справа № 2-5457/10
24 грудня 2010 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Петришин Н.М.
при секретарі Тікіній І.М.
Розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства „Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У вересні 2010 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства „Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
У судове засідання представник позивача не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та про те, що проти винесення заочного рішення він не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, зокрема через оголошення у газеті «Урядовий курєр» №237 від 17.12.2010 року.
Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ОСОБА_1 23.10.2007 року укладено кредитний договір № ВL2726, за яким останній отримав кредит у розмірі 3500 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних з кінцевим терміном повернення до 25.09.2012 року.
-4733,20 грн. прострочена заборгованість по відсоткам;
- 784,78 грн. підвищені відсотки.
З метою повернення кредитних коштів позивач направляв на адресу відповідача лист-попередження, який вручений відповідачу 17.04.2009 року, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення.
Частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України та п. 9.1. договору передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розтроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 533, 1050-1054 ЦК України, ст. ст. 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд,-
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М.Петришин