цю суму на оздоровлення (а.с.2-3).

Вподальшому позивач подав уточнену позовну заяву про стягнення за два роки - 6.870грв. (припустив арифметичну помилку).

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.

Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягає, просив стягнути на користь позивача за 2008рік - 2625грв., за 2009рік - 4245грв., а усього - 6.870грв.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, показала, що вони сплатили позивачу суму, яку для цього було виділено відповідно до постанови КМ України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач має статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії АЖ №149111 від 28.01.2010р. (а.с.7), є інвалідом 3 групи і відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати.

Позивачу було виплачено за2008 та 2009 роки - по 100 грв. (а.с.5.6.12-15).

Відмовляючи позивачу в задоволенні його вимог про виплату допомоги, відповідач посилається на те, що за 2008 та за 2009 роки йому була сплачена компенсація на оздоровлення відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005р.

Суд не може погодитися з такими висновками відповідача за наступних підстав. Відповідно до ч.2

ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коституцією та законами України.

Ст.92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов*язки громадянина. Постановою КМ України № 562 від 12.07.2005 року всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема для 1 категорії в розмірі 100 грв.

Між тим з момента прийняття вказаної постанови встановлені нею розмірі щорічної допомоги залишилися незмінними, в той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Відповідно до норм ЦПК України суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов*язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акт прийняті відповідним органом на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов*язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовую правовий акт, який має вишу юридичну силу.

Таким чином оскільки правова норма про розмір щорічної допомоги на оздоровлення встановлена ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" була діючою, виходячи із загальних засад приоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні данного спору слід застосовувати саме ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та закони України "Про державний бюджет України на 2007р.", та "Про державний бюджет України на 2005рік", а не Постанова КМ України.

Відповідно ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідом Чорнобильської катастрофи" дія положень цього Закону не може призупинятися іншими Законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Дійсно п.30 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007р." з метою проведення окремих норм Закону у відповідність із цим законом, зупинена на 2007 рік дію абзаців 2-4 ч.4 ст.48 Закон 796-ХП в частині виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Поряд з цим 09.07.2007 р. Конституційним судом України у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) ухвалено рішення № 6-рп/207, відповідно до якого визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема п.30 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007р."

Конституційний Суд України визначив що положеннями Закону України "Про державний бюджет України на 2007 р." не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов*язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими Законами України, не можуть вноситися

зміни, зупинятися дії чинних Законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Крім того, зі змісту вимог Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи вищевикладенне, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з нарахуванням на користь позивача грошових сум згідно наступного розрахунку.

Щорічна допомога на оздоровлення за 2008 рік в сумі 100грв., при цьому розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги - березень 2008 року складав 545грв., таким чином розмір допомоги за 2008рік повинен складати для позивача 2725 грв., а йому сплатили 100 грв., таким чином йому недоплатили 2625грв.

Щорічна допомога на оздоровлення за 2009рік в сумі 100 грв., при цьому розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги - березень 2009 року складав 869 грв., таким чином розмір допомоги за 2009 рік повинен складати для позивача - 4345грв., а йому сплатили 100 грв., таким чином йому недоплатили 4245грв.

Усього таким чином за два роки (2008 та 2009 роки) йому недоплатили 6870грв. (2625грв.+4245грв.=6870грв.).

Відповідно до ч.1 ст.76 Закону України Про використання ядерної енергетики та радіаційну безпеку право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров*ю, не обмежується строком давності.

Враховуючи наведене, суд вважає що позовні вимоги позивача повинні бути задоволені, а відмову відповідача у виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення слід визнати не неправомірною та з відповідача слід стягнути на користь позивача не донараховану йому, як учаснику 1 категорії 3 групи інвалідності внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, щорічну допомогу на оздоровлення за 2008р. в розмірі - 2625грв. (545грв. X 5= 2725грв. -100грв. =2625грв.), та за 2009р. в розмірі - 4245грв. (869грв. Х5 -100грв.=4245грв.),а усього - 6870грв.

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ст.88 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

На підставі ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись ст.ст. 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації про визнання незаконною відмови у виплаті не донарахованої щорічної допомоги на оздоровлення та стягнення недонарахованої щорічної допомоги - задовольнити повністю.

Визнати незаконною відмову Управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації Донецької області у виплаті не донарахованої щорічної допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_2 за 2008-2009 роки у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету України недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2008р. у розмірі - 2.625грн., у 2009р. - 4245грв., а усього - 6.870грв.

Рішення може бути оскаржене в Донецький апеляційний суд через Волноваський районний суд протягом 20-ти днів після подачі до суду заяви про його оскарження, яка може бути подана до суду протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя