АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-33/09Головуючий у 1-й інстанції Квятковська
Провадження № 22-ц-296/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Ходоровський М. В.,

при секретарі Жовняревич Т.М.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою Нагірянської сільської ради на рішення Чортківського райсуду від 9 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Нагірянської сільської ради про скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення,поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Чортківського райсуду від 9 грудня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:

скасовано розпорядження №58 Нагірянського сільського голови від 20 серпня 2008 рок ув частині оголошення ОСОБА_1К догани за недотримання режиму робочого дня;

поновлено ОСОБА_1 на посаді спеціаліста Нагірянської сільської ради з 1 вересня 2008 року;

стягнено з Нагірянської сільської ради в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітніій платі за серпень місяць 2008 року в сумі 677грн та заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 15016,16 грн з відрахуванням із зазначених сум обовязкових платежів;

в решті частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку допущеного до негайного виконання.

Ухвалою суду від 21 грудня 2009 року виправлено арифметичну помилку у визначенні суми заробітної плати за час вимушеного прогулу і стягненню підлягає 7438, 46 коп з відрахуванням обовязкових платежів із зазначеної суми.

Додатковим рішенням Чортіківського райсуду від 1 лютого 2010 року стягнено з Нагірянської сільської ради в користь держави 81.05 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Нагірянська сільська рада оскаржує лише основне судове рішення посилаючись на те, що суд невірно оцінив встановлені у справі обставини. Просить рішення скасувати та закрити провадження у справі.

В суді апеляційної інстанції апелянт доводи скарги підтримав, в т.ч. і прохальну частину.

ОСОБА_1К та її представник просять скаргу відхилити, рішення залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку , що скаргу слід відхилити.

У вересні 2008 року ОСОБА_1К . звернулась до суду з вищеназваним позову.

Позивачка зазначила що 1 вересня 2008 року була звільнена з посади спеціаліста Нагірянської сільської ради з порушенням закону, оскільки відсутня згода профспілкового орану, а вона є членом профспілки, а також підстави її звільнення є надуманими. Одночасно позивачка оскаржила розпорядження сільського голови №58 від 20.08.2008 року про накакладення на неї дисциплінарного стягнення за запізнення на роботу 30.07.2008 року. Враховуючи незаконність свого звільнення позивачка просила стягнути втрачений заробіток за час вимушеного прогулу, а також невиплачену заробітну плату за серпень місяць та компенсувати моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивачки відсутнє , як порушення фінансової дисципліни при отриманні грошей в державному казначействі та видачі заробітної плати працівникам в квітні місяці 2008 року, яке послужило підставою для її звільнення з підстав п.2 ст.41 КЗпП , так і систематичне невиконання без поважних причин трудових обовязків, за які на позивачку накладались дисциплінарні стягнення - ст.40 п.3 КзпП. Крім цього, про незаконність вказаного звільнення свідчить і відсутність згоди профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1, оскільки позивачка є членом профспілки.

Зазначені висновки суду узгоджуються з матеріалами справи і вимогами закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 1 вересня 2002 року позивачка переведена на посаду спеціаліста Нагірянської сільської ради Чортківського району і фактично вела касові операції з грошовими коштами.

Розпорядженням сільського голови №66 від 1 вересня 2008 року ОСОБА_1 було звільнено з посади спеціаліста , оскільки в квітні 2008 року проводила виплати коштів з каси на підставі фінансових документів, які завірені нечинною печаткою та підписом, що є підставою її звільнення за п.2 ст.41 КзпП та цим же розпорядженням звільнена і за п.3 ст.40 КзпП , оскільки протягом 2008 року до неї неодноразово застосовувались дисциплінарні стягнення.

Вказані в розпорядженні підстави звільнення позивачки, в суді не знайшли свого підтвердження. Крім цього, дане звільнення було проведено з порушенням процедури звільнення, оскільки на момент звільнення сільський голова не звертався до профспілкового органу про отримання згоди на звільнення з роботи члена профспілки. Така згода профспілкого органу не була дана і протягом розгляду справи в суді.

Рішення в цій частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1К.є вірним, як і рішення стосовно визнання незаконним дисциплінарного стягнення, яке було накладено розпорядженням сільського голови №58 від 20.08 2008 року.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що відповідачем не доведено факту порушення трудової дисципліни позивачкою 30 липня 2008 року, оскільки про затримку виходу на робоче місце позивачка зарані поставила до відому секретаря сільської ради..

Апелянтом не оскаржуються суми, які підлягаються стягненняю в користь позивачки.

Згідно статті 131 ЦПК-Сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів.

Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Тому, безпідставними є посилання апелянта на порушення його прав, стосовно відмови у заслуховуванні свідків, явку яких в суд першої інстанції на свій розсуд організував апелянт. В даному випадку, суд першої інстанції діяв в межах вимог ЦПК стосовно подання доказів сторонами в справі.

Відповідно до ст.213 рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вирішить справу згідно з законом, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Оскільки суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УхвалиВ:

Апеляційну скаргу Нагірянської сільської ради відхилити.

Рішення Чортківського райсуду від 9 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2