справа №2-188/2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 р.

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Я.А.Шинкарчука

при секретарі - Ю.О.Венедиктовій

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної

адміністрації Харківської області, Служба у справах дітей Дзержинського району м.

Харкова, Височанська селищна рада Харківського району Харківської області про

позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2,

в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно його малолітньої

доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивуючи тим, що вона з 28.012006 року перебувала у

зареєстрованому шлюбу з відповідачем по справі, від даного шлюбу у них народилась

донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення

Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.11.2007 року шлюб між позивачем та

відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_4 залишилась проживати з позивачем. ОСОБА_2 від виховання та

матеріального утримання доньки самоусунувся. Байдуже ставиться до здоров'я,

фізичного, духовного та морального розвитку своєї дитини, виявляє до неї байдужість і

безвідповідальність.

Відповідно висновку Служби у справах неповнолітніх Харківської районної

державної адміністрації № 798 від 07.09.2007 року про доцільність позбавлення

батьківських прав ОСОБА_2 діючи в інтересах малолітньої дитини Служба у справах

неповнолітніх Харківської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити

батьківських прав. ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його малолітньої

доньки ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно висновку опікунської ради Височанської селищної ради Харківського

району Харківської області № 35 від 13.11.2007 року про доцільність позбавлення

батьківських прав ОСОБА_2 діючи в інтересах малолітньої дитини опікунська рада

Височанської селищної ради Харківського району Харківської області вважає доцільним і

відповідаючим інтересам дитини позбавити батьківських прав, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно висновку Виконавчого комітету Дзержинського району м.Харкова №

06-330/1575 від27.11.2007 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої

доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання з'явився позивач який повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти позову. Представники третіх осіб підтримали позовну

заяву.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представників третіх осіб,

допитав свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами вважає, що

позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 28.012006 року ОСОБА_1

перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем по справі, від даного шлюбу у них

народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження видано міським відділом

реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.11.2007 року шлюб між

позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_4 залишилась проживати з матір'ю, тобто позивачем по справі.

Позивач в своїй позовні заяві посилається на те, що ОСОБА_2 від виховання та

матеріального утримання доньки самоусунувся. Байдуже ставиться до здоров'я,

фізичного, духовного та морального розвитку своєї дитини, виявляє до неї байдужість і

безвідповідальність.

У 2007 році позивач зверталася до Опікунської ради Височанської селищної ради

Харківського району Харківської області з проханням про надання висновку про

позбавлення батьківських прав відповідача, в свою чергу ОСОБА_2

звернувся з проханням щодо визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з

дитиною.

На засіданні Опікунської ради Височанської селищної ради Харківського району

Харківської області встановлено, що між батьками склалася конфліктні стосунки, батько

надає невелику допомогу дитині, не працевлаштований, відвідує дитину на свята, як зі

сторони відповідача так і зі сторони позивача відсутня тактова поведінка до виховання

дитини, що може привести до порушень у розвитку дитини, в зв»язю з чим опікунська

рада прийшла до висновку про надання можливості відповідачу відвідувати доньку

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності

дружини щотижня у неділі з 8.00 до 11.00, про що свідчить протокол № 33 від 18.10.2007

року засідання Опікунської ради Височанської селищної ради.

Як вбачається з заяви, 25 червня 2008 року відповідай по справі звернувся до

Служби у справах дітей Дзержинського району м. Харкова з прохань: ям встановити йому

час на відвідування доньки ОСОБА_4:'-., в зв'язку з тим, що

ОСОБА_1 йому перешкоджає зустрічатися з донькою, постійно

влаштовує сварки та негативно настроює проти нього дитину, що підтверджується заявою

відповідача від 13.06.2008 року.

02.06.2009 року відповідач звернувся з заявою до Служби у справах дітей

Дзержинського району м. Харкова з проханням встановити йому час на відвідування

доньки ОСОБА_4, в зв'язку з тим. що ОСОБА_1 йому перешкоджає бачитись з дитиною.

Отже, відповідач будучі безробітним надавав допомогу на утримання дитини,

відвідував дитину, цікавився її життям, намагався прийняти участь у вихованні дитини.

При цьому, позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, що

надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідності з

нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, що

також роз'яснено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007

року «Про практику застосування судами законодавства нри розгляді справи про

усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських пав».

Положенням ст.. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути

позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або

з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не

виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків

по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або

наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до

жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Отже позбавлення батьківських прав можливе у випадках винної поведінки батьків.

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та

розвитку дитини, зокрема нею визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в

дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого

народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний,

духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної

загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З аналізу вказаних норм випливає, що ухилення батьків від виконання своїх

батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний

розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують

необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, шо негативно впливає на

її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі,

необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до

культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних

норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для

отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна

розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винні -ї поведінки батьків,

свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Між тим, з наданих позивачем доказів не вбачається винної поведінки відповідача,

свідомого нехтування ним своїми обов'язками, байдужого відношенн о дитини.

Даючи оцінку висновкам Служби у справах неповнолітніх Харківської районної

державної адміністрації, опікунської ради Височанської селищної пади Харківського

району Харківської області, висновку Виконавчого комітету Дзержпнського району м.

Харкова, суд вважає, що вони не доводять вчинення відповідачем ви них та свідомих дій

по ухиленню від виконання батьківських обов'язків.

Так, у висновках Служби у справах неповнолітніх Харківської оайонної державної

адміністрації за № 798 від 07.09.2007 року та Виконавчого комітету Дзержинського

району м.Харкова за № 06-330/1575 від27.11.2007 року не викладено яким чином вказані

служби з»ясовували умови життя та виховання дитини, взаємовідносини батьків, їх

емоційний та психологічних стан та відношення до участі до виховав -я дитини кожного з

них, на підставі яких доказів, встановлених фактів та обставин зроблені такі висновки.

В судовому засіданні представник Служби у справах неповнолітніх Харківської

районної державної адміністрації пояснювала, що між батька'.їй склалась конфліктна

ситуація, що створює для відповідача перепони у прийнятті участі у вихованні дитини

через неприязні стосунки з позивачем.

З висновку опікунської ради Височанської селищної ради Харківського району

Харківської області № 35 від 13.11.2007 року про доцільність позбавлення батьківських

прав ОСОБА_2 вбачається, що позивача було попереджено пре відповідальність за

зловживання батьківськими правами та використання їх на шкоду інтересам дитини.

Опікунською радою з'ясовано, що зустрічі батька з дитиною відбувалися, але мати не

бажає мати ніяких зв'язків з колишнім чоловіком і наполягає на задоволенні її прохання

щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав.

Між тим, відсутність згоди матері на участь батька у втчОВс нні дитини не може

бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав, оскі іьки за приписами

ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а

розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитиня ге впливає на обсяг

їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, суд відноситься критично до вказаних висновків, та вважає, що вони

прийняті не обгрунтовано, без дослідження дійсних обставин справи та взаємовідносин

між батьками, без з»ясування відношення кожного з батьків до дитини.

Даючи оцінку актам, наданими позивачем щодо не відвідування дитини, суд

вважає, що вони не доводять факт ухилення відповідач від виконання батьківських

обов»язків, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач негативно

відноситься до можливості участі відповідача у вихованні дитини та перешкоджає йому у

виконанні батьківських прав та обов'язків.

Також, суд вважає, що довідка від 03.12.2007 тюку, видана Міською дитячою

поліклінікою № 4 Дзержинського району м. Харкова, не підтверджує байдужого

ставлення відповідача до здоров»я дитини, оскільки з довідки вбачається, що дитина

практично здорова, отже не потребує систематичного, постійного лікування.

На підставі наданих доказів на з'ясованих судом обставинах справи суд не вбачає

підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що є крайнім заходом впливу.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.150, 164 СК

України -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Хагківської районної

державної адміністрації Харківської області. Служба у справах дЬч-й Дзержинського

району м. Харкова, Височанська селищна рада Харківського район) Харківської області

про позбавлення батьківських прав - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня проголошеная може бути подано заяву про

апеляційне оскарження рішення суду через Харківський район. суд Харківської

області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом пятнадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Харківський ррайонний суд Харківської

області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього д дня заяви про

апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви

про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було. Якщо

було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у

строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після

закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги це рішення. якщо його не

скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.А.Шинкарчук