Справа №22ц-7117/10 Головуючий у 1-й інстанції: Мартинишин М.О.
Категорія: 34 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петрички П.Ф.

суддів: Зверхановської Л.Д., Бойко С.М.

при секретарі: Смалюх У.З.

з участю: позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 22 липня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22 липня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, з участю третьої особи - ЛКП „Магістральне про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 150 грн. за проведення експертизи, 5130 грн. вартості відновлюваного ремонту, 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ЛКП „Магістральне 919 грн. 20 коп. за проведення експертизи.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 держмито в сумі 51 грн. в дохід держави та в користь Територіального управління ДСА у Львівській області кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_3. В апеляційній скарзі вказують, що судом неправомірно взято до уваги висновок будівельно технічної експертизи №4118 від 28.06.2010 року, оскільки він є неповним та неточним і не може відтворювати дійсних обставин справи, оскільки затоплення відбулося у 2005 році, а даний висновок датований 2010 роком і протягом цього часу позивачка робила ремонт у своїй квартирі. Вважають незаконним рішення і в частині стягнення з них моральної шкоди, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що вона перебувала у пригніченому стані і що у неї погіршився стан здоров»я.

Просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири АДРЕСА_1в ніч на 1.01.2006 року, в якій проживає позивачка, та заподіяння їй майнової шкоди у розмірі 5130 грн. відбулося внаслідок недбалого ставлення до сантехнічних приладів мешканців квартири №131 цього ж будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_3

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факт залиття в ніч на 1.01.2006 року квартири АДРЕСА_2 із квартири №131, яка знаходиться поверхом вище, підтверджений актом, складеним комісією ЛКП „Магістральне.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4118 від 28.06.2010 року встановлено, що найбільш ймовірною причиною залиття квартири АДРЕСА_3, яке мало місце з 31.12.2005 року по 01.01.2006 року є витік води з системи водопостачання будинку через незакритий кран в квартирі № 131.

Відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не доведено, що причина залиття квартири, в якій проживає ОСОБА_2, була інша, ніж вказана в акті ЛКП „ Магістральне та висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4118.

Розмір заподіяної позивачу майнової шкоди - 5130 грн. підтверджений висновком будівельно технічної експертизи № 4118 від 28.06.2010 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду у частині стягнення з відповідачів майнової шкоди.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням ст.ст. 23, 1167 ЦК України, роз»яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди», колегія судів вважає, що висновки суду щодо розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 у розмірі 1000 грн. в повній мірі відповідають обставинам справи, а тому рішення суду в цій частині також не підлягає зміні.

Крім того, судом з відповідачів в користь ЛКП „Магістральне стягнуто 919,2 грн. за проведення експертизи.

Однак, оскільки у матеріалах справи відсутні докази сплати саме ЛКП „Магістральне цих витрат, вимог про їх стягнення ЛКП „Магістральне не заявляло, то в цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3 задоволити частково.

Скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 липня 2010 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ЛКП „Магістральне 919 грн. 20 коп. за проведення експертизи.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: