АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Петренко І.О.

при секретарі - Бецман І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 Катеріни Олегівни до виконавчого комітету Першотравеньської міської ради Дніпропетровської області, міського житлово-комунального підприємства, треті особи сектор у справах громадянства та реєстрації фізичних осіб Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання права на житлове приміщення, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 з позовом до виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, міського житлово-комунального підприємства про визнання права на житлове приміщення.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення суду та порушення судом норм матеріального і процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що з серпня 1992 року ОСОБА_4 знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка прийняла прізвище чоловіка «Жердєва». Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 травня 1998 року ОСОБА_4 було видано ордер №17308на зайняття квартири АДРЕСА_1, ні його дружина , ні дочка в даній квартирі зареєстровані не були.(а.с.7)

Згідно свідоцтва від 11 вересня 2001 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був розірваний. (а.с.6)

З матеріалів справи вбачається, що з 28 серпня 2003 року позивачка та її дочка ОСОБА_3 зареєстровані в трикімнатній квартирі АДРЕСА_2, а у січні 2008 року зареєстрований син ОСОБА_2 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою, актом обстеження житлових умов вказаної квартири та випискою з фінансово-облікового рахунку від 11 березня 2010 року. Дана квартира являється приватизованою.

У грудні 2009 року ОСОБА_4 помер.

Як вбачається з акту обстеження житлових умов квартири АДРЕСА_3 від 11 березня 2010 року, на момент обстеження комісією було встановлено, що за даною адресою ніхто не зареєстрований, основний квартиронаймач помер та в період з серпня 2009 року по березень 2010 року мешкали квартиранти - родина Антоненко в складі чотирьох осіб, які мешкали там постійно.

Рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області № 50 від 19 лютого 2010 року квартиру АДРЕСА_4 було надано як службову лікарю-хірургу Першотравенської центральної міської лікарні ОСОБА_8

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову,керуючись при цьому ч. 1, 2 ст. 61, ч. 1, 2 ст. 64, ч. 1 ст. 65 ЖК УРСР

Згідно ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Отже, згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між тим, суду не надано будь-яких підтверджень, що ОСОБА_3 під час життя ОСОБА_4 проживала спільно з ним у спірної квартирі.

Заяви про визнання ОСОБА_3 наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача в зв'язку з його смертю не подавалися.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права на спірне житлове приміщення за її донькою ОСОБА_3, оскільки права користування квартирою № 38, будинку № 12 по вул. Чайковського, м. Першотравенська, як член сім'ї наймача, який проживає разом з ним остання не набула.

Колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

В апеляційної скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді :