Справа № 2-1111/2010
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

"20" вересня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.

при секретарі Папіш Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення невиплаченої надбавки за безперервну службу,

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення невиплаченої надбавки за безперервну військову службу. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь різницю між фактично виплаченою надбавкою та надбавкою у розмірах встановлених Указом Президента України від 05.05.2003 року № 389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» згідно з проведеними розрахунками у сумі 8592 грн. 70 коп., посилаючись на те, що він проходить дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

На момент введення надбавки, тобто станом на 01.05.2003 року позивач мав 16 років 10 місяців безперервної військової служби, і у відповідності до вищезгаданого Указу Президента надбавка мала виплачуватись у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення.

Однак відповідачем такі виплати проводились у заниженому розмірі, за винятком листопада, грудня 2003 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить їх задоволити,

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення.

Судом встановлено, що позивач проходить дійсну військову службу у військовій частині А 0807, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на грошовому забезпеченні у вказаній військовій частині.

На момент введення надбавки, тобто станом на 01.05.2003 року позивач мав 16 років 10 місяців безперервної військової служби, і у відповідності до вищезгаданого Указу Президента надбавка мала виплачуватись у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки вбачається, позивачу надбавка за безперервну службу виплачувалась у неповному обсязі.

Згідно ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у праві і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» якою гарантовано військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Згідно висновку експерта, наявному в матеріалах справи різниця між фактично виплаченою надбавкою за безперервну службу та надбавкою за безперервну службу в розмірі 50 % згідно Указу Президента від 05.05.2003 року з урахуванням коефіцієнта інфляції становить 8592, 70 грн.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 19, 24 Конституції України ст. ст. 15, 64, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 2, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указом Президента України від 05.05.2003 року № 389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу», суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов задоволити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою надбавкою за безперервну службу та надбавкою за безперервну військову службу у відповідності до Указу Президента України від 05.05.2003 року № 389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» з урахуванням індексу інфляції у сумі 8592 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дві) грн. 70 коп.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 в дохід держави 86 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Г.І.Карнасевич