Справа № 2-1791/10
РІШЕННЯ

іменем України

"15" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Тустановського О.М., при секретарі - Друца О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вознесенська Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Вознесенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2010 р. позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовною заявою до Вознесенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер чоловік ОСОБА_1 та батько її дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ЛА частини закусочної, розташованої по АДРЕСА_1 Миколаївської області, яку він збудував на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №127 від 30.09.2003 р. на земельній ділянці, що належала йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 23.05.2003 р. Вознесенською міською радою Миколаївської області. Рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області №154 від 26.11.2003 р. затверджено акт прийомки в експлуатацію вищевказаної закусочної, але свідоцтво про право власності видане не було.

Позивачі, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, отримали в усній формі відмову у зв'язку із тим, що право власності на спадкове майно в державному реєстрі прав власності не зареєстровано, тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача - Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_1 (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого 02.04.1977 р. Вознесенським міським відділом ЗАГСу Миколаївської області) і батько позивачів ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 20.05.1981 р. Корабельним районним відділом ЗАГСу м. Миколаїва) та ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 11.04.1985 р. Вознесенським міським відділом ЗАГСу Миколаївської області) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р., що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_3, виданого 20.05.2008 р. відділом РАЦСу по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_5», розташованої по АДРЕСА_1 Миколаївської області, яку він збудував на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №127 від 30.09.2003 р. на земельній ділянці, що належала йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 23.05.2003 р. Вознесенською міською радою Миколаївської області, що підтверджується копіями вказаних документів. Рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області №154 від 26.11.2003 р. затверджено акт державної технічної комісії про прийняття об'єкту закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_5» до експлуатації та КП «Міжміське бюро технічної інвентаризації» зобов'язано зареєструвати вищевказаний об'єкт та видати на нього свідоцтво. Згідно копії акту державної технічної комісії від 04.11.2003 р. закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_5», належна приватному підприємцю ОСОБА_4, готова до введення в експлуатацію, однак право власності на вказану нерухомість зареєстроване не було, що підтверджується копією довідки КП «Вознесенське МБТІ» №442 від 18.02.2010 р.

Відповідно до ч.З ст.368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором.

Отже, оскільки закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_5» була збудована померлим ОСОБА_4 під нас перебування у шлюбі з позивачкою ОСОБА_1, їй на праві спільної сумісної власності належить частина закусочної, а також 1/6 частина, належна їй в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. По 1/6 частині даної закусочної в порядку спадкування за законом після смерті батька належить позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) Ьід фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_2, ОСОБА_3, які вступили в управління спадковим майном проживаючи в спадковому будинку та подавши до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк відповідні зазви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу Укра ни, Цивільний Кодекс України застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності із п. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадко: им майном. Оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично вступили у володіння спадковим майном, згідно ст. 549 ЦК України (1963 р.) вони вважається такими, що дій ;но прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_4

Таким чином, за вказаних обставин за ОСОБА_1 необхідно визнати право власнс на 2/3 частини закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_5», розташованої по АДРЕСА_1 а за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - по 1/6 частині зазначеної закусочної за кожним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 15, 209, 212-215, 218, 221, 223 України, ст. ст. 328, 1216, 1261 ЦК України, ст. 60, ч.1 ст. 70 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Вознесенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частину закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_5», розташованої по АДРЕСА_1 Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 рія Васильовича, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. в м. Вознесенську Миколаївської області, а також право власності на Уг частину вказаної закусочної, належну їй на праві спільної сумісної власності, а всього - на 2/3 частини вищезазначеної закусочної.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. в м. Вознесенську Миколаївської області, право власності за кожним по 1/6частині закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_5», розташованої по АДРЕСА_1 Миколаївської області.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області в строки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: О.М. Тустановський