Справа № 2-516/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді Збицької К.Д.

з участю секретаря Даниленко Л.Г.,

представника позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 5000грн. моральної шкоди, завданої їй внаслідок звернень групи осіб, в тому числі за підписом ОСОБА_4, до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури Житомирської області та Малинського району, Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Малинського РВ УМВС України в Житомирській області, в яких міститься неправдива інформація щодо вчинення нею, як головою правління Малинської райспоживспілки, злочину. Вважає, що зазначені факти щодо незаконного розпродажу та крадіжки майна споживчої кооперації, що обвинувачують її у вчиненні злочину, не відповідають дійсності, не підтверджені доказами, порочать її честь та гідність. ОСОБА_4, не будучи членом споживчих товариств, поширив про неї неправдиву інформацію. Просить зобовязати відповідача публічно спростувати поширені щодо неї неправдиві відомості.

Відповідач ОСОБА_4 подав зустрічний позов про відшкодування йому позивачкою по первісному позову 50000 грн. моральної шкоди, завданої зверненням позивачки з даним позовом до суду, оскільки він зазнає душевного болю та моральних страждань, шляхом подачі безпідставної позовної заяви вона підриває його ділову репутацію, паплюжить честь і гідність.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позов з підстав, зазначених у заяві.

Відповідач та його представник позов не визнали. ОСОБА_4, не заперечуючи, що підпис у колективному зверненні поставлений ним, посилається на те, що зміст цього звернення був виконаний не ним. Крім того зазначають, що зазначені у зверненні факти мали місце, на них відповідно реагували правоохоронні органи, порушивши кримінальну справу. Право звернення за захистом своїх прав, яке він використав як пайовик, закріплене ст.40 Конституції України.

Разом з тим представник ОСОБА_4 підтримав його зустрічний позов та просить його задовольнити.

Представник відповідачки по зустрічному позову позов ОСОБА_4 не визнав.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах позовних вимог, суд приходить до висновку про безпідставність як первинного, так і зустрічного позову.

Судом встановлено, що позивачем разом з іншими особами підписана заява про злочини від 04 лютого 2010 року, направлена до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, прокурору Житомирської області, УМВС України в Житомирській області, управління Служби безпеки України в Житомирській області, прокуратури Малинського району та Малинського РВ УМВС України в Житомирській області (а.с.4-18), в якій наведені факти щодо вчинення головою Малинської райспоживспілки ОСОБА_3 та іншими посадовими особами незаконних дій по продажу належного споживчим товариствам пайового майна, привласнення коштів та інших незаконних дій.

По результатах перевірки прокурором Малинського району 30.03.2009 року порушена кримінальна справа за фактом замаху на заволодіння чужим майном за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України, яка знаходиться в провадженні СУ УМВС України в Житомирській області (а.с.123-126).

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглядати звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та

юридичної особи» зазначено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірній таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У цій же постанові в п. 17 визначено, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому законом.

Обставини, на які посилається позивач зустрічної позовної заяви ОСОБА_4, саме і є предметом та підставою первинного позову ОСОБА_3ГІ.

Відповідно ч.І ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а ч.І ст.64 Конституції визначає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією.

Частиною першої статті 16 Цивільного кодексу України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу

Згідно ст.60 ч.І ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі як ОСОБА_3, так і ОСОБА_4 не надали суду доказів, які б доводили приниження їх гідності, честі чи ділової репутації.

За таких обставин суд приходить до висновку, що як звернення відповідача ОСОБА_4 до правоохоронних органів із заявою про перевірку діяльності відповідача ОСОБА_3, так і звернення ОСОБА_3 із позовом до суду не може вважатись поширенням відомостей, які принизили їх гідність, честь, завдали істотної шкоди діловій репутації, що є підставою для відмови у задоволенні позовів.

Керуючись ст.ст. 10.11.60,1 76,179. 209 ч.З, 212,213,215 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі ст.ст. 23,1167 Цивільного кодексу України, -

вирішив :

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення у повному обсязі складене 08 грудня 2010 року.

Суддя:

ОСОБА_5