РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому попередньому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики ;

ВСТАНОВИВ :

В червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3С та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики від 27.07.2007 року у розмірі 250 000,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року складає 1 981 400,00 грн., з ОСОБА_4 та стягнення 3% річних за час прострочення повернення цього боргу з 05 по 08 червня 2010 року в сумі 488,50 грн. з ОСОБА_3, посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань перед ним щодо повернення суми позики за укладеним між ним і ОСОБА_4 договором позики від 27.07.2007 року, в забезпечення якого 03.06.2010 року між ним і ОСОБА_3 був укладений договір поруки.

У попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позов, а представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 від 31.03.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р.№ 785, виданою у порядку передоручення на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 від 27.07.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за р.№ 3539, визнав позов та підтвердив вищевикладені обставини.

Відповідач ОСОБА_3 також визнав позов і просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує факт передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 і ч.2 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом установлено, що 25 грудня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, згідно умов якого ОСОБА_2 зобовязався позичити ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250 000,00 дол.США, а ОСОБА_4 зобовязалася повернути ОСОБА_2В таку ж суму грошових коштів не пізніше 25.12.2006 року.

На підтвердження факту укладення між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 зазначеного договору позики від 25.12.2004 року, представником позивача наданий суду оригінал цього договору, який приєднаний судом до матеріалів справи.

Проте позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту передачі ним ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 250 000,00 дол.США за укладеним між ними 25.12.2004 року договором позики.

Водночас судом установлено, що 27.07.2007 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250 000,00 дол.США, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_4 від 27.07.2007 року, текст якої виконаний останньою на оборотній стороні укладеного між сторонами договору позики від 25.12.2004 року, оригінал якої разом оригіналом цього договору приєднані судом до матеріалів справи.

Як вбачається з тексту зазначеної розписки ОСОБА_4 від 27.07.2007 року, в цій розписці не визначений строк (термін) виконання ОСОБА_4 свого обовязку щодо повернення ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 250 000,00 дол.США.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що умовами укладеного 27.07.2007 року між позикодавцем ОСОБА_2 і позичальником ОСОБА_4 договором позики строк (термін) виконання позичальником свого обовязку щодо повернення суми позики за цим договором не встановлений.

Позивач стверджує, що 05.06.2010 року він звернувся до ОСОБА_4 з вимогою щодо повернення отриманої останньою від нього 27.07.2007 року суми позики у розмірі 250 000,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року (1дол.США = 7,9556грн.) складає 1 981 400,00 грн., що не заперечується в суді представником ОСОБА_4 ОСОБА_6, а отже у відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України ОСОБА_4 повинна була виконати свій обовязок щодо повернення цієї суми позики ОСОБА_2 у семиденний строк від дня предявлення ним такої вимоги.

Проте на день розгляду судом даної справи ОСОБА_4 ще не виконала цей свій обовязок, що не заперечується представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6

Укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 договір позики забезпечений порукою ОСОБА_3, про що 03.06.2010 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений договір поруки, оригінал якого приєднаний судом до матеріалів справи.

Згідно п.1 цього договору поруки, предметом цього договору є виконання поручителем зобовязань по сплаті кредитору трьох процентів річних від несвоєчасно виплаченої суми, передбачених ст.625 ЦК України, по грошовому зобовязанню у сумі 250 000,00 дол.США, що за курсом НБУ на день укладення цього договору складає 1 981 400,00 грн., отриманих боржником ОСОБА_4 від ОСОБА_2 згідно договору від 27.07.2007 року.

Пункт 2 цього договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання божником зобовязання, зазначено в п.1 цього договору, на суму, яка дорівнює 50,00 грн.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.553-554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частина 2 статті 553 ЦК України встановлює, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Виходячи з умов вищевказаного договору поруки, суд вважає, що позивач має право вимагати від ОСОБА_1 сплати 3% річних від суми боргу за договором позики від 27.07.2007 року, укладеним між ним і ОСОБА_4, за час прострочення виконання останньою свого грошового зобовязання за цим договором позики з 05 по 08 червня 2010 року, що складає 488,50 грн., лише в межах суми у розмірі 50,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд розподіляє між відповідачами понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати наступним чином : стягує з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою ним судового збору в сумі 1 649,00 грн., стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 51,00 грн., та стягує солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 120,00 грн., повязані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного і керуючись ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України, ст.ст.16,524,526,530,533,554,625, 1046,1047,1049,1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 981 400 (один мільйон девятсот вісімдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. за укладеним між ними договором позики від 27 липня 2007 року і судові витрати в сумі 1 649 (одна тисяча шістсот сорок девять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 50 (пятдесят) грн. 00 коп. за порушення виконання грошового зобовязання ОСОБА_4 за укладеним між нею і ОСОБА_2 договором позики від 27 липня 2007 року, забезпеченим укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договором поруки від 03 червня 2010 року, і судові витрати в сумі 51 (пятдесят одна) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

У задоволені решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.А.Ільченко

19.07.2010