Справа № 2-3761/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Яценко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області, третіх осіб: Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області, Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, комунального підприємства «Архітектурне бюро м. Лозова» про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області, третіх осіб: Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області, Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, комунального підприємства «Архітектурне бюро м. Лозова» про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 8 грудня 1947 року. В період шлюбу її чоловіку була надана земельна ділянка, площею 500 кв.м. для індивідуального будівництва на земельній ділянці під № 68 по вул.. Жукова в м. Лозова, Харківської області, а 14 квітня 1953 року був укладений договір на право будування будинку та безстрокового користування земельною ділянкою. Після цього ми побудували будинок та 29 травня 1979 року був складений акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, згідно якого домоволодіння, розташоване за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул.. 40 років Жовтня, б. 90 було прийнято в експлуатацію та зареєстроване в Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області за моїм чоловіком. 19 січня 1998 року мій чоловік ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спірне домоволодіння. Спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка є позивачки та діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які від прийняття спадку після смерті батька відмовились на її користь. Після смерті чоловіка позивачка в встановлений законом строк фактично спадок прийняла, оскільки постійно мешкала разом з ним, зареєстрована в спірному домоволодінні з 30 січня 1980 року та по теперішній час, поховала чоловіка, розпорядилася його особистими речами, але оформити спадок не має можливості, так як за життя чоловік побудував гараж літ. «Г», розміром 5,52х3,6м без належного на це дозволу. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 33,1 кв.м. з господарчими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. 40 років Жовтня, б. 90 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 19 січня 1998 року, зобовязав Лозівське бюро технічної інвентаризації Харківської області зареєструвати за нею право власності на вищевказане домоволодіння без акту вводу в експлуатацію.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи комунального підприємства Архітектурне бюро м. Лозова в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності та не заперечує проти його задоволення.

Представник третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами:

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_5 придбав у Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області нерухоме майно нежитлову будівлю - харчоблок, який розташований за адресою: селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул. Заводська, буд. 15, загальною площею 296,5 кв.м, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 січня 2007 року, який був укладений на підставі проведення біржових торгів (аукціону), які відбулися 10 січня 2007 року. Згідно даних торгів позивач вніс гроші за придбане нерухоме майно, Орільська селищна рада Лозівського району Харківської області передала у власність нежитлове приміщення, передала ключі від приміщення позивачу, позивач до теперішнього часу користується приміщенням. 20 лютого 2007 року позивачу згідно рішення Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області був наданий дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки для підприємницької діяльності.

Рішенням Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області від 24 жовтня 2008 року № 219 присвоєна нова адреса нежитлової будівлі селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул. Заводська, б. 15 «а», замість адреси селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул. Заводська, б. 15.

Однак ОСОБА_5 в теперішній час позбавлений можливості нотаріально посвідчити та зареєструвати в Лозівському БТІ нежитлове приміщення, оскільки вказана нежила будівля в свій час належала Орільській селищній раді Лозівського району Харківської області, при цьому договір купівлі-продажу також не був належним чином посвідчений та зареєстрований, як того вимагало чинне законодавство. Вказане підприємство - колишній власник спірної нежилої будівлі, своє право власності в установленому Законом порядку не оформляло, у Лозівському БТІ не реєструвало, відповідну технічну документацію на вказану будівлю не отримувало, що підтверджується копією технічного паспорту на нежитлове приміщення харчоблоку.

Таким чином, позивач не має можливості розпорядитись придбаним на законних підставах нерухомим майном у звязку з відсутністю документа, який був би належним чином оформлений та юридично підтверджував його право власності на придбану нерухомість.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки в даному випадку сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нежилої будівлі, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання вказаного договору: покупець вніс на рахунок продавця повну вартість майна, продавець передав майно у власність покупцю. Тому на підставі ст.220 ЦК України суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ОСОБА_5 право власності на придбане нежитлове приміщення - харчоблок.

Крім цього колишній власник спірного нежитлового приміщення в порушення вимог закону, не отримавши відповідного дозволу виконавчого комітету самовільно побудував харчоблок, який розташований за адресою: селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул.. Заводська, б. 15 «а».

Відповідно до ст.. 182 ЦК України виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

При зверненні до Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області з приводу отримання правовстановлюючих документів на обєкт нерухомого майна, позивачу було відмовлено, оскільки вищевказана нежитлова будівля була самочинно побудована. Так в технічному паспорті на нежитлове приміщення станом на 11.11.2009р., що виданий Лозівським БТІ, зазначено, що нежитлова будівля Б-1, загальною площею 296,5 кв.м., за адресою: селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул.. Заводська, б. 15 «а» побудована самовільно.

Згідно п. 1.6 Тимчасового положення, реєстрації підлягають право власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти.

Таким чином, внаслідок відсутності документів про прийняття обєкту нерухомого майна в експлуатацію у встановленому законом порядку, позивач не в змозі зареєструвати в Реєстрі прав належне йому на законних підставах (набуте за цивільно-правовими угодами) нерухоме майно, та скористатися законним правом його користування, розпорядження та відчуження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно висновку комунального підприємства «Архітектурне бюро м. Лозова» місце будівництва самовільно побудованої нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 296,5 кв.м. № 15 «а» по вул. Заводській в селищі Орілька, Лозівського району, Харківській області задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації на цій земельній ділянці є.

Також, згідно висновків відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Харківській області та Лозівської районної санітарно-епідеміологічної станції самовільно побудована нежитлова будівля літ. «Б-1», загальною площею 296,5 кв.м. № 15 «а» по вул. Заводська в селищі Орілька, Лозівського району, Харківській області задовольняє санітарним та протипожежним вимогам та може бути зареєстрована, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім цього згідно технічного висновку товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельного підприємства «Укрсхідреконструкція» про технічний стан конструкцій нежитлової будівлі - харчоблоку, який розташований за адресою: селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул. Заводська, б. 15 «а» придатний до подальшої експлуатації.

Таким чином, визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,174,209,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 11, 182, 316, 328, 331, 375, 376, 392 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі харчоблоку, який розташований за адресою: Харківська область, Лозівського району, селище Орілька, вул.. Заводська, б. 15 «а», укладений 10 січня 2007 року між ОСОБА_5 та Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області на підставі біржовий торгів (аукціону) по реалізації майна Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області по Лозівському філіалу ХТБ, які відбулися 10 січня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 3, кв. 25 право власності на нежитлову будівлю - харчоблок літ «Б-1», загальною площею 296,5 кв.м. згідно технічного паспорту, виданого Лозівським бюро технічної інвентаризації Харківської області 11 листопада 2009 року, розташовану за адресою: селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул. Заводська, б. 15 «а».

Зобовязати бюро технічної інвентаризації м. Лозова, Харківської області зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на нежитлову будівлю харчоблок літ «Б-1», загальною площею 296,5 кв.м. згідно технічного паспорту, виданого Лозівським бюро технічної інвентаризації Харківської області 11 листопада 2009 року, розташовану за адресою: селище Орілька, Лозівського району, Харківської області, вул. Заводська, б. 15 «а» без акта прийняття в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Н.А. Смірнова