АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: ТимчукЛА.

Суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В А.

при секретарі: Ренкевич М.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2010

року

по справі за позовом Виробничого підприємства по експлуатації житла «Надія» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2010 року позовні вимоги ВПЕЖ «Надія» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ВПЕЖ «Надія» заборгованість за обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 1104,30 грн., понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., витрати, понесені в звязку з публікацією оголошення про виклик відповідачів у розмірі 180,15 грн., а всього в сумі 1314,45 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 17 грн. з кожного.

Із вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовільнити частково.

Виходячи з п.З ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечувалось сторонами, що 18.01.1995 р. між ОСОБА_2 та ВПЕЖ «Надія» було укладено договір-зобовязання, згідно якого ВПЕЖ «Надія» зобовязалося забезпечувати обслуговування та ремонт житлового будинку розташованого в м. Карлівка по вул. Леніна, 58, а ОСОБА_2, як власниця квартири № 31 в цьому будинку, зобовязана щомісячно, не пізніше 10 дня наступного місяця, вносити на рахунок ВПЕЖ «Надія» плату за надані послуги. (а.с. 4-5)

Місцевим судом встановлено, що відповідачі починаючи з березня 2008 року не виконували своє зобовязання і не регулярно сплачували кошти за обслуговування будинку та прибудинкової території на рахунок ВПЕЖ «Надія».

26.08.2009 р. відповідачам було направлено попередження за вих. № 327 у якому вказано про необхідність сплатити заборгованість за обслуговування будинку та при будинкової території у місячний термін, проте відповідачі заборгованість до цього часу не погасили. (а.с. 6)

Згідно з випискою з особового рахунку по будинку, що стоїть на балансі ВПЕЖ «Надія» №2548 відповідачі заборгували ВПЕЖ «Надія» за обслуговування будинку та при будинкової території 1104 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач не має підстав на стягнення заборгованості за обслуговування будинку, оскільки між ним та відповідачами не укладено відповідний договір, крім того, ні вона, ні члени її сімї в квартирі в м. Карлівка не проживають тривалий час, а отже зазначені послуги вони не отримували.

Зазначені доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки виходячи з п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Також, згідно з положенням ч. З п. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово- комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з наведеного, місцевий суд прийшов до вірного висновку щодо стягнення в солідарному порядку з відповідачів суми заборгованості перед ВПЕЖ «Надія».

Проте, місцевим судом безпідставно стягнуто суму заборгованості лише з ОСОБА_3, ОСОБА_2, та ОСОБА_4.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2008 року встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

Отже, виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що місцевий суд повинен був стягнути суму заборгованості в солідарному порядку з усіх співвласників. Посилання місцевого суду на те, що ОСОБА_4 у вказаній вище квартирі не проживає та не зареєстрована, а отже не є належним відповідачем суперечать дійсним обставинам справи та діючому цивільному процесуальному законодавству.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2010 року скасувати.

/ Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ВПЕЖ «Надія», заборгованість за обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 1104,30 грн., понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., витрати, понесені в звязку з публікацією оголошення про виклик відповідачів у розмірі 180,15 грн., а всього в сумі 1314,45 грн.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно: