Справа № 2-4683/10р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05 травня 2010 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі останнього часу сімейне життя між Позивачем та Відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин, ведення суспільного господарства та сумісне життя припинено. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1069 оскільки він існує формально.

В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, і пояснила про обставини описані вище, просить позов задовольнити, а справу розглянути у попередньому судовому засіданні.

Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні, пояснивши судові, що їх сімя фактично розпалась майже як три роки, шлюб існує формально, зараз він мешкає з іншою жінкою, наполягає на розірванні шлюбу, тому що примирення неможливе.

Відповідно до ч. 1 ст.130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться, зокрема, з метою зясування можливості врегулювання спору до судового розгляду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення про задоволення позовних вимог у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 18 жовтня 2003 року ( а.с.6) . Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - доньку, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.б) яка проживає з Позивачем та знаходиться на її утриманні. Інших дітей, крім вказаної доньки. Позивач не має.

Судом встановлено, що сімя сторін по даній справі фактично розпалась в 2006 р., на даний час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання

відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Приймаючи до уваги згоду Відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню.

Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на Позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

2.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управлінні юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1069.

3.При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС та видачі свідоцтва при розірвання шлюбу стягнути з Позивача на користь держави держмито в розмірі сімнадцяти гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суд_ Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку, що встановлений ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Мовчан