АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22цс-3062/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Худолій Н.А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка, -

В с т а н о в и в :

В січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УПФ України в м. Тернівці Дніпропетровської області на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка посилаючись на те, що він є «дитиною війни», а тому згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач за 2008-2010 роки таку допомогу не виплачував, просив суд визнати дії відповідача стосовно недоплати державної допомоги «дітям війни» неправомірними, стягнути на його користь з УПФ України в м. Тернівка заборгованість у розмірі 2253,3 грн. та зобовязати УПФ України в м. Тернівка здійснювати з 01 грудня 2009 року щомісячну державну допомогу як «дитині війни» у відповідності до вищезазначеного закону (а.с.3-5).

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, дії УПФ України в м. Тернівка щодо недоплати ОСОБА_2 державної допомоги «дітям війни» визнано неправомірними, щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищеної пенсії протиправними, УПФ України в м. Тернівка зобовязане здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату підвищеної пенсії за період з 01 січня по 31 грудня 2009 року та з 01 по 31 січня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період (а.с.32-36).

В апеляційній скарзі (а.с.41-43) УПФ України в м. Тернівка просить частково скасувати постанову суду, як ухвалену з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки:

- відповідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримання «дітям війни» підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої для здійснення розрахунку законом не визначено;

- у звязку з наявністю декількох визначених нормативними актами розмірів мінімальної пенсії за віком для певних категорій осіб, серед яких відсутня така категорія, як «діти війни», УПФ України в м. Тернівка не має законних підстав розраховувати підвищення до пенсії «дітям війни»;

- питання визначення величини мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення пенсії має бути вирішено в законодавчому порядку шляхом внесення ВРУ відповідних змін до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», на що наголошує КС України в ухвалі від 19 травня 2009 року.

Щодо відмови в задоволенні частини позову постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржена.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 народився 04 лютого 1942 року, тому має статус «дитини війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, що набрала чинність з 01 січня 2006 року, «дітям війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується «дітям війни» на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення пункту 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В 2009 році обмежень дії вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не встановлювалось.

Доводи відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як діти війни не застосовується, а згідно ст.7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян - є неправильним виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Тому положення ч.З ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого в Законі України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на це суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачу надбавки до пенсії як «дітині війни» в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та про необхідність зобовязання відповідача нарахувати та забезпечити виплату позивачці підвищеної пенсії за період з 01 січня по 31 грудня 2009 року.

Колегія суддів не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення таких виплат позивачці, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду першої інстанції в цій частині є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законну і обґрунтовану постанову в цій частині.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції в цій частині немає.

Що ж стосується постанови суду першої інстанції стосовно періоду з 01 по 31 січня 2010 року, то в цій частині колегія суддів вважає, що судове ріщення підлягає скасуванню, оскільки з позовної заяви вбачається, що позивач з позовом до відповідача з приводу захисту порушених прав за 2010 рік до суду не звертався.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2010 року в частині визнання дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області стосовно недоплати державної допомоги «дітям війни» щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищеної пенсії за період з 01 по 31 січня 2010 року - неправомірною та протиправною та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищеної пенсії з 01 по 31 січня 2010 року скасувати.

В решті постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2010 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області - відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: