Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-451/2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

27 серпня 2010р. Іванківський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді Яковенко В.С.

При секретарі Кулик А.М.

З участю адвокатів Кучерявого Л.Г. і Журбенка І.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розділ майна. Позивачка посилається на те, що з жовтня 2002р. вона проживала разом з відповідачем ОСОБА_4 в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , яка належала її батькові ОСОБА_5 .. В грудні 2002р. вона завагітніла і відповідач умовив її батька продати цю квартиру та придбати більшу, у зв`язву з народженням дитини. На той час її батько проживав в с.Запрудка, у своєї дружини ОСОБА_6 . В червні 2003р. він продав вказану квартиру за 1500 доларів США. Ці кошти була передані відповідачу для придбання нової квартири, оскільки вони з відповідачем жили разом та вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Вони з відповідачем підшукали зручну для них двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Ця квартира була придбана в липні 2003р. на ім`я самого лише відповідача, що відповідач від неї приховав, за кошти, які для придбання квартири дав її батько, вартість придбаної квартири становила 1500 доларів СІЛА. 13 серпня 2003р. вона зареєструвалась у придбаній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7 , батьком якого зареєстрований відповідач. 17 жовтня 2003р. вони з відповідачем офіційно зареєстрували свій шлюб. Проте сім`я не склалась, відповідач почав погано до неї ставитись, між ними постійно виникали сварки, конфлікти, відповідач влаштовував бійки, зловживаючи спиртним. Вона неодноразово зверталась до міліції з заявами про насильство в сім`ї, за що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, що змусило її звертатись до суду з позовом про розірвання шлюбу в березні 2009р. За час сумісного проживання вони з відповідачем придбали не лише спірну квартиру, а також інше майно, що являється їх з відповідачем спільним майном: дитячу стінку «Юніор» вартістю 1200грн., холодильник «Стінол» РЕ-305 А вартістю 2780грн., праску «Бінатоне»- 250гр., прасувальну дошку -350грн.,ліжко-600грн., фін арки 2щт. - 400грн., гардини сині -200грн., гардини зелені -380грн., люстру синю-290грн., люстру зелену - 320грн.,хлібопіч - 860грн., фритюрницю -340грн., тренажер «Бамма» -2400грн., магнітофон «Шарп» -300грн., DVD «Хото» -198грн., пральну машину LG вартістю 2800грн., телевізор LX-900 вартістю 1280грн., телевізор LG -1390грн., телевізор «Samsung-40» вартістю 9000грн., чайник -280грн., блендер «Вітек» - 140грн., столик під телевізор 2 шт. -580грн., м`який куточок «Сенатор» - 2300грн., стіл шкільний - 320грн., принтер «Лекс Маркс» - 370грн., Lamimebor «Sigma» - 280грн., акустику «Санге» -840грн., обладнання для супутникового телебачення - 900грн., карнизи 2шт.- 370грн., газову плиту -450грн., газовий котел «Проскурів» -2050грн., броньовані двері - 890грн., міжкімнатні двері -5шт. - 1500грн., вікно металопластик -1700грн., 8 виделок, 20 ложок, 15 тарілок, 7 чашок на суму 150грн., сковориди 2 шт. -200грн., каструлі 3 шт,- 250грн., міксер - 140грн., ковбик -840грн., приставка «Икс Бой»-360 вартітсю -4600грн., мікрохвильову піч - 950грн., бойлер «Арі стон» -860грн., всього на загальну суму 46289грн.

Позивачка просить визнати за нею право власності на 'А частину квартири АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача вартість половини спільно нажитого майна - 23 144грн.

07 червня 2010р. позивачка подала до суду свою уточнюючу позовну заяву у якій просить визнати за нею право власності на 'А частину спірної квартири та виділити їй наступне майно: дитячу стінку, холодильник, праску, прасувальну дошку, м`який куточок, гардини зелені, люстру зелену, хлібопіч, фритюрницю, DVD, газовий котел, блендер, телевізор LG, 1 столик під телевізор, акустику, стіл шкільний, газову плиту, 2 фіранки, міксер, приставку, мікрохвильову піч, тренажер, всього на суду 22948грн.

В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, просить виключити з загальної маси майна, яке підлягає розділу - броньовані двері, 5 міжкімнатних дверей, металопластикове вікно. В решті залишила свої позовні вимоги без змін та підтримала їх у судовому засіданні.

Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що квартиру він придбав для себе особисто, за власні кошти, до реєстрації шлюбу з позивачкою, позивачка ніякої участі у придбанні квартири не приймала, хоч на момент придбання квартири вони і жили разом у його батьків і позивачка була вагітна. Оскільки квартира придбана ним то в позові про її розділ він просить позивачці відмовити. Що стосується іншого майна то не все вказане у акті опису майна є їх спільним з позивачкою майном, частина його чужа, а частини взагалі немає. Так до акту опису включено чуже майно - хлібопіч, тренажер, магнітофон, обладнання для супутникового телебачення, це майно його матері та брата. Телевізора вартістю 9тис. гри., DVD, принтера, акустики, приставки, бойлера, ламінатора взагалі не було. А таке майно, як холодильник, пральна машина, телевізор LX, м`який куточок, праска - придбане ним було до шлюбу з позивачкою. Мікрохвильова піч була зіпсована і він її викинув. Із решти майна він вважає, що позивачці може бути виділено: дитячу стінку, праску, прасувальну дошку, ліжко, гардини сині, синю люстру, чайник, блендер, 1 фіранку, 1 столик під телевізор, стіл шкільний, виделки, ложки, тарілки, чашки, сковороди, каструлі, міксер і коврик, а решту майна залишити йому.

Вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2003р.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 , народився він ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані позивачка та відповідач.

Згідно акту опису майна від 15 жовтня 2009р. сторонами нажито спільне майно, вказане позивачкою в її позовній заяві, як спільне майно подружжя.

Згідно договору купівлі-продажу від 10.06.2003р. ОСОБА_5 продав квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 липня 2003р. ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення КП БТІ квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 .

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтвердили, що позивачка проживала у однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , з 2002р. з нею в цій же квартирі проживав відповідач. Коли позивачка завагітніла, вони стали проживати у батьків відповідача, а однокімнатна квартира в якій раніше проживала позивачка, була продана, а невдовзі вони стали проживати у новопридбаній двокімнатній квартирі в будинку АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що вона продавала свою квартиру АДРЕСА_2 . Позивачка та відповідач приходили дивитись цю квартиру, щоб купити квартиру для себе, квартира їм сподобалась. Потім квартиру приходили дивитись батьки відповідача, всі переговори про купівлю квартири з нею вели відповідач та його батько. За чиї гроші купувалась квартира вона не знає. На момент купівлі-продажу квартири позивачка була вагітна.

Свідок ОСОБА_13 показала суду, що відповідач її син. Спірну квартиру для сина купували вона та її покійний чоловік за свої збереження, хоч підтвердити наявність таких збережень на момент придбання квартири вона не може. Крім того вони, як батьки купили для сина тральну машину, холодильник, праску та м`який куточок. Все це майно було придбано в магазині їх зяті ОСОБА_14 .

Таким чином в судовому засіданні стверджено, що позивачка до шлюбу з відповідачем мала однокімнатну квартиру, зареєстровану на ім`я її батька, ця квартира була продана незадовго до укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, що підтверджує твердження позивачки про придбання спірної квартири на ці кошти. До реєстрації шлюбу сторони проживали разом з 2002р., оскільки їх спільна дитина народилась до реєстрації шлюбу. В той же час твердження відповідача, що спірна квартира була придбана ним особисто за власні кошти та кошти його батьків, не підтверджено жодними об`єктивними доказами, крім усних тверджень самого відповідача та його матері.

Необгрунтованими суд вважає твердження відповідача про те, що частини майна, яке просить розділити позивачка, взагалі у них не було, оскільки майно, вказане позивачкою в позовній заяві, як спільне майно подружжя, вказане в акті опису майна, який підписаний комісією з участю депутата місцевої ради, в той час, як твердження відповідача жодним чином не підтверджені.

В судовому засіданні відповідачем надано товарні чеки на придбання м`якого куточка та праски, сервісний сертифікат на холодильник, гарантійний талон на пральну машину та паспорт на тренажер, в підтвердження тих обставин, що це майно було придбано до шлюбу з позивачкою, а тренажер його братом ОСОБА_4 . З вказаних документів вбачається, що холодильник та пральна машина, які вказані в акті опису, як спільне майно подружжя були придбані в 2001р., тобто до того, як сторони стали жити разом. Що стосується накладних на придбання праски та м`якого куточка, то хоч в накладних і вказано, що майно придбано в 2001р., проте в цих документах немає жодних відомостей про те, що ці накладні підтверджують придбання саме того майна яке просить розділити позивачка. Так само паспорт на тренажер, де покупцем вказано ОСОБА_15 , не підтверджує те, що це паспорт саме на тренажер вказаний в акті опису майна, оскільки в ньому не вказано жодних індивідуальних ознак, його номера чи серії.

Таким чином, суд вважає, що з загальної маси майна, яке підлягає розділу, слід виключити холодильник та пральну машину, оскільки сама позивачка не заперечує, що надані суду документи на це майно, відносяться саме до холодильника і пральної машини, що включені до акту опису, хоч і стверджує, що це майно було придбано нею та відповідачем в період сумісного проживання.

Нажите сторонами майно є їх спільною сумісною власністю і підлягає розділу між сторонами в рівних частинах, проте частка майна позивачки може бути більшою ніж частка відповідача з врахуванням того, що з нею залишається малолітня дитина для користування якої необхідні дитячі та шкільні меблі, телевізор.

Керуючись ст.ст.208,209,212,213 ЦПК України, ст.ст.69-71 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на !6 частину квартири АДРЕСА_2 .

Виділити ОСОБА_3 слідуюче майно: дитячу меблеву стінку «Юніор» вартістю 1200грн., праску -250грн., прасувальну дошку -350грн., меблі м`який куточок «Сенатор» - 2300грн., гардини зелені -380грн., люстру зелену - 320грн., хлібопіч -860грн., фритюрницю - 340грн., DVD «Хото» -198грн., газовий котел -2050грн., блендер -140грн., телевізор LG вартістю 1390грн., столик під телевізор -290грн., акустику «Санге» -840грн., стіл шкільний - 320грн., газову плиту -450грн., фіранки 2шт. -400грн.. міксер -140грн., приставку «Икс Бой» -360 вартістю 4600грн., мікрохвильову піч - 950грн., тренажер -2400грн., всього майна на суму 20 168грн.

Решту спільно нажитого майна та 14 частину квартири АДРЕСА_2 залишити у власності ОСОБА_4 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на нього не буде подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Іванівський райсуд.

Суддя: