АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-8985/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.,

суддів: Варенко О.П., Петешенкової М.Ю,

при секретарі Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про перерахунок та стягнення боргу розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі ст.15 Закону України «Про державну допомогу з сімями з дітьми» відповідач зобовязаний їй виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, проте відповідач в порушення зазначених вимог закону не здійснює належні нарахування та виплати, тому позивачка просила суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про нарахування і виплату їй суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними; призначити їй відповідно до ст. 15 Закону України «Про держану допомогу сімям з дітьми» допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з вересня 2008 року в розмірі прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, щомісячно, с послідуючим підвищенням прожиткового мінімуму до закінчення строку встановленого законом виплат; стягнути з відповідача на її користь 11197,59 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2009 року позов задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про держану допомогу сімям з дітьми» з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно; зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області призначити та здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 недоотриману нею у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про держану допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років на час її виплати; стягнуто з бюджету м. Павлограда на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 111,98 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної постанови суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції до 01.01.2008, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми, допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік дію частини 1 статті 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми зупинено на 2007 рік та правовідносини врегульовані абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі №6рп/2007 положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік визнані неконституційними.

Відповідно до пунктів 3, 5 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України, положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення і це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки зупинення дії частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» визнано таким що суперечить Конституції України, а також визнані неконституційними положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення щодо виплати допомоги в розмірі, меншому ніж прожитковий мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частина 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладена в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Вказані положення Закону не визнавалися неконституційними і діють на цей час, а відтак правомірно застосовувалися відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2008 році.

Отже, право на перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачка має з 09.07.2007 по 31.12.2007р.

З квітня по вересень 2007 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив 463гр, з жовтня по грудень 470гр.

Натомість з липня по грудень 2007 року позивачка отримувала допомогу у значно менших розмірах, що підтверджується довідкою (а.с.7).

Так, в липні 2007 року позивачка отримала допомогу в сумі 129,03грн., в серпні 129,03грн., в вересні 129,03грн., в жовтні 130,64грн., в листопаді 130,64грн., в грудні 130,64грн.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України - пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. З огляду на матеріали справи, відповідач в судовому засіданні участі не приймав, в залучених до матеріалів справи запереченнях він наполягав на застосуванні вимог ст.100 КАС України відносно позивача, проте суд обґрунтовано дійшов до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку позовної давності та зобовязав відповідача здійснити перерахунок недоплаченої допомоги за період з 09.07.2007 по 31.12.2007р..

Відповідно до статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 встановлено, що відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Норми статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" визнані неконституційними не були, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2009 рік є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду в цій частині прийнята у відповідності з вимогами закону та не має підстав для її скасування та ухвалення нового судового рішення, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно п.1 б) ст.3 Декрету КМ України «Про державне мито» ставки державного мита із скарг на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян встановлюються в розмірі 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3 грн.40 коп.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду в частині стягнення судових витрат, виклавши резолютивну частину в новій редакції: «Стягнути з бюджету м.Павлограда Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп».

Керуючись ст.ст.209, 303, 307, 309,313 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2009 року змінити в частині стягнення судових витрат. Стягнути з бюджету м.Павлограда Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

В іншій частині постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2009 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді