Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-1047
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: судді Бобуйок А.Д.

при секретарі Стасішиній В.О.

за участю прокурора ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, та її відібрання і повернення тому з ким вона проживала, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду просить визнати факт перетинання кордону шляхом незаконного пропуску через державний кордон України малолітнього ОСОБА_4, визначити місце проживання дитини, та її відібрання і повернення тому з ким вона проживала. Свої вимоги мотивує тим, що з 26.06.2004 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі ОСОБА_3

Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав з ним по вул. Корольова, 16 в с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області.

Позивач вказує, що 29.12.2007 року ОСОБА_3 протиправно викрала дитину та вивезла за межі України до Російської Федерації.

На підставі вищевказаного, позивач просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 з ним по вищевказаному адресу та відібрати ОСОБА_4 у матері ОСОБА_3 ї повернути його ОСОБА_2, з ким він жив до викрадення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 просили задовольнити їх вимоги тільки в частині визначення місця проживання дитини, та її відібрання і повернення тому з ким вона проживала. При цьому вказали, що відповідачка незаконно вивезла дитину за кордон та сину буде краще проживати з батьком.

Представник відповідачки ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що дитині буде ліпше проживати з матір'ю, а в Російську Федерацію позивачка виїхала на законних підставах, за згодою позивача.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала, вважаючи за можливе проживання малолітнього ОСОБА_4 на житловій площі батька.

Представник третьої особи Адміністрації Державної прикордонної служби України в судове засідання не з'явився. Причини його неявки суду не відомі.

Вислухавши думку прокурора, сторін, представника третьої особи ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 26.06.2004 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження (а.с.10). Малолітній ОСОБА_4 постійно проживав з позивачем по вул. Корольова, 16 в с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, згідно свідоцтва № 772 про право власності на житловий будинок (а.с.11) та ОСОБА_8 обстеження матеріально-побутових умов сімї (а.с.12-13). З кінця грудня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо в різних державах.

Судом також встановлено, що на теперішній час сторони шлюбних відносин не підтримують та 29.12.2007 року ОСОБА_3 з неповнолітнім ОСОБА_4 виїхали за межі України в Російську Федерацію без відома та згоди ОСОБА_2. Відповідні документи, які підтверджують згоду ОСОБА_2 на виїзд малолітньої дитини за кордон, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до службової записки начальника Окремого відділу обробки даних ЦП ІІТС «Гарт», відповідно до п.23 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 р. № 472, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 05.07.2007 р. за № 765/14032, за наявною інформацією в базі даних зазначений у запиті громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проходив перевірку паспортних документів під час проведення прикордонного контролю (а.с.187).

В силу ст. 160 Сімейного Кодексу України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.162 Сімейного Кодексу України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

У судовому засіданні сторони надали докази про можливість проживання дитини у кожного з них, згідно висновку органу опіки та піклування про можливість проживання малолітньої дитини на житловій площі батька (а.с.19), довідки про матеріальний стан та акти обстеження матеріально-побутових умов сімї (а.с.12-13, 38-39). На погляд суду вони є рівними. Яких-небудь додаткових доказів, які б надавали перевагу над умовами проживання дитини у відповідачки позивач не надав.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині визначення місця проживання дитини. Вимоги в частині відібрання дитини і повернення її тому з ким вона проживала обґрунтовані, підтверджуються доказами по справі та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 160, 161, 162 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

В задоволені вимог про визначення місця проживання дитини відмовити.

В іншій частині вимог позов задовольнити.

Неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрати у ОСОБА_3 та повернути його ОСОБА_2 за місцем його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський райсуд.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_8