Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №2-1677/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді СеребряковоїТ.В.,

при секретарі судового засідання - Фінько О.П., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2010 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми.

В позовній заяві зазначено, що 23 березня 2010 р. секретарем Дорошівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області була посвідчена розписка від імені ОСОБА_1, відповідно до якої останній взяв на себе зобов'язання до 21 червня 2010 р. сплатити позивачу 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., витрачених останнім на лікування. Проте в строк, передбачений у розписці, відповідач гроші не сплатив, від свого обов'язку добровільно сплатити кошти останній ухиляється.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просив ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги та стягнути з відповідача на його користь 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок взятого ним зобов'язання й судові витрати по справі, до складу яких увійшли судовий збір в розмірі 50 (п'ятдесят) грн. 00 коп. і витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та відсутність його вини.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмову заяву від 01 листопада 2010 р., відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність.

Ухвалою суду справа розглянута у відсутність позивача ОСОБА_2, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 23 березня 2010 р. Поставлена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, відповідно до якої позивачу ОСОБА_2 було відмовлено в порушенні кримінальної справи по факту спричинення тілесних ушкоджень.

23 березня 2010 р. в присутності секретаря Дорошівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області, відповідач ОСОБА_1 видав розписку позивачу, зі змістом якої вбачається, що останній взяв на себе зобов'язання сплатити 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування коштів, витрачених позивачем на лікування, в строк до 21 червня 2010 р.

На підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_2 надав до суду оригінал обумовленої розписки та в судовому засіданні від 13 жовтня 2010 року пояснив що дана розписка була видана в рахунок відшкодування шкоди, завданої його здоровю відповідачем.

За правилами ч.1 ст.509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При цьому, оскільки зобов'язання є різновидом цивільних правовідносин, підстав: для його виникнення можуть бути юридичні факти, визначені у ст.11 ЦК України.

В силу ст.526 ЦК України сторони у зобов'язанні повинні виконувати взяті на се зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших а; цивільного законодавства, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання а одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором а1 законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) до виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, згідно зі ст.З ЦПК України кожна особа, має право в поряд* встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом] способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки тако порушення.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, позивач посилається на те, що діями відповідача ОСОБА_1 була завдана шкода його здоров'ю. Разом з тим, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Окрім того, акт завдання шкоди необхідне поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка; б)настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома першими елементами; г) винна завдавача шкоди.

Окрім цього, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникненні відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ст.60 ЦПК України, звернення позивача до суду, супроводжується обов'язком доказування, оскільки саме позивач повинен доказувати наявність порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Предметом позовних вимог є відшкодування шкоди, завданої здоров'ю. Разом тим позивач в порушення наведеного, не надав до суду доказів, на підтвердження обставин справі та вини відповідача, а тому суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для покладення на відповідача ОСОБА_1 відповідальності, виходячи також з заса/ добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ЦК України).

Доводи позивача ОСОБА_2 щодо належності та достовірності наданих ним доказії на підтвердження позовних вимог не заслуговують на увагу, оскільки зазначені докази не відповідають вимогам щодо відшкодування шкоди, завданої здоров'ю особи.

Посилання позивача на розписку, як на доказ, також не може бути прийнято судом ді уваги та враховано при розгляді справи, оскільки розписка не є документом, який підтверджу факт спричинення шкоди.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209, 212, 213,214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Серебрякова