Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-4358/10
РІШЕННЯ

Іменем України

27.12.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Дубас Т.В., при секретарі Паламарчук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Весна», ОСОБА_2, третя особа Громадська організація Обєднання садівницьких товариств «Боярського масиву», про встановлення факту членства у садівницькому товаристві та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Садівницького товариства «Весна», ОСОБА_2, третя особа Громадська організація Обєднання садівницьких товариств «Боярського масиву», про встановлення факту членства у садівницькому товаристві та зобовязання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що згідно з договорами дарування земельних ділянок та садового будинку, Державним актом на право власності на земельну ділянку вона являється власником земельної ділянки № 5, 3 площею 0,1096 га, яка розташована на лінії 24 СТ «Весна» в м. Боярці. У вересні 2003 року вона стала членом СТ, сплатила вступний внесок у розмірі 50 грн., на сьогодні вчасно сплачує всі внески та комунальні платежі, про що свідчать відмітки в її членській книжці садовода.

21 серпня 2010 року позивачка через свого представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до Голови Правління СТ ОСОБА_2 із заявою видати їй довідку про те, що вона є членом СТ. Проте, цього ж дня письмовим написом на цій заяві Голова Правління відмовив їй у видачі такої довідки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 січня 2010 року вже було задоволено частково позов ОСОБА_1 до СТ «Весна». У мотивувальній частині суд визнав, що ОСОБА_1 є членом СТ, проте у ході виконання цього рішення представники СТ неодноразово наголошували, що це немає ніякого значення, оскільки цей факт не зафіксований у резолютивній частині рішення.

Також позивачка наголошувала, що у неї, як з членом СТ, укладено з товариством договори на водопостачання та електропостачання, що додатково підтверджує її членство у СТ.

Згідно зі Статутом СТ ОСОБА_1 має право користуватись електромережею тощо. Також договором про спільне використання технологічних електричних мереж СТ та постачання електричної енергії, укладеним між нею та СТ 02 вересня 2010 року, визначено, що СТ зобовязується надавати їй як члену СТ послуги з постачання електричної енергії. Проте, СТ постійно відключає її земельну ділянку та будівлі, що на ній розташовані, від електромережі, цим самим припиняючи надавати їй послуги з постачання електроенергії.

Все це призводить до постійних матеріальних збитків з боку позивачки, які вона остаточно оцінила в сумі 2 134 грн. 37 коп.

СТ «Весна» постійно пропонувало ОСОБА_1 підписати договори на енергопостачання та водопостачання, в яких зазначались умови, що не висувалися до інших членів СТ, або які не відповідали законодавству України. На такі вимоги вона не погоджувалась. 18 липня 2010 року було зібрано Загальні збори, на яких було прийнято рішення про те, що у разі її відмови підписати зазначені вище договори, які були вигідні лише СТ, її земельну ділянку відключать від електропостачання.

02 серпня 2010 року було відключено земельну ділянку ОСОБА_1 від енергопостачання, мотивуючи це виконанням рішення Загальних зборів СТ від 18 липня 2010 року, незважаючи на те, що вона ще 24 липня 2010 року підписала ці договори і відправила їх Голові Правління поштою.

СТ постійно відмовляється отримувати від позивачки платежі за електроенергію, і вона змушена здійснювати ці проплати поштовими переказами Голові Правління ОСОБА_2 згідно з п. 1.9 Статуту СТ, які він відмовляється отримувати.

У звязку з цим ОСОБА_1 вважає, що діями СТ та Голови його Правління ОСОБА_2 їй нанесена моральна шкода, яку вона оцінює у сумі 3 500 грн.

З урахуванням викладеного та уточнень до позовних вимог, які були подані представниками позивачки в судовому засіданні, ОСОБА_1 просила: встановити факт її членства у СТ «Весна»; визнати відмову Голови Правління СТ «Весна» ОСОБА_2 у видачі їй довідки на підтвердження її членства у СТ «Весна» неправомірною; зобовязати Правління СТ «Весна» видати їй довідку про те, що вона дійсно являється членом СТ «Весна»; стягнути з СТ «Весна» на її користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2 134 грн. 37 коп.; визнати рішення Загальних зборів СТ «Весна» від 18 липня 2010 року в частині припинення надання їй послуг з енергопостачання протиправним та скасувати його в цій частині; визнати відключення СТ «Весна» її земельної ділянки та будівель, що на ній розміщуються, від енергопостачання 02 серпня 2010 року неправомірним; зобовязати СТ «Весна» надавати їй послуги з водопостачання і енергопостачання на тих самих умовах, як і для інших членів садівницького товариства «Весна», незалежно від того, чи зафіксовані вони письмово у договорі; припинити неправомірні дії СТ «Весна» щодо безпідставних відключень її земельної ділянки та будівель, що на ній розміщені, від технологічних електричних мереж СТ «Весна» шляхом зобовязання СТ «Весна» не відключати її земельну ділянку та будівлі, що на ній розміщені, від технологічних електричних мереж СТ «Весна» та не припиняти надання їй послуг з електропостачання у разі відсутності безспірних доказів навмисного порушення з її боку та боку членів її сімї вимог чинного законодавства України у галузі електроенергетики; стягнути солідарно з Голови Правління СТ «Весна» ОСОБА_2 та СТ «Весна» на її користь моральну шкоду у сумі 3 500 грн.; стягнути з відповідачів на її користь витрати, понесені нею в ході судового розгляду справи.

В судовому засіданні представники позивачки подали суду письмову заяву про залишення без розгляду позовної вимоги щодо зобов'язання СТ Весна провести роботи по відновленню енергопостачання до земельної ділянки ОСОБА_1 та будівель, що на ній знаходяться, відповідно до Правил безпечної експлуатації електроустановок затверджених Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 06.10.1997 року за №257, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом МНС України від 19.10.2004 року №126 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2004 року за №1410/10009, Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року №28, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, Правил будови електроустановок (ДНАОП 0.00-1.3201), затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 червня 2001 року за №272, Правил улаштування електроустановок (ПУЕ), а також з дотриманням правил техніки безпеки. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 23 грудня зазначено заява була задоволена, вказана позовна вимога залишена без розгляду.

В судовому засіданні представники позивачки підтримали інші позовні вимоги, просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача СТ «Весна» та відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечували, оскільки ОСОБА_1 не є членом СТ, електропостачання їй було припинено через виявлення розкрадання з її боку електроенергії, просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представники третьої особи в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових заперечень суду не надали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це не спростовано матеріалами справи та показами сторін, що позивачка ОСОБА_1 є власником садового будинку № 5 та земельної ділянки № 3, 5, що знаходяться на лінії 24 в садівничому товаристві «Весна», яке розташоване на території Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується: договором дарування земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 16 серпня 2003 року та зареєстрованим за реєстровим № 4117, договором дарування земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 20 серпня 2003 року та зареєстрованим за реєстровим № 7986, договором дарування садового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 16 серпня 2003 року та зареєстрованим за реєстровим № 4114, а також Державним актом на право власності на земельну ділянку від 30 грудня 2003 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4814/151.

21 серпня 2010 року позивачка звернулася до Голови правління СТ ОСОБА_2 із заявою про видачу їй довідки на підтвердження її членства у СТ, але отримала від нього відмову у вигляді напису на її ж заяві.

Попередньо позивачка вже зверталась до суду з позовом до СТ про захист прав споживачів. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 21 січня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2010 року, позов задоволено частково, зобовязано СТ відновити постачання електроенергії та водопостачання ОСОБА_1, укласти з нею окремі договори на постачання електроенергії та водопостачання.

У мотивувальній частині рішення суду встановлено, що ОСОБА_1 є членом садівничого товариства «Весна».

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А отже, позовна вимога ОСОБА_1 про встановлення факту її членства в СТ є безпредметною і підлягає залишенню без задоволення.

Виходячи з цього, відмова Голови Правління СТ ОСОБА_2 щодо видачі позивачці довідки про її членство в СТ є неправомірною, а тому позовна вимога ОСОБА_1 стосовно зобовязання Правління СТ видати їй довідку про те, що вона є членом СТ повинна бути задоволена.

Незважаючи на те, що вже згаданим рішенням Києво-Святошинського районного суду від 21 січня 2010 року, обовязок відновити електропостачання і водопостачання та укласти договори з ОСОБА_1 на водо- та електропостачання було покладено саме на СТ, всупереч ч. 3 ст. 209 ЦК України, рішенням Загальних зборів СТ від 18 липня 2010 року було ухвалено вручити позивачці договори про електропостачання та водопостачання, встановити їй строк для їх підписання до 01 серпня 2010 року, попередити її, що в разі непідписання договорів в указаний строк послуги по електро- та водопостачанню будуть припинені.

24 липня 2010 року позивачка направила на адресу Голови Правління СТ відповідно до п. 1.9 Статуту СТ підписані договори, як це вбачається з опису вкладення у лист та фіскального чеку.

02 серпня 2010 року СТ у відсутності ОСОБА_1 та її представника було відключено земельну ділянку позивачки та будівлі, які на ній знаходяться, від електропостачання.

30 серпня 2010 року та 02 вересня 2010 року СТ підписало з ОСОБА_1 як з членом СТ договори про спільне використання технологічних мереж водопостачання СТ «Весна» та надання послуг з постачання води та про спільне використання технологічних електричних мереж СТ «Весна» та постачання електричної енергії, відповідно до яких СТ зобовязується надавати позивачці послуги по електропостачанню та водопостачанню.

Відповідачами, як того вимагає ч. 2 ст. 59 ЦПК України, не було надано належних доказів порушення ОСОБА_1 Правил користування електроенергією, безоблікового її використання та розкрадання.

У відповідності до даних членської книжки садівника ОСОБА_1 та фіскальних чеків позивачка постійно сплачує за використання електроенергії та, як підтвердили сторони в судовому засіданні, сплатила цільовий внесок на реконструкцію електромережі.

Повідомленням від 16 листопада 2010 року СТ попередило позивачку про те, що договори на водо- та електропостачання, укладені між ними, припиняють свою дію 31 грудня 2010 року.

При здійсненні своєї діяльності СТ керується Конституцією та законодавством України, а також своїм Статутом.

Пунктом 2.3.5 Статуту СТ визначено, що член СТ має право користуватись майном товариства у встановленому порядку. Відповідно до п. 3.1. Статуту СТ електромережа та водопостачальні споруди є спільною власністю СТ.

Відповідно до ст. 24 Конституції України всі громадяни рівні в своїх правах та свободах.

На даний час земельна ділянка позивачки та будівлі, що на ній розміщуються, знаходяться без електропостачання.

Тобто, виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що рішення Загальних зборів СТ від 18 липня 2010 року в частині припинення надання ОСОБА_1 послуг з енергопостачання повинно бути визнано протиправним та скасоване в цій частині, відключення СТ земельної ділянки позивачки та будівель, що на ній розміщуються, від енергопостачання 02 серпня 2010 року повинно бути визнано неправомірним, а позовна вимога позивачки, як члена СТ, щодо зобовязання СТ надавати їй послуги з водопостачання і енергопостачання на тих самих умовах, як і для інших членів СТ підлягає задоволенню.

У відповідності ч. 1 ст. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК , звернутися до суду за захистом свої порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки суд не може передбачити або бути наперед переконаним , що права позивачки будуть порушені з боку СТ в майбутньому, тому не можливо задовольнити позовну вимогу ОСОБА_1Л щодо припинення неправомірних дій СТ Весна щодо безпідставних відключень земельної ділянки позивачки та будівель, що на ній розміщені , від технологічних електричних мереж СТ шляхом зобов'язання СТ Весна не відключати її земельну ділянку та будівлі, що на ній розміщені, від технологічних електричних мереж СТ та не припиняти надання їй послуг з електропостачання у разі відсутності безспірних доказів навмисного порушення з її боку та боку членів її сім'ї вимог чинного законодавства України в галузі електроенергетики.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вимоги зазначеного законодавства України, суд вважає, що позивачці слід відмовити в її позовних вимогах в частині стягнення з відповідачів на її користь матеріальної шкоди у сумі 2 134 грн. 37 коп., моральної шкоди у сумі 3 500 грн., оскільки вона не довела існування тих фактів, які дають підстави для такого стягнення і у такому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до квитанцій, що знаходяться в матеріалах справи, позивачка при подачі позову до суду сплатила 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача СТ «Весна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 51 грн., ІТЗ в сумі 120 грн.

З огляду на вищенаведене та керуючись ст.ст. 4-11, 60, 88, 209, 212- 216 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Весна», ОСОБА_2, третя особа Громадська організація Обєднання садівницьких товариств «Боярського масиву», про встановлення факту членства у садівницькому товаристві та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати відмову Голови правління садівницького товариства «Весна» ОСОБА_2 у видачі ОСОБА_1 довідки, яка підтверджує її членство у садівницькому товаристві «Весна» неправомірною.

Зобовязати правління Садівницького товариства «Весна» видати довідку ОСОБА_1 про те, що вона є членом садівницького товариства «Весна».

Визнати рішення загальних зборів садівницького товариства «Весна» від 18 липня 2010 року в частині припинення надання ОСОБА_1 послуг з енергопостачання протиправним та скасувати його в цій частині.

Визнати відключення садівницьким товариством «Весна» земельної ділянки ОСОБА_1 та будівель, що на ній розміщуються, від енергопостачання 02 серпня 2010 року неправомірним.

Зобовязати садівницьке товариство «Весна» надавати послуги ОСОБА_1 з водопостачання та енергопостачання на тих самих умовах, як і для інших членів садівницького товариства «Весна».

Стягнути з садівницького товариства «Весна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 51 грн., ІТЗ в сумі 120,00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя