Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2 954/2010 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Грищенко Т.М., при секретарі Євтушенко В.Д., роздягнувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок додаткової пенсії. -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2010 року позивач звернувся з позовами до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, в яких, просить: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо призначення, перерахунку і сплати належної йому додаткової пенсії незаконними та зобовязати відповідача зробити перерахунок додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону країни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2007 року, а також зробити перерахунок та виплату доплати, передбаченої ст. 39 зазначеного Закону України, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з вересня 2008 року.

В судове засідання позивач не з'явився, у позові просила справу розглянути без його участі.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області - у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали письмове заперечення проти позову, яке обґрунтовували тим, що управління діяло відповідно до чинного законодавства, постанов КМ України, просили справу розглянути без участі їх представника, при розгляді врахувати строк позовної давності.

Проведення попереднього судового засідання визнано судом недоцільним.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому, задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ст. 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 057485, виданим 22.02.1997 року (а.с.). Згідно із довідкою МСЕК серії КНО-1 АВ № 036368 від 03.02.1997 року позивача визнано безстроково інвалідом II групи

внаслідок професійного захворювання, повязаного з роботами по JIHA на ЧАЕС (а.с.). Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Іванківському районі Київської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильського катастрофи», яка станом на 01.07. 2010 року становила 1997,21 грн. (основний розмір), 141.20 грн. додатковий розміру. Оскільки позивач постійно проживає на радіоактивно забрудненій території - з смт. Іванків Київської області, яке відносить до зони добровільного гарантованого відселення,

що підтверджено паспортними даними позивача (а.с.) йому також відповідачем виплачується підвищення до пенсії за проживання у цій зоні у розмірі 10 грн. 50 коп. ( а.с.).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірах ... інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги позивача в частині перерахунку пенсії з 01.01.2008 року по 22.05.2009 року задоволенню не підлягають, оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» ст. 54 було викладено в новій редакції, відповідно до якої і проводились виплати відповідачем 22.05.2008 року зазначені зміни рішенням Конституційного Суду України було визнано неконституційними, і з цього часу зазначена норма втратила силу, і застосуванню підлягала раніше діюча норма, отже за період з 01.01.2008 року до 22.05.2010 року позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Додаткова пенсія позивачу нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і

посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі "Кечко' проти України" в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не v - -- свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає до уваги аргументи Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань»

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі. А отже постанов КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству (№ 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над уряд: нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого само врядувань посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встанови ст. 50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження забезпечення є головним обовязком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваним, непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових

законів або внесенні змін до чинних законів може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантованих передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінюємо визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч,2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту .а обсяг існуючих прав і свобод.

Таким чином, враховуючи те, що зазначені вище зміни до ст. 50 Закону України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 22.05.2008 року визнані неконституційними, а отже втратили чинність саме з цього дня, відповідно чинними на з того діями і по даний час є попередня редакція цих статей, тому позов слід задовольнити частково: визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та стягнути на користь позивача недоплачені суми додаткової пенсій у розмірах, визначених цими статтями за період з 04.08.200" року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року. Подальший перерахунок та виплата додаткової пенсії позивачу має проводитись відповідачем з урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком.

Щодо решти вимог позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як пенсіонеру, який постійно проживає на території добровільного гарантованого відселення повинна на виплачуватися доплата у розмірі 2 мінімальних заробітних плат щомісяця.

Позивачку, як пенсіонерку, який проживає у вищезазначеній зоні радіоактивного забруднення відповідачем з вересня 2008 року виплачувалися кошти, передбачені ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з суми 10 гривень 50 копійок, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, що підтверджується відповіддю відповідача на звернення позивача та довідками про таку розмір пенсії.

Законодавче регулювання відносин з виплати доплати пенсіонерам, які проживають на території добровільного гарантованого відселення визначалось ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 06.06.1996 року №230/96- ВР), оскільки обмеження щодо її застосування було скасовано, а жодних інших обмежень Верховна Рада України не встановлювала.

Керуючись Конституцією України , ст.39,50Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 3, 10-11, 57-60,88, 197,209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково,

Визнати дії відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської

області по призначенню, перерахунку та сплаті пенсії ОСОБА_3 у розмірах менших, ніж передбачено Законом, неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити перерахунок ОСОБА_3 за період 04.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з мінімальної пенсії за віком в розмірі не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність діючого на момент нарахування пенсії з подальшим перерахунком та виплатою пенсії у рядовими зв'язку із збільшенням мінімального розміру пенсії за віком за виключенням здійснених за цей період таких

України виплат та стягнути перераховані кошти.

4. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_3 перерахунок доплати, передбаченої ст. 39 Закону України «Про передбачений статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат щомісячно за період з вересня 2008 року з урахуванням вже виплачених сум.

Врешті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний

суд протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя: