Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2-956/10

Справа № 2-956/10

"04" жовтня 2010 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого Маврешко В.В.

при секретарі Лісниченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Охрімівську сільську раду Якимівського району Запорізької області про тлумачення заповіту та зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 до виконкому Охримівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, суд

встановив :

04.07.2010 р. до Якимівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Охрімівську сільську раду Якимівського району Запорізької області про тлумачення заповіту, мотивуючи тим, що 28 грудня 2009 року померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 80 по вул.Радянській с.Охримівка Якимівського району Запорізької області. За свого життя, а саме 01 лютого 1989 року спадкодавець ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений секретарем Охримівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, згідно якого, на випадок своєї смерті, вона заповідала належний будинок на користь позивача ОСОБА_1

Тобто таким чином, позивач у відповідності до вимог глави 85 ЦК України, відноситься до спадкоємців за заповітом. Після смерті спадкодавця ОСОБА_8 позивач у визначений законом термін, звернулася до державного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 із заявою про бажання прийняти спадщину. Але державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, про що було винесено відповідну постанову у вчиненні нотаріальної дії. Свої дії нотаріус обґрунтовує тим, що спадкодавець під час складання заповіту, не зазначив який саме будинок спадкодавець заповідав на користь позивача, а саме дослівно в заповіті зазначено російською мовою "Дом, находящийся в с.Охримовка Акимвского района Запорожской области завещаю ОСОБА_10".

Позивач також зазначає, що вона є рідною племінницею спадкодавиці, крім позивача є також інший потенційний спадкоємець - ОСОБА_6, яка також є племінницею ОСОБА_8 Таким чином, за умови відсутності заповіту на користь позивача, позивач та відповідач є спадкоємцями п"ятої черги після померлої ОСОБА_8 В зв"язку з викладеними обставинами, а саме не уточненням місця розташування будинку, між позивачем та відповідачем виник спір стосовно спадщини. Бажання прийняти спадщину відповідач також висловив своїми діями шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса. Свої вимоги щодо тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_8, на свою користь позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що за змістом заповіту спадкодавиця заповідала на її користь саме будинок № 80 по вул. Радянській с.Охримівка Якимівського району Запорізької області оскільки іншого будинку вона ні на час складання заповіту, ні на час своєї смерті не мала, спадкодавиця неодноразово в усній формі висловлювала своє бажання, щоб у випадку її смерті спірний будинок належав саме позивачу, наявністю заповіту у позивача. Зазначені обставини підтверджуються довідками сільської ради, заповітом, а також можуть бути підтверджені показами свідків.

У процесі розгляду справи до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 від 09.08.2010р в якій зазначено, що 28 грудня 2009 року померла їхня тітка - ОСОБА_8. За своє життя, в продовж тривалого часу, ОСОБА_8 хворіла на епілепсію та слабоумство, у зв'язку з чим неодноразово проходила лікування у лікаря - невропатолога Якимівської центральної районної лікарні та лікаря-психіатра. Через свою хворобу вона часто знаходилася у стані нервового розладу. За кілька днів до своєї смерті, ОСОБА_8 була прикута до ліжка та через стан свого здоров'я не могла не тільки виконувати будь які осмислені дії, а взагалі розмовляти. Відповідно до витягу з історії хвороби ОСОБА_8 на час смерті вона хворіла на інфаркт мозку, що й стало причиною її смерті.

За своє життя ОСОБА_8 неодноразово висловлювала бажання після смерті передати свій будинок своїм племінникам: позивачам - ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_1, та ніколи не виказувала бажання скласти заповіт на користь кого-небудь із своїх племінників чи знайомих.

Заповіт, який з'явився після смерті ОСОБА_8 та був представлений до виконання до Якимівської районної нотаріальної контори відповідачем ОСОБА_1, викликає сумніви в його дійсній відповідності волі померлої та його відповідності вимогам чинного законодавства.

Так у заповіті, складеному секретарем виконкому Охрімівської сільської ради ОСОБА_11, «підписаному» померлою ОСОБА_8 1 лютого 1989 року та зареєстрованого в реєстрі від 1.02.1989 року за № 11, вказано, що ОСОБА_8 заповідає на випадок своєї смерті відповідачу ОСОБА_1 будинок, що знаходиться в с. Охрімівка Якимівського району Запорізької' області, однак при цьому не вказаний номер будинку, його місце розташування, що викликає непорозуміння, бо все своє життя ОСОБА_8 прожила на вул. Радянська в будинку № 74, тому адреса будинку померлій була достеменно відома, як і працівникам сільської ради. Працівникам виконкому сільської ради було відомо про те, що ОСОБА_8 хворіє на нервовий розлад та періодично проходить курс лікування з цього приводу.

Маючи можливість чітко та ясно викласти у заповіті волю спадкодавця ОСОБА_8 та зазначити у заповіті адресу знаходження житлового будинку, працівник виконкому Охрімівської сільської ради, з невідомих причин, в порушення вимог законодавства, не зазначив місце знаходження заповіданого будинку та його адресу, хоча такі данні були та є і на теперішній час у по - господарчій книзі населеного пункту, яка ведеться працівниками сільської ради та знаходиться в кожній сільській раді. Тим більше, що в паспорті померлої ОСОБА_8 є відмітка про реєстрацію місця проживання , де вказана домашня адреса: вул. Радянська,74. Саме з цієї причини нотаріусом Якимівської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за цим заповітом відповідачу по справі ОСОБА_1

Підпис спадкодавця ОСОБА_8 у представленому відповідачем ОСОБА_1 заповіті від 1.02.1989 року викликає сумніви у своїй справжності, оскільки цей підпис суттєво відрізняється від підпису померлої ОСОБА_8, які були зроблені нею на інших офіційних документах. На підставі вище вказаного позивачі по зустрічному позову просили заповіт ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, засвідчений секретарем виконавчого комітету Охрімівської сільської ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_11 у спадковому реєстрі 1 лютого 1989 року за № 11 визнати недійсним. та зобов'язати нотаріуса Якимівської районної державної нотаріальної контори видати свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, яке відкрилося після смерті спадкодавця ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та яке складається із житлового будинку № 80 по вул. Радянська в с. Охрімівка Якимівського району Запорізької області.

Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі :

-Заповіт ОСОБА_8Є.( а.с.4)

- свідоцтво про смерть ОСОБА_8 ( а.с.5,94)

- довідка Охрімівської сільської про місце проживання ОСОБА_8 ( а.с.6)

- довідка Охрімівської с/р про належність буд 80 по вул. Радянській ОСОБА_8 (а.с.7)

- Довідка Охрімівської с/р про відсутність нерухомого майна крім будинку вул. Радянсяка, 80 (а.с.8)

- копія паспорту ОСОБА_1 ( а.с.9)

- постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій( а.с.10)

- довідка про прийняття спадщини ОСОБА_1 ( а.с.11))

- копія паспорту ОСОБА_6 ( а.с.18-91)

- супровідний лист Якимівської державної нотаріальниї контори ( а.с.19)

- спадкова справа (а.с.20-58)

- довідка Охримівської сільської ради щодо незміни заповіту та його реєстрації в реєстрі ( а.с.71)

- витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.72)

- супровідний лист з Якимівської Державної нотаріальної контори (а.с. 73)

- лист від ОСОБА_4 (а.с.74-75,)

- копія заповіту ОСОБА_8Є.(а.с.95)

- копія паспорта ОСОБА_8Є.(а. с. 96)

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_8Є.(а.с.97,101)

- копія свідоцтва про власності на житловий будинок№ 80 по вул..Радянській с.Охримівка на імяТиховой В.Є. (а.с.98)

- витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.99)

- виписка з амбулаторної карти ОСОБА_8 В,Є,(а.с.100,136)

- копія лікарського свідоцтва про смерть (а.с.102)

- копія свідоцтва про одруження ОСОБА_6 (а.с.103)

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.104)

- довідка щодо стану здоровя спадкодавця ( а.с.125)

- витяг з амбулаторної карти спадкодавця ( а.с.136)

- довідка про те, що спадкодавець у лікаря-псіхіатора на обліку на значилась ( а.с.155)

- довідка про те, що спадкодавець рахувалась на обліку у лікря-неврапотолога та зверталась в 2005 р.,2009 р. та проходила лікування ( а.с.156)

- витяг з журналу реєстрації нотаріальних дій ( а.с.157-58)

Під час судового засідання були заслухані пояснення свідків;

- пояснення свідка ОСОБА_12 про те, що на той час вона працювала секретарем Охрімівської с/р до її обов»язків входило нотаріально засвідчувати заповіти. Працювали вони по діючому на той час закону «Про нотаріат» під керівництвом районного нотаріуса. На заповіті, який є предметом спору по даній справі, стоїть підпис завірений ОСОБА_12 На той момент тільки розпочалася інвентаризація будинків в селі. В паспорті ОСОБА_8 не було вказано номеру будинку, а вказано лише назва села. Нотаріус давав розпорядження якщо не знаєте номеру будинку та назву вулиці зазначайте лише назву села. Вона так і робила. На той час в селі не було можливості придбати два будинки, у ОСОБА_8 був один будинок. На момент смерті вона мешкала в тому самому будинку, документа про підтвердження права власності у ОСОБА_8 не було. Згідно закону «Про нотаріат вони не зобов»язані були їх вимагати при складанні заповіту. Заповіт складався зі слів спадкодавця, на час складання заповіту ОСОБА_8 була адекватна, дієздатна, у неї не виникло ніяких сумнівів в щирості ОСОБА_8 при складанні заповіту. Протягом всіх наступних років ОСОБА_8 не рахувалась як не дієздатна. Під час її роботи секретарем сільради до 2006 р. с ОСОБА_8 не звертала з приводу складання нового заповіту.

На запитання представника ОСОБА_6 ОСОБА_12 пояснила, що сільською радою велась по-господарська книга. В цій книзі були вказані назви вулиць та номера будинків як поштова адреса. Хто призначав поштові адреси вона не знає, коли вона зайняла посаду секретаря вони вже були призначені. По-господарська книга не являлася офіційним посвідчуючим документом при здійсненні нотаріальних дій так як в реєстрі вони фіксували дані паспорту спадкодавця, а не дані по-господарської книги.

- пояснення свідка ОСОБА_13 , яка пояснила що ОСОБА_8 була її сусідкою і ніколи не казала ,що хоче залишити у спадок будинок ОСОБА_6. За життя ОСОБА_8 не один раз казала ,що склала заповіт на користь ОСОБА_1 і ні про який інший заповіт вона не казала.

На запитання представника ОСОБА_6 чи відомо їй що не будь про забудову нового будинку , свідок відповіла що ні, але пояснила що, старий будинок було знесено, а не його місці побудовано новий.

- пояснення свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила: що ОСОБА_8 вона знає усе життя . На питання ОСОБА_14 кому ОСОБА_8 збирається залишити будинок вона казала що склала заповіт на користь ОСОБА_1 ще в 1989 році. Ні про яких інших спадкоємців вона більше не казала.

-пояснення свідка ОСОБА_15,який поляснив, що ОСОБА_8 являлася тіткою його дружини і неодноразово казала що, ніякого заповіту вона не писала. ОСОБА_8 пропонувала сину ОСОБА_15 жити разам з нею, але дружина сина не захотіла жити разом з ОСОБА_8. ОСОБА_15 завжди допомагали ОСОБА_8. ОСОБА_8 була хворою епілепсією, стояла на обліку у психіатра ОСОБА_8 хворіла на протязі багатьох років. З відповідачкою по первісному позову ОСОБА_6 вони розлучені вже 15 років, але проживають разом в одному будинку , питання повязані з заповітом його не стосуються.

-пояснення свідка ОСОБА_16 про те, що багато разів розмовляла з ОСОБА_8 з приводу заповіту, а на питання кому вона заповість свій будинок відповідала, що нікому, племінників у неї багато і хай розбираються самі.

-пояснення свідка ОСОБА_17 про те, що з приводу заповіту нічого не знає., але на запитання про нього ОСОБА_8Є відповідала, що нікому будинок не заповідала. В 2008р. ОСОБА_8Є пропонувала йому жити з нею, але ОСОБА_17 відмовився. Також він пояснив, що ОСОБА_8 довгий час хворіла.

При винесенні рішення по даній справі суд керувався наступними нормами законодавства:

- Згідно ст..1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

- Згідно ст.1223ч.1ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

- Згідно ст. 1256.ч.2ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213ЦК України (тлумачення змісту правочину)

- Згідно ст..213ч.2ЦК України на вимогу однієї або двох сторін суд може постановити рішення тлумачення змісту правочину. Ст..213 ч.3ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять,а також загально прийняте у відповідній сфері відносини значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

- Згідно ст1257ч.1ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

- Згідно ст.1257ч.2ЦК України за заповітом заінтересованої особи суд визнає заповіт не дійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

- Згідно ст.38 закону СРСР «Про державний нотаріат» від 19 липня 1973р.державні нотаріуси та інші посадові особи, здійснюючі нотаріальні дії, засвідчують заповіти дієздатних громадян, складені у відповідності з вимогами ст..541,543 Цивільного кодексу УССР та особисто предявлені ними державному нотаріусу або іншій посадовій особі, здійснюючій нотаріальні дії. Посвідчення заповітів через представників, а також одного заповіту від імені декількох осіб не допускається. При посвідченні заповіту від спадкодавця не потребується предявлення доказів, підтверджуючих його право на спадкове майно.

Таким чином, судом було встановлено наступне :

Щодо тлумачення змісту правочину:

У судовому засіданні було встановлено, що на час складання заповіту та на час своєї смерті спадкодавець ОСОБА_8 мешкала, була прописана ( зареєстрована) та володіла будинком № 80 по вул. Радянській с. Охримівка Якимівського району Запорізької області. У тому ж році ( 1989 р.), коли було підписано заповіт, спадкодавець отримала свідоцтво про право власності на вказаний будинок, тобто на день відкриття спадщини вказаний будинок входив в коло спадкового майна. Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12, яка працювала на час складання заповіту секретарем Охримівської сільської ради пояснила, що номер будинок та вулиця розташування заповітного будинку не вказувалось в заповіті в звязку з інвентаризацією будинків, що на той час проводилась у селі и достеменно не можливо було записати номер будинку. З вказаних підстав, та враховуючи вищевикладені документи, суд дійшов до висновку про те, що необхідно витлумачити заповіт у спосіб, який просить позивач по первісному позову.

Щодо зустрічних вимог про визнання недійсним заповіту.

У судовому засіданні було встановлено, що при розгляді справі позивачкою по зустрічному позову ОСОБА_6 не було надано доказів того, що спадкодавець на час складання заповіту страждала на хворобу, яка заважала останній керувати своїми діями та розуміти значення своїх дій. Так, в звязку з частиною хвороб, на які вказує позивачка у зустрічній заяві спадкодавець зверталась до лікаря у 2005,2009 р.р. ( а.с.156), з 1994 р. була на обліку з цукровим діабетом ( а.с.136).

Щодо не зазначення у заповіті номеру будинку, як було вказано раніше, суд дійшов до висновку необхідності витлумачення заповіту у цій частині.

Не викликає у суду і дійсність підпису спадкодавця на заповіті, бо це підтверджується копіями заповіту( а.с.4), паспорту спадкодавця ( а.с.96) та показами свідка ОСОБА_18, витягом з журналу нотаріальних дій ( а.с.157-158).

Щодо того, що на час складання заповіту спадкодавець не мала документів, які підтверджували її право власності на будинок, який заповідала, то суд дійшов до висновку, що не є обґрунтованими, бо : на підставі законодавства, яке діяло на момент надання документів про паво власності для складання заповіту було не обовязковим. Крім того, на час відкриття спадщини, будинок належав спадкодавцю і відповідно до ст.1218 ЦК України входив до спадкової маси.

Покази свідків щодо того, що спадкодавець заперечувала факт існування заповіту, за думкою суду не є належними доказами по справі, бо існує заповіт, який був оформлений відповідно до діючого на момент складання заповіту.

Тому суд дійшов до висновку про те, що вимоги по зустрічному позову щодо визнання недійсності заповіту є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1217,1223 ч.1,1256 ч.2,213ч.1,2,1257 ч.1,2, ст.38 закону СРСР «Про державний нотаріат» від 19 липня 1973р., Закону УРСР «Про державний нотаріат» від 25.12.1974 р., ст.ст.6,11,88,213,215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Охрімівську сільську раду Якимівського району Запорізької області про тлумачення заповіту задовольнити повністю.

Витлумачити заповіт, складений 1.02.1989 року ОСОБА_8 та посвідчений посадовою особою секретарем Охримівської сільської ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_11 та читаємий мовою оригіналу:« Я, ОСОБА_19, проживающая в ІНФОРМАЦІЯ_2» на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження : «Дом, находящийся в с.Охримовка Акимовского района Запорожской области завещаю ОСОБА_20» як заповіт, яким ОСОБА_8 та випадок своєї смерті на належний їй будинок № 80 по вул. Радянській с.Охримівка Якимівського району Запорізької області призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_1.

У зустрічному позові ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 до виконкому Охримівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: