22.02.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-256/2010р. Головуючий в 1 інстанції:
Категорія 31 Доповідач: Бездрабко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року лютого місяця 22 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Кузнєцової О.А.

Суддів: Приходько Л.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2007 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

В серпні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2005 року, під час сутички, яка виникла між ним та відповідачем, ОСОБА_3 спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він був вимушений пройти курс лікування та з 07 по 18 серпня 2005 року перебував на стаціонарному лікуванні в Херсонський обласній лікарні, а з 19 серпня по 12 вересня 2005 року знаходився на амбулаторному лікуванні.

Просив стягнути з відповідача на його користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 3310грн.60коп., яка складається з втраченого заробітку у розмірі 2150грн., витрат у розмірі 350грн. пов»язаних з придбанням ліків, витрат пов»язаних з проїздом до м.Берислав у зв»язку з розглядом кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 в розмірі 810грн.60коп. та 3000грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2007 року позов задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 1013грн.21коп. та 1500рн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнуто судові витрати на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07 серпня 2005 року близько 01год.00хв. в с.Бургунка Бериславського району, під час сварки, ОСОБА_3 були заподіяні ОСОБА_4 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, з приводу чого відносно відповідача була порушена кримінальна справа за ст.122 ч.1 КК України, провадження в якій згідно постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2007 року закрито у зв»язку зі зміною обстановки (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_3 у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 знайшла свого підтвердження під час розгляду кримінальної справи відносно відповідача, з приводу чого останній повинен відшкодувати заподіяну шкоду.

Колегія суддів визнає даний висновок суду першої інстанції обґрунтованим і таким, що відповідає зібраним у справі доказам.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 протягом 40 календарних днів знаходився у відпустці без збереження заробітної плати, що порушує вимоги трудового законодавства та положення Закону України «Про відпустки», до уваги не приймаються, оскільки як свідчить наказ №103-В від 08.08.2005 року така відпустка була надана позивачу за місцем роботи Управлінням Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва (а.с.21). Право надання відпустки та визначення її терміну належить підприємству і виконання підприємством вимог законодавства не знаходиться в причинному зв»язку з відповідальністю ОСОБА_3 по відшкодуванню заподіяної ним шкоди.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на те, що під час сварки, яка сталася між сторонами 07.08.2005 року, позивач знаходився в стані алкогольного сп»яніння, а тому і не отримав лист непрацездатності, оскільки даним твердженням не надано відповідних доказів. Крім того, знаходження у стані алкогольного сп»яніння в неробочий час та неотримання листа непрацездатності також не знаходиться у взаємодії з обов»язком відповідача відшкодувати шкоду та в порядку ст. 1195 ЦК України втрачений заробіток внаслідок вчинених ним противоправних дій відносно позивача.

Визначаючи розмір втраченого ОСОБА_4 заробітку, суд обґрунтовано послався на довідку-розрахунок виданий за місцем роботи позивача.

Також колегія суддів вважає, що встановивши наявність вини з боку ОСОБА_3 у заподіянні тілесних ушкоджень, суд правильно дійшов висновку про необхідність відшкодування в порядку ст.23,1167 ЦК України спричиненої ОСОБА_4 моральної шкоди у звязку з заподіянням йому фізичного болю та душевних страждань.

При цьому, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, в межах наданих доказів, судом враховані вимоги розумності і справедливості, характер дій відповідача у спірних правовідносинах, ступень заподіяння тілесних ушкоджень, час та зусилля, які були необхідними позивачу для відновлення попереднього стану.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції достатньо повно зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані ними докази, яким дав правильну оцінку, постановив законне і обґрунтоване рішення, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

Головуючий :

Судді: