Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-1473/2010 Головуючий у 1 інстанції - Сова Т.Г.
Доповідач - Шемець Н.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: МАМОНОВОЇ О.Є.,

суддів: ШЕМЕЦЬ Н.В., ГУБАР B.C.,

при секретарі: РАЧОВІЙ 1.1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність УПФ України в Менському районі Чернігівської області, зобов'язано УПФ в Менському районі Чернігівської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року як дитині війни відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області просить оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, не дав повної оцінки діючому законодавству та обставинам, що мають істотне значення для справи.

Апелянт зазначає, що в 2008 році підвищення дітям війни проводилось в законодавчо визначених розмірах та в повній мірі з коштів, закладених в Державному бюджеті України відповідно до законодавчих норм, зокрема, згідно постанови KM України №530 від 28 травня 2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", оскільки зміни до Державного бюджету України на 2008 рік щодо виділення додаткових коштів на фінансування спірних виплат не вносились і кошти на це не виділялись. УПФУ В Менському районі виплачує тільки ті кошти, що надходять на його рахунок і іншого фінансування не

має, тому постанова суду є неправомірною, оскільки управління не має коштів Державного бюджету на відповідні виплати.

Стягнення коштів з УПФУ в Менському районі призведе до зміни джерела фінансування даної соціальної гарантії і нецільового використання коштів ПФУ.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач отримує пенсію за віком і відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни (а.с.4).

Статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року №107 -VI „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"- дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ж ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відповідач як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", проте у порушення вимог указаної статті належних нарахувань та виплат не здійснив, тому його дії є неправомірними і він зобов'язаний провести перерахунок пенсії позивачу згідно вимог зазначеного Закону.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд. Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для проведення відповідних виплат дітям війни є безпідставними, оскільки питання наявності чи відсутності таких видатків не є предметом даного спору і виходять за межі заявлених вимог.

Зазначення апелянта щодо нецільового використання коштів Пенсійного фонду України також є необґрунтованими, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат за рахунок власних джерел фінансування ПФУ.

Посилання апелянта в обґрунтування правомірності своїх дій на постанову KM України №530 від 28 травня 2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути правовою підставою для скасування судового рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області - відхилити.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.

Головуючий: Судді: