Справа №2-81/09 11.03.2010 11.03.2010 11.03.2010
Провадження №22ц-631/10
Справа №22ц-631/10 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

11 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Довжук К.О., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_3, прокурора Круш Т.О. та відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Березнегуватського району Миколаївської області (далі - Прокурор) на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 8 лютого 2010 р., постановлену по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та колгоспу ,,Прометей" Березнегуватського району про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2009 р. указаний позов задоволено. З відповідачів, як засновників ТОВ ,,Прометей-нафтосервіс" в солідарному порядку стягнуто на користь позивача 17478 грн. 12 коп. заборгованості по заробітній платі та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також вирішено питання розподілу судових витрат.

27 серпня 2009 р. відповідач ОСОБА_5 подав заяву про розяснення вказаного заочного рішення, побоюючись, що під час його примусового виконання стягнення буде звернуто на його особисте майно.

Ухвалою того ж суду від 2 вересня 2009 р. указане рішення місцевого суду розяснено наступним чином: ,,…на підставі ст. ст.140, 143 ЦК України, п.1.11 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю ,,Прометей-нафтосервіс" учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних діяльністю товариства в межах вартості їх вкладів до Статутного фонду".

16 жовтня 2009 р. вже Прокурор, діючи в інтересах ОСОБА_3, подав свою заяву про розяснення заочного рішення, посилаючись на те, що постановлені по справі судові рішення фактично унеможливлюють повернення позивачу заборгованості по заробітній платі.

Останньою ухвалою того ж суду від 8 лютого 2010 р. клопотання Прокурора задоволено і вказане заочне рішення суду розяснено таким же чином, як указано в ухвалі від 2 вересня 2009 р.

Посилаючись на незаконність останньої ухвали місцевого суду, Прокурор просив її скасувати, а справу повернути до місцевого суду для нового розгляду.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши надані докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржену ухвалу, місцевий суд керувався ст. 221 ЦПК України і вважав можливим розяснення вказаного заочного рішення суду таким же чином, як указано в ухвалі від 2 вересня 2009 р.

Між тим, з такими висновками місцевого суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають вимогам процесуального права.

Так, ч. 1 ст. 221 ЦПК України передбачає можливість розяснення рішення суду, якщо воно є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця. Однак, при цьому законодавець імперативно зазначив, що розяснення не повинно змінювати змісту рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 4 вересня 2007 р. було ухвалено стягнути з ТОВ ,,Прометей-нафтосервіс" на користь позивача 11053 грн. заборгованості по заробітній платі. Однак, виконавчий лист щодо примусового виконання цього рішення суду був повернутий стягувачу через відсутність у боржника коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення.

Оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та колгосп ,,Прометей" є засновниками названого товариства, то заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2009 р. з відповідачів, як засновників указаного товариства в солідарному порядку стягнуто на користь позивача 17478 грн. 12 коп. заборгованості по заробітній платі та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. При цьому суд виходив з того, що згідно п.1.11 Статуту товариства, його учасники несуть відповідальність по зобовязаннях товариства лише в межах їх вкладів до Статутного фонду. Засновники, які не повністю внесли свої вклади, відповідають по зобовязаннях товариства також в межах не внесеної частини вкладу.

Отже, розяснюючи вказане заочне рішення, таким чином, як це зазначено в ухвалах від 2 вересня 2009 р. та 8 лютого 2010 р., місцевий суд, хоча і правильно відтворив положення ст. ст. 140, 143 ЦК України, однак, фактично змінив зміст заочного рішення, в якому не були зазначені межі майнової відповідальності відповідачів. І це питання не досліджувалось місцевим судом.

За таких обставин, ухвали місцевого суду від 2 вересня 2009 р. та 8 лютого 2010 р. не є законними, оскільки порушують указані вище процесуальні приписи щодо розяснення рішення суду. А тому колегія суддів вважає можливим в даному випадку застосувати ч. 3 ст. 303 ЦПК України і, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, скасувати обидві зазначені ухвали як такі, що не відповідають вимогам процесуального права, з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Березнегуватського району Миколаївської області задовольнити.

Ухвали Березнегуватського районного суду м. Миколаєва від 2 вересня 2009 р. та 8 лютого 2010 р. скасувати, а справу повернути до того ж суду для вирішення заяв про розяснення заочного рішення суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: