РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-2062/10

26.11.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Шевчук А.М, при секретарі Крушевській Л.Л., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу народилася донька ОСОБА_3. Проте, подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, з лютого 2009року спільно не проживають та не пов'язані спільним побутом.

У попередньому судовому засіданні позивач не відмовився від вимог. Пояснив, що про примирення не клопоче, донька із відповідачем і він проти цього не заперечує, просить судових витрат йому не повертати.

Відповідач позов визнала, погодилася з мотивами розірвання шлюбу, про що надала суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. Пояснила, що миритися не бажає, дитина із нею, скоро два роки, як сім'ї не має.

Судом роз 'яснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем. ОСОБА_2 намірів не змінила, наполягає на постановленні рішення у попередньому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що з 23 січня 1993 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Сторони є батьками доньки ОСОБА_3, яка народилася 02 травня 2002 року (а.с.5).

Як пояснили сторони дитина із відповідачем і спору з цього приводу між: ними немає.

Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження гилюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони про примирення не клопочуть.

Сторони не оспорили, що подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, з лютого 2009 року вони не підтримують сімейних стосунків та спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом.

Формальне збереження реєстрації шлюбу істотно суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивач просить судових витрат йому не повертати.

Керуючись ст. ст. 130,174 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд,-

вирішив :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 23 січня 1993 року міським відділом ЗАГС мі. Бердичів Житомирської області, актовий запис №45.

Дитину: доньку ОСОБА_3, 02 травня 2002 року, залишити із матір "ю ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцемі ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: