Справа № 2-673/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2010 року року Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого

судді Тарасенка М.П.,

з секретарем Хитрич Н.Я.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Малинська державна нотаріальна контора Житомирської області, Йосипівська сільська рада Малинського району Житомирської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 1/3 частину всього спадкового майна,-

встановив

З Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла виділена у окреме провадження справа за вказаним позовом, де позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину видане на імя ОСОБА_2, посвідчене 16 жовтня 2006 року державним нотаріусом Малинської нотаріальної контори, Житомирської області, зареєстрованим в реєстрі № 5364, спадкова справа № 369 на земельні ділянки, визнання за ним права власності на 1/3 частину всього спадкового майна у вигляді житлового будинку з надвірними прибудовами по вул. Н. Сосніної в с. Йосипівні, Малинського району Житомирської області, на земельну ділянку 0,4916 га у межах згідно з планом, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 165257 від 24 грудня 2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації № 514 від 4.09.2003 року, на земельну ділянку площею 3,0745 га у межах згідно з планом, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ 043486 від 24 грудня 2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації № 514 від 4.09.2003 року, на майновий пай в СФГ „Йосипівське Малинського району Житомирської області на суму 3310 грн., або 0,26% від загальної вартості майна, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 7 березня 2006 року, посилаючись на те, що він допомагав батькам будувати будинок в 1967 - 1969 роках, після армії продовжував проживати з батьками, здійснив будівництво хліва, кухні, льоху.

Після смерті батька, який помер 13 березня 1983 року, він перебудував веранду та здійснив прибудову до будинку у якому продовжувала проживати його мати. Вважав що спадкове майно після смерті батька він прийняв, оскільки до нього перейшли документи на забудову будинку, його план, акти видані на імя його батька.

Після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 7 березня 2006 року' відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, на земельну ділянку площею 0,71 га., земельний пай та майновий пай на суму 3310 грн. в СФГ „Йосипівський" Малинського району Житомирської області.

При зверненні до Йосипівської сільської ради 17.09.2008 року щодо прийняття спадщини на житловий будинок, присадибну земельну ділянку та земельний і майновий паї він дізнався про наявність договору дарування його матірю житлового будинку ОСОБА_3 від 20.04.1993 року.

16 жовтня 2006 року після смерті матері його сестрі ОСОБА_2 державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку у розмірі 0,4916 га., на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку та земельну ділянку у розмірі 3,0745 га., яка належала його матері на підставі державного акта на право власності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та дав пояснення по тексту позовної заяви, вказавши, що після смерті матері він все спадкове майно / речі, рушники, господарський інвентар, правовстановлюючі документи на будинок/, яке належало матері перейшло у його користування, володіння і управління, тобто він фактично прийняв спадщину. В 2008 році звернувся у Йосипівську сільську раду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали, надали письмове заперечення та пояснили, що при будівництві будинку, крім батьків, приймали участь брати, сестри та інші наймані працівники села, а тому, це не є підставою для визнання права власності. Висновок позивача, що його мати незаконно вступила в спадщину є надуманим, оскільки вона, як дружина померлого, продовжувала проживати в будинку та вести господарство, що фактично визнає це позивач у своїй позовній заяві. Доказів про прийняття спадщини у шестимісячний термін після смерті батька позивач не надав, а посилання на утримання документів на будинок слід зазначити, що він їх отримав після смерті матері. Позивач стверджує, що прийняв рішення про вступ у спадщину 17.09.2008 року, а необхідно було це зробити до 6.09.2006 року. Отже, строк прийняття спадщини він пропустив без поважної причини. Зазначають, що на час відкриття спадщини після смерті матері позивач проживав окремо від матері.

Треті особи вважають позов не обгрунтованим, оскільки свідоцтва про право на спадщину видані з дотриманням діючого законодавства.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його народження /а.с. 8/, який з 20.10.1979 року проживає в Каленське, Коростенського району /а.с.З/. 13 березня 1983 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 38/. У будинку по вул. Н.Сосніної у с. Йосипівка Малинського району Житомирської області залишилася проживати ОСОБА_5, що підтверджується поясненнями позивача та відповідачів. 20 квітня 1983 року ОСОБА_5 подарувала будинок ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування /а.с.20-21/ та видано свідоцтво про право власності /а.с.71/. 7.03.2006 року ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть /а.с.7./. По закінченні шестимісячного строку, а саме 16.10.2006 року нотаріусом Малинської нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки /а.с. 25/. Інші особи в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталися , що підтверджується повідомленням нотаріуса /а.с.85/.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно ч.3 ст.1268 цього Кодексу, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Питання про поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини не ставить.

Суд визнає, що позивач є спадкоємцем першої черги, має право на спадщину за законом, але він не проживав разом зі спадкодавцем, заяви в шестимісячний строк про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, а тому визнавати його таким, що прийняв спадщину і у звязку з цим визнавати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом не має підстав.

Питання про поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини на майновий пай позивач не ставить.

Посилання позивача на обставину, що речі, рушники, господарський інвентар, правовстановлюючі документи на будинок, яке належало матері перейшло у його користування, володіння і управління, тобто він фактично прийняв спадщину суд визнає такими, що не свідчать, про прийняття спадщини, оскільки законом такі дії спадкоємця не передбачені щодо спадщини.?

Суд не може вважати обґрунтованими пояснення позивача про те, що він допомагав батькам у будівництві будинку, оскільки спірний будинок за договором дарування переданий відповідачці ОСОБА_3, а вимога позивача про визнання вказаного договору недійсним ухвалою Малинського районного суду від 17 серпня 2010 року залишена без розгляду у звязку з тим, що справа з цього питання розглядається у Коростенському міськрайонному суді /а.с.74/. Вказана ухвала Малинського районного суду не оскаржена та набрала законної сили. Після відновлення розгляду справи відповідач не звертався повторно до суду з такою вимогою.

Керуючись ст. 10, 11, <60, 179, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1260 ЦК України,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Малинська державна нотаріальна контора Житомирської області, Йосипівська сільська рада Малинського району Житомирської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 1/3 частину всього спадкового майна відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня виготовлення повного рішення.

Суддя:

ОСОБА_7