Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-4353
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року Рівненський міський суд

Рівненської області в особі судді - Дужича С.П.

при секретарі - Прокопчук Л.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4 представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3

представник третьої особи - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа житлово-комунальне підприємство "Промислове", про виселення та усунення перешкод в користуванні квартирою,

та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа житлово - комунальне підприємство "Промислове", про усунення перешкод в користуванні квартирою, -

встановив:

Спірна квартира АДРЕСА_1, складається з ізольованої кімнати, площею 12,2 м", не приватизована, в якій зареєстровані сторони по справі.

У судовому засіданні позивач-відповідач позовні вимоги підтримав, а зустрічний позов не визнав, і посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 в даній квартирі не проживає з грудня 2008 року, а з липня 2009 року приходить в спірну квартиру і перешкоджає йому користуватися зазначеним житлом, захламляючи житло різними непотрібними речами та створюючи умови неможливі для його проживання, а відповідач Бондарук В.В взагалі не живе за зазначеною адресою більше трьох років. Просить задоволити його позов і виселити відповідачів з зазначеної квартири, а також зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користування квартирою звільнивши її від речей відповідачів та зняти відповідачів з реєстрації по даній адресі. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

ОСОБА_3, як відповідач-позивач та як представник відповідача - по-зивача ОСОБА_5, позовні вимоги до них не визнала, а зустрічний позов підтримала і повідомила, що позивач-відповідач з часу розірвання шлюбу почав перешкоджати їй та її дочці - ОСОБА_5 користуватися спірним житлом і вона була змушена в 2001 році вставити окремі двері в квартиру з колясочної кімнати, щоб мати доступ до зазначеного житла. З червня 2008 року по липень 2009 року, вона не проживала в спірному житлі, оскільки доглядала за своєю онукою поки ОСОБА_5 навчалася в інституті. Позивач-відповідач постійно перешкоджає їм користуватися даним житлом - не пускає в квартиру, пошкодив газову колонку, в квартирі не має світла, води, не допускає до належного догляду за квартирою. Рахунок за комунальні послуги не розподілений, а тому коли вона сплачувала за квартиру, позивач стверджував, що оплати за дані послуги проводилась ним. Проте, вона до суду та в правоохоронні органи з цього приводу не зверталась та не намагалась розподілити особові рахунки на дану квартиру. Підтвердила, що відповідач-позивач по справі ОСОБА_5 в зазначенім квартирі не проживає з січня 2008 року з поважних причин, оскільки народила дитину, а умов для її догляду в даній квартирі не має. Просить їх позовні вимоги задоволити, а у позові про виселення, усунення перешкод в користуванні квартирою та зняття їх з реєстрації з спірного жилого приміщення відмовити за його безпідставністю.

Представник третьої особи повідомила, в судовому засіданні, що за квартира існує борг за комунальні послуги. Дані борги стягувались ЖКП з позивача-відповідача в судовому порядку. Проте заборгованість продовжує існувати і її ніхто не погашає. Акт складався в січні 2009 року і на час складання акту відповідачів-позивачів в квартирі не було .

Свідок по справі ОСОБА_7, майстер ЖКП "Промислове" повідомила, що вона двічі приходила на вимогу ОСОБА_1 в квартиру і складала акти, відповідачів-позивачів на час складання актів в квартирі не було. Квартира (жила кімната, кухня, ванна, туалет) дуже сильно захаращені різними непотрібними речами. Нормальна людина там проживати, на її думку, не може. Пізніше, після складених актів, в ЖКП зверталась ОСОБА_3 з заявою про те, що позивач-відповідач не пускає її в квартиру. Після цього, вона бачила, як ОСОБА_3 виносила в підвал з квартири якісь речі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що він у складі комісії двічі - в грудні 2009 року та січні 2010 року, перебував в квартирі ОСОБА_1 Квартира знаходиться в край занедбаному стані. Відповідачів-позивачів на той час в квартирі не було. Підтвердив також, що ОСОБА_3 зверталась до нього у зв'язку з негативною поведінкою позивача-відповідача.

Свідок по справі ОСОБА_9 повідомила суду, що є сусідкою сторін по справі і бачить періодично ОСОБА_3 по місцю свого проживання. В квартирі у них не була.

Свідок ОСОБА_10 також дала суду аналогічні пояснення по справі .

ОСОБА_11, допитана в судовому засіданні в якості свідка, повідомила суду, що ОСОБА_3 проживає в спірній квартирі. Деякий час в ній не жила, оскільки доглядала за онукою. На пропозицію відповідача - позивача була в їх квартирі. ОСОБА_3 їй не скаржилась, що її не пускають в квартиру, або перешкоджають користуватися.

Свідки по справі ОСОБА_12 та Гринчук 0.0. також підтвердили суду, що ОСОБА_3 проживає в спірній квартирі, бо вона часто приходить до них помитися, бо в їх квартирі це неможливо, або заночувати. Були в квартирі на пропозицію ОСОБА_3 Квартира занедбана, зі слів відповідача-позивача, через ОСОБА_13

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив, що з жовтня 09 жовтня 1990 року позивачу було надано ордер на проживання в спірній квартирі. В 1991 року році, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 яка мала дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і разом з нею вселились в спірне житло, як члени сім'ї наймача.

Відповідно до от. 64 ЖК України, відповідачі-позивачі також набули право на житло в даній квартирі, і мають рівні права та обов'язки щодо користування найманим житлом.

В 2000 році, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний за ініціативою позивача, проте сторони продовжували проживати та залишаються зареєстрованими в спірній квартирі, а з 2008 року відповідач-позивач ОСОБА_5 в спірній квартирі не проживає.

Проте, позивач-відповідач ОСОБА_1 посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_14 та ОСОБА_5 не проживають в спірній квартирі протягом багатьох років, роблять неможливим його проживання в даному житлі, псують квартиру та не приймають участі в оплаті квартплати та комунальних послуг, просить їх виселити на підставі ст. 116 ЖК України .

Однак, ст. 116 ЖК України передбачено виселення членів сім'ї наймача без надання іншого жилого приміщення у разі якщо вони, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського виливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленум Верховного Суду УРСР № 2, від 12 квітня 1985 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначається, що при вирішенні справ про виселення, на підставі ст. 116 ЖК України, осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Проте, в матеріалах справи відсутні і в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, що до відповідачів-позивачів застосовувались будь-які заходи попередження або громадського впливу на якісь їх порушення правил співжиття, а тому дані вимоги задоволенню не підлягають .

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідачів-позивачів усунення перешкод в користування квартирою шляхом звільнення її від їх речей та зняття відповідачів з реєстрації по даній адресі, оскільки вони зареєстровані за даною адресою з 1991 року, відповідно до ст. 64 ЖК України, мають рівні права та обов'язки щодо користування найманим житлом і у встановленого законом порядку не визнані особами, що втратили право на користування спірним житлом.

В судовому засіданні, також, не доведено, що позивач-відповідач чинив перешкоди в користуванні квартирою №121 по вул. Гагаріна, 77 в м. Рівне ОСОБА_3 та ОСОБА_15, оскільки представник даного відповідача-позивача повідомила суду, що з січня 2008 року її дочка ОСОБА_5 у зв'язку з народженням дитини проживає по іншій адресі разом з батьком дитини. А сама ОСОБА_3, як свідчать свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та Гринчук 0.0., мала вільний доступ до спірного житла, там проживала, запрошувала їх в квартиру, але іноді приходила до них прийняти ванну та ночувати, через вкрай занедбаний стан квартири. Посилання ОСОБА_3 на те, що позивач-відповідач з 2001 року перешкоджає їй користуватися квартирою, судом не приймається до уваги, оскільки вона за цей час з цього приводу не зверталась ні до суду ні до правоохоронних органів та не надала будь-яких доказів, а тому дані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Дані висновки суду ґрунтуються на копії ордеру, згідно якого ОСОБА_16 вселився в дану квартиру, копії особового рахунку №3421 квартири №121 по вул. Гагаріна, 77 в м. Рівне за яким відповідачі-позивачі зареєстровані по зазначеній адресі з 1992 року як члени сім'ї основного квартиро наймача.

Керуючись ст.ст. 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 71, 64, 157, 116 ЖК України, -

ВИРІШИВ

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Григорівни, ОСОБА_5, третя особа житлово-комунальне підприємство "Промислове", про виселення та усунення перешкод в користуванні квартирою та зняття з реєстрації відмовити.

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_17 до ОСОБА_1, третя особа житлово - комунальне підприємство "Промислове", про усунення перешкод в користуванні квартирою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів.

Суддя