КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-32/2010
Провадження № 32
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Пелих Н.М.

За участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради, ГЖЕЖ №7, Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, визнання права на користування житлом, зміну умов договору найму житлового приміщення, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою посилаючись на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 26.09.1996р. їй належить ? частина квартири АДРЕСА_1, інша частина належала на підставі цього ж свідоцтва її померлому сину ОСОБА_8 Спадкоємцями вказаної частини є позивач, відповідач та діти померлого ОСОБА_9 та ОСОБА_6,які згідно свідоцтва про право спадщини за законом виданого 25.12.2002р. Другою полтавською держнотконторою успадкували по 1/8 частини квартири. Таким чином позивачу належить 3/8 частини вказаної квартири, а тому необхідно встановити порядок користування квартирою, виділивши позивачу жилу кімнату площею 17,4 м2 з балконом площею 0,80 м2, а відповідачу з неповнолітніми дітьми - кімнату 10,5 м2. Кухню, коридор, вбудовану шафу, туалет, ванну, комору залишити у спільному користуванні.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась з зустрічними позовними вимогами про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, визнання членами сім»ї наймача, визнання права на користування житлом, зміну умов договору найму житлового приміщення, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним посилаючись на те, що 04.06.1994 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , прийняла його прізвище та стала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 з 1988 року проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 у с. Селещина , Машівського р-ну, Полтавської обл. 04.09.1995 року у позивача народився син ОСОБА_11 ,який також став проживати та продовжує проживати у цій квартирі. Щодо реєстрації, 04.04.1996 року відповідача у даній квартирі позивачу не було відомо, оскільки відповідач не змінювала місця свого проживання, про проведення приватизації квартири у 1996 році позивачу не було нічого відомо. 01.08.2001 року у позивача народився син ОСОБА_12 ,який також став проживати за цією ж адресою . 03.04.2002 року ОСОБА_8 помер Рішенням Машівського райсуду від 29.07.2002р. дозволено усиновити ОСОБА_9 чоловікові відповідача - ОСОБА_10 та йому присвоєно прізвище ОСОБА_10. Відповідач ОСОБА_13 до 2008 року не перешкоджала позивачу та її дітям мешкати у даній квартирі . Так як позивач у 1994 році вселилась у дану квартиру як член сім»ї наймача ОСОБА_8 , у цьому ж порядку були поселені і їх діти , а тому вони мають право на користування даною квартирою як члени сім»ї померлого наймача. Приватизація квартири здійснена всупереч вимогам Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки з 1994 року позивач та неповнолітній ОСОБА_5 постійно проживали у даній квартирі, хоча не була зареєстрованими, тому свідоцтво про право власності є незаконним та підлягає скасуванню. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом видане на підставі оспорюваного нею свідоцтва про право власності на житло, яке вона просить скасувати, то і свідоцтво про право на спадщину за законом є незаконним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_13 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, визначити порядок користування АДРЕСА_2 виділивши ОСОБА_1 в користування кімнату площею 17,4 кв2 з балконом 0,80 м2, а у користування відповідача з неповнолітніми ОСОБА_5, ОСОБА_6 кімнату 10,5 м2; кухню, коридор, вбудовану шафу, туалет, ванну, комору залишити у спільному користуванні. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що остання постійно не проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мешкала з дітьми у своїх батьків. Фактично спільне господарство ОСОБА_3 з її покійним сином ОСОБА_8 не вела, в квартирі не було її речей, вселилась до квартири після смерті ОСОБА_8 , а тому відсутні підстави для задоволення її позовних вимог. Просила відмовити у позові ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги ОСОБА_14 пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_14 не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, визнати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 26 вересня 1996 року виданого на підставі розпорядження № 2 094 незаконним та скасувати його, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 грудня 2002 року виданого Другою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою на ? частину АДРЕСА_4 на ім»я ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконним, визнати ОСОБА_3

( ОСОБА_6) Л.П., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 членами сім»ї наймача померлого 03 квітня 2001 року ОСОБА_8, визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право на користування АДРЕСА_5, зобов»язати ГЖЕД № 7 м. Полтави укласти договір найму житлового приміщення АДРЕСА_6 з ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала , просила відмовити у їх задоволенні. Позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала та пояснила, що допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_3 з 1994 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 , там же з народження проживають і неповнолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_14 при огляді в судовому засіданні відеозаписів сімейних свят, не спростувала , що ОСОБА_3 проживала у вказаній квартирі та в цій квартирі відбувалось святкування народження дітей. ОСОБА_13 з 1988 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання не змінювала. Просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Відповідачі Управління житлово-комунального господарства виконкому ОСОБА_7 міської ради, ГЖЕД 7, ОСОБА_7 державна нотаріальна контора , треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, ПП ПБТІ «Інвентаризатор» в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, клопотань про відкладення справи не надходило.

Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що в судове засідання не зявились.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні відеозаписи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_16 ) зареєстрували шлюб 04 червня 1994 року.

04 вересня 1995 року у них народився син ОСОБА_9.

01 серпня 2001 року народився син ОСОБА_6.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_16, ОСОБА_19 , ОСОБА_20, ОСОБА_21 , ОСОБА_22, ОСОБА_23 пояснили, що з часу реєстрації шлюбу , а саме з червня 1994 року ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, там же проживають і діти ОСОБА_5, ОСОБА_6 За цей час вона з дітьми квартири не виїжджала, місця проживання не змінювала. ОСОБА_1 проживає в с. Селещина з дати одруження та до спірної квартири не поверталась проживати. ОСОБА_3 з своїм чоловіком проживала однією сім»єю, вели спільне господарство, була дружня сім»я.

Відповідно до довідки виданої ГЖЕД 7 ОСОБА_13 була зареєстрована у спірній квартирі з 09.04.1996 року по 27.02.2001 рік. , ОСОБА_3 зареєстрована у цій же квартирі , як і неповнолітній ОСОБА_5 з 01 жовтня 1996 року.

Згідно довідки ДПВ № 2 від 18.06.2008 року та довідки від 14.04.2009 року , ОСОБА_5 з дня народження знаходиться під спостереженням в ДПВ № 2 1 міської клінічної лікарні м. Полтави , з народження дитини була заведена амбулаторна картка № 112-0 за адресою АДРЕСА_7.

Відповідно до довідки ОСОБА_7 обласної клінічної лікарні від 04.07.2008 року № 2299 ОСОБА_15 знаходилася в даній лікарні в пологовому відділенні з 04.09.1995р. по 11.09.1995р., 11 вересня 1995 року виписана з дитиною за адресою АДРЕСА_8.

Дослідженими в судовому засіданні амбулаторними картками на ім»я ОСОБА_6 та ОСОБА_5 встановлено, що останні з часу народження перебували на медичному обліку по місцю мешкання, а саме АДРЕСА_9

Згідно акту від 23.10.2008 р. складеного мешканцями кв. 59,61,64 по пров. Заячому, 1 м. Полтави, ОСОБА_24 з червня 1994 року переїхала проживати до чоловіка ОСОБА_8 за адресою м. Полтава, вул. Баленка.1а, кв. 41 . Підписи даних осіб завірені належним чином.

Оглянуті в судовому засіданні відеозаписи датовані 11 вересня 1995 року, 04 вересня 1996 року , серпнем 2001 року , де відображені події пов»язані з народженням ОСОБА_5 , святкуванням його дня народження та пов»язані з народженням ОСОБА_6,які проходили за адресою АДРЕСА_7. встановлено, що ОСОБА_3 проживала у спірній квартирі, там знаходяться її речі, після пологового будинку вона повернулась з дітьми в цю ж квартиру.

Вказаними відеозаписами не підтверджені посилання позивача ОСОБА_1 на обставини не проживання ОСОБА_3 та неповнолітніх дітей у спірній квартирі, оскільки відеозаписом встановлено наявність в квартирі дитячих речей та меблів , іграшок, так і речі ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 не заперечувала на вказаних відеозаписах себе, свого сина та події, які зафіксовані в АДРЕСА_10 .

Судом не можуть бути прийняті до уваги пояснення свідка ОСОБА_25 , ОСОБА_26, ОСОБА_27 , які пояснили, що ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживала , її речей та дитячих речей не бачили , оскільки ці обставини спростовуються зібраними по справі доказами.

Згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім»ї наймача належать дружина наймача,їх діти і батьки.

У судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що ОСОБА_3 з 1994 року вселилась у спірне приміщення з відому та згоди наймача свого чоловіка ОСОБА_8, як його дружина та продовжує проживати в цій кварти. В якості членів сім»ї в даному помешканню проживали і діти померлого ОСОБА_5, ОСОБА_6 , а тому позовна вимога про визнання позивача ОСОБА_3 та неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 членами сім»ї померлого наймача ОСОБА_8 підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

ОСОБА_3 та неповнолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_6 як члени сім»ї наймача вселились в АДРЕСА_10, вказане житлове приміщення було та є їх постійним місцем проживання, ОСОБА_3 проживала з наймачем з часу реєстрації шлюбу до дня його смерті однією сім»єю, вела спільне господарство, на даний час продовжує з дітьми проживати в цій квартирі, а тому ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_6 набули право на користування АДРЕСА_10.

У спірній квартирі ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_5 були зареєстровані 01.10.1996 року, а неповнолітній ОСОБА_6 01.08.2001 року.

П. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 01.11.1996 року № 9 « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім»ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.09.1996 року виданого відділом приватизації житла на підставі розпорядження № 2094, АДРЕСА_11 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_8.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку).

Оскільки , в судовому засіданні встановлено, що на час приватизації АДРЕСА_12 не були зареєстровані, а фактично проживали, як члени сім»ї наймача ОСОБА_3 та ОСОБА_5, свідоцтво про право власності на житло, а саме АДРЕСА_13 є незаконним та підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 не використала своє право на безоплатну приватизацію , що підтверджується оглянутим в судовому засіданні паспортом на ім»я ОСОБА_3

03 квітня 2002 року ОСОБА_8 помер.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 грудня 2002 року спадкоємцями майна ОСОБА_8, померлого 03.04.2002 року в рівних частках ї мати ОСОБА_1, Дружина ОСОБА_15, неповнолітні діти ОСОБА_9, ОСОБА_6 , спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з ? частини кв. 41, що знаходиться по вул. Баленка, 1а м. Полтави.

Відповідно до рішення Машівського райсуду Полтавської області від 29.07.2002 року ОСОБА_10 усиновив ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінено прізвище на ОСОБА_10.

Суд прийшов до висновку про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло від 26.09.1996 року , то підлягає визнанню незаконним свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 грудня 2002 року виданого Другою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою на ? частину АДРЕСА_14 на ім»я ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім»ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім»ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім»ї наймача.

Як встановленому в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами по справі , в даний час у спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_6

Тому за таких обставин, необхідно зобов»язати ГЖЕД 7 укласти договір найму на АДРЕСА_10 з ОСОБА_3

Що стосується застосування строків позовної давності , на яких наполягала представника позивача, то відповідно до 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття, за таких обставин відсутні правові підстави для застосування строків позовної давності.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 64,106 ЖК України, ст.. 8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» , ст. ст. 10,11,60,209,212, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_15 від 26 вересня 1996 року виданого на підставі розпорядження № 2 094 незаконним .

Скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_15 від 26 вересня 1996 року виданого на підставі розпорядження № 2 094 від 26.09.1996 року.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 грудня 2002 року виданого Другою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою на ? частину АДРЕСА_14 на ім.»я ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконним.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 членами сім»ї наймача померлого 03 квітня 2001 року ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право на користування АДРЕСА_16.

Зобов»язати ГЖЕД № 7 м. Полтави укласти договір найму житлового приміщення АДРЕСА_17 з ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна