Теофіпольський районний суд Хмельницької області
Справа№2-421/10
РІШЕННЯ

іменем України

14 липня 2010 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області

В складі: головуючого судді ДРУЧКОВОЇ С.П.

секретаря ДОНДЕЛЬ Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теофінолі цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації, пов'язане з не донарахуванням та невиплатою йому, щорічної грошової допомоги до 5 травня, передбаченої ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2007 - 2009 роки. Визнати протиправними дії відповідача, пов'язане з не донарахуванням та невиплатою йому, щорічної компенсації на оздоровлення передбаченої ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2005 - 2009 роки. Зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити йому недоотриману щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2007 - 2009 роки в сумі 11 630 грн., та недоотриману щорічну компенсацію на оздоровлення за 2005 - 2009 роки в сумі 10 359, ЗО грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, іцо ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід війни 1 групи. Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ч.5 ст. ІЗ, щорічно до 5 травня інвалідам війни 1 групи виплачується разова грошова допомога в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. Позивач отримує цю допомогу, але в розмірах значно менших ніж передбачено, так у 2007 році сплачено 350 грн., у 2008 році - 500 грн., а в 2009 році - 540 грн. Хоча, розмір повинен був складати у 2007році - 3280.48 грн., у 2008році - 4810.00 грн., а у 2009 році - 4980. 0грн. І березня 2010 року ОСОБА_1, звернувся до Відповідача з заявою про проведення перерахунку недоотриманої суми грошової допомоги до 5 травня за 2007,2008, 2009 роки. 12 березня 2010 року в задоволенні цих вимог Відповідачем було відмовлено. Відповідач посилається на те, що управління праці та соціального захисту населення не наділено повноваженнями щодо перерахунку вказаної допомоги та проведення її виплати поза межами відповідного бюджетного року. Саме тому, позивачу було сплачено допомогу у меншому розмірі. Також просив стягнути щорічну компенсацію на оздоровлення, що передбачена ст. 48 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п'яти мінімальних розмірів заробітної плати, що встановлюється Законом України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, за період з 2007 року по 2009 рік. На підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причину неявки та про необхідність розгляду справи у його присутності суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно про що свідчать розписки про вручення повісток, які є у матеріалах справи. Виходячи із наведеного, приймаючи до уваги, що у справі є достатньо доказів для її вирішення суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до І категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 434993 та є інвалідом війни 1 групи. Відповідно до довідки МСЕ позивачу встановлено 1 групу інвалідності захворювання пов'язаного з виконанням обов'язків на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни 1 групи виплачується разова грошова допомога в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. Позивач отримує цю допомогу в розмірах менших ніж передбачено, так у 2007 році отримав 350 грн., у 2008 році - 500 грн., а в 2009 році - 540 грн. Розмір мінімальної пенсії за віком становить у травні 2007 року - 410.06 грн., травні 2008 року - 481.00 грн., травні 2009 року - 498.00 грн. Відповідно, позивач недоотримав одноразову грошову допомоп у 2007році - 2930.48 грн., у 2008році - 4310.00 грн., а у 2009 році -4440.00грн., загальна сума недоплати допомоги складає 11 680.48 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачу має виплачуватись щорічно компенсація на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних розмірів заробітної плати, що встановлюється Законом України «Про Державний бюджет» на відповідний рік.

Вказана компенсація виплачена в неповному обсязі в слідуючих розмірах 2005 рік - 15,70 грн., 2006 рік - 75, 00 грн., 2007 рік - 120.00 грн., 2008 рік - 120.00 грн., 2009 рік - 120 грн. Законом України «Про державний бюджет України" на 2005 рік -мінімальний розмір заробітної плати станом на травень становить 262 грн., компенсація має становити - 1310грн., у 2006 році - 1750 грн., (350 грн., *5), у 2007році -2100грн. (420грн.*5), у 2008 році - 2625грн. (525 грн., *5), у 2009 році - 3025 грн., ( 605 грн., *5), загальна сума становить - 10810.00 грн. Сума недоплаченої щорічної компенсації на оздоровлення становить 10 359.30 грн.

Обгрунтування позиції відповідача, що вказана у відповіді від 12 березня 2010 року, про те, що нарахування позивачу визначає Кабінет Міністрів України судом не може бути прийняте до уваги.

Відповідно ст. 22 Конституції України при прийняття законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод громадян.

При таких обставинах, виходячи із загальних засад, пріоритетності законів над підзаконними актами має застосовуватися, у першу чергу, Конституція України, закони України, а потім лише постанови КМ України. Якщо постанова КМ України суперечить закону України то застосовується закон України.

При вирішенні позовних вимог суд враховує, що Конституційний Суд України рішенням від.9 липня 2007 року № 6 -рп/2007 та рішення № 10 - рп/ 2008 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 65 розділу І, п.п. 61, 62, 63, 66, розділу II, п. З розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу І, п.п. 1 - 4, 6 - 22, 24-100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) про соціальні гарантії громадян уже визнав неконституційним положення ст.. 67 розділу І п.п, 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, п.п. 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 -.12 пункту 35, пунктів 36 - 100 .пункту 3 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» тобто, визнав неконституційними обмеження соціальних гарантій громадян, зокрема, осіб які постраждали внаслідок Чорнобильської аварії.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Безпідставним є посилання представника відповідача і на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної пенсії у визначеному позивачем розмірі оскільки, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань які встановлені Конституцією України, яка гарантує дотримання соціальних гарантій, Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з наведеного, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 212 - 215 ЦПК України, районний суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації, пов'язане з не донарахуванням та невиплатою ОСОБА_1, щорічної грошової допомоги до 5 травня,передбаченої ч,5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту" за 2007 - 2009 роки.

Визнати протиправними дії відповідача, пов'язане з не донарахуванням та невиплатою ОСОБА_1, щорічної компенсації на оздоровлення передбаченої ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2005 - 2009 роки.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2007 - 2009 роки в сумі 11 680 грн.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману щорічну компенсацію на оздоровлення за 2005 - 2009 роки в сумі 10 359, 30 грн.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації 8 грн., 50 коп., судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Теофіпольський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарг, або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: