АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6764/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів: Варенко О.П., Петешенкової М.Ю,,

при секретарі Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни за 2006-2008 роки в сумі 4471 грн. 20 коп.

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Позивач не погодилась з постановою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та задовольнити її позов в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції частковому скасуванню, з частковим задоволенням позовних вимог позивача з огляду на наступне:

Правовий статус дітей війни, який має і позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, які встановлює Закон України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет» на 2006, 2007 та 2008 роки були встановлені певні обмеження щодо виплат підвищень до пенсії дітям війни на підставі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Так, статтею 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було зупинено.

Позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідача незаконними та стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30 %, як «дитині війни», за 2006 рік - задоволенню не підлягають, оскільки положення ст.77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік, які зупинили дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не були визнані неконституційними. Постанова Ленінського районного суду м.Дніпропетровська в цій частині підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 12 ст. 71 цього Закону з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом - зупинена на 2007 рік дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Колегія суддів, враховуючи рішення Конституційного суду України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, яким визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, якими дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2007 рік була зупинена, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р..

Відповідно до ст.152 ч.2 Конституції України, закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», було зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» - були визнані неконституційними, з огляду на що, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача виплатити на її користь підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за 2008 рік мають бути задоволені починаючи з 22.05.2008 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2008 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України - пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. З огляду на матеріали справи та пояснення позивача, відповідач в судовому засіданні участі не приймав, в матеріалах справи його заперечення відсутні, тобто він не наполягав на застосуванні вимог ст.100 КАС України відносно позивача.

Враховуючи викладене, а також, виходячи з вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, керуючись таким принципом адміністративного судочинства, як верховенство права, з метою забезпечення передбаченого Конституцією України права на належне соціальне забезпечення громадян, та виконання наведених вище рішень Конституційного Суду України з цих питань, колегія вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни мають бути задоволені за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року. В цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог без розрахунку сум, які підлягають виплаті за минулий час, оскільки нарахування та перерахунок сум належить до компетенції відповідача і може бути предметом судового розгляду лише в разі оскарження такого розрахунку.

Керуючись ст.ст.209, 303, 307,309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2010 року в частині відмови у визнанні неправомірною відмови Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська відносно виплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та зобовязанні відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року скасувати.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_2 підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді