Апеляційний суд Житомирської області
9 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді Малахової Н.М.
суддів: Жизневської A.B., Матюшенка І.В.
при секретарі судового
засідання ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності,
У вересні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом. Посилалася на те, що 04.02.2004 року за договором купівлі-продажу придбала у ОСОБА_2, в інтересах якої діяв на підставі довіреності від 03.12.2002 року ОСОБА_4, 14/100 частин домоволодіння, розташованого в м. Житомирі по вул. Гоголівській, 4-а , проте вказаний договір не був посвідчений в нотаріальній конторі, і, в подальшому, продавець почав ухилятися від його нотаріального оформлення. З таких підстав просила визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним та визнати її власником спірної частини домоволодіння.
Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2008 року позов задоволено.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2008 року за заявою відповідачки ОСОБА_2І вказане рішення скасовано.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2009 року позов задоволено. Визнано дійсним без наступного нотаріального посвідчення договір купівлі-продажу, укладений 4 лютого 2004 року, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбала 14/100 частин жилого будинку № 4-а по вул. Гоголівській в м. Житомирі з відповідною часткою господарських будівель та належною до нього земельною ділянкою.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та закрити провадження у справі. Зазначає, що договір купівлі-продажу спірної частини будинку не є укладеним згідно положень ст. 210 та 640 ЦК України, а тому не створює прав та обов'язків для сторін.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 4 лютого 2004 року позивачка передала ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_2 15900 грн. в рахунок оплати за належну останній частину домоволодіння, а ОСОБА_5 передав позивачці ключі від домоволодіння та документацію.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу 14/100 частин будинку з відповідною часткою господарських будівель та належної до неї земельної ділянки по вул. Гоголівська, 4-а в м. Житомирі, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

У відповідності до положень ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно роз'яснень п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів, відповідно до статей 210 та 640 ЦК України, пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

З огляду на вище наведене, суд першої інстанції при вирішенні «л^ру неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням, в порядку ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову у задоволені позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 210, 220, 640 ЦК України, ст.ст.ЗОЗ, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення. Відмовити ОСОБА_3 у задоволені позову до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.