Справа №2-818/09 31.03.2010 31.03.2010 31.03.2010
Провадження №22-ц-513/10
Справа № 22ц-513/10 Головуюча суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія 42 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

31 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В.,

за участю:

- представника позивача - ОСОБА_3,

- відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2009 року у справі за

позовом

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про виселення із житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку,

встановила:

У жовтні 2008 року ОСОБА_5, як опікун ОСОБА_6 діючи в його інтересах, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про її виселення із квартири АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовувала тим, що відповідачка самоправно з 28 липня 2006 року зареєструвалася та вселилася в квартиру, належну ОСОБА_6

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2006 року, яке вступило в законну силу, ОСОБА_6 визнано недієздатним, а її призначили його опікуном.

В звязку з тим, що ОСОБА_6 потребує постійного догляду, він проживає разом з нею в її будинку в с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області. Однак, вона має намір здійснювати догляд за ним в його квартирі.

Посилаючись на викладене та вимоги ч.3 ст. 116 ЖК України, ОСОБА_5 просила виселити відповідачку із квартири без надання іншого житлового приміщення та зняти з реєстрації.

Заперечуючи проти позову, відповідачка посилалась на те, що є рідною онукою ОСОБА_6 та з його дозволу й відома позивачки вселилася, зареєструвалася та проживає понад два роки в його квартирі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2009 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на незаконність рішення районного суду, просила його скасувати.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір, суд вважав, що усі позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Між, тим з таким висновком погодитися не можна.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою в інтересах ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги до відповідачки про виселення її із квартири як такої, що самоправно вселилася, та зняття з реєстраційного обліку в спірній квартирі з підстав незаконності такої реєстрації.

Статтею 15 ЦПК України установлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересі, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦПК не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, суд помилково розглянув позовні вимоги про зняття відповідачки з реєстраційного обліку за правилами ЦПК України. Тоді як цей спір підлягає розгляду за правилами КАС України.

Враховуючи викладене, рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст. 205 та ч.1 ст. 310 ЦПК України з закриттям провадження у справі.

Водночас суд повно, всебічно дослідив обставини спору стосовно самоправного вселення відповідачки в спірну квартиру, дав належну оцінку доказам у справі, а тому прийшов до вірного висновку про те, що відсутні підстави вважати, що відповідачка самоправно вселилася в спірну квартиру. В звязку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про виселення з підстав, передбачених ч.3 ст. 116 ЖК України.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 з 25 вересня 1985 року проживав та зареєстрований в спірній квартирі. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації 20 липня 2006 року вказана квартира належить йому на праві власності.

З 28 липня 2006 року в спірній квартирі зареєстрована та проживає його внучка ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду від 4 жовтня 2006 року, яке вступило в законну силу 14 жовтня 2006 року, ОСОБА_6 визнано недієздатним й призначено опікуна його рідну сестру ОСОБА_5

В звязку з тим, що ОСОБА_6 потребує догляду, він проживає з опікуном в її будинку с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області з вересня 2006 року.

Доводи відповідачки про те, що вона не самоправно вселилася та проживає в квартирі з 2006 року, а за згодою ОСОБА_6 та його опікуна до їх відїзду в Херсонську область, підтверджується й поясненнями позивачки. Вона підтвердила в судовому засіданні, що залишила відповідачці ключі від квартири та книжки для оплати житлово-комунальних послуг, термін її проживання в квартирі вони не оговорювали.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про виселення, оскільки воно в цій частині постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2009 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про зняття з реєстраційного обліку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий Судді: