Саратський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

судді Кожокар Т.Я.

при секретарі Златової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом

ОСОБА_1,

ОСОБА_2, з викликом третіх осіб: ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області

до

Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області,

про визнання права власності на житловий будинок с господарськими спорудами у порядку

спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулися з даним позовом до відповідача. Позивачка ОСОБА_1 вказала, що в 1964 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_5. Від спільного подружнього життя в них народилися два сина: ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 - позивач у справі. Після реєстрації шлюбу вона з чоловіком стали мешкати в будинку свекрухи ОСОБА_7, розташованому по АДРЕСА_1. На той час свекруха була живою, свекор був покійним. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки помер. У 1983 році вона взяла шлюб з ОСОБА_4, який згодом переїхав жити до неї за зазначеною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 свекруха позивачки померла, заповіт на своє майно не залишила. Після смерті ОСОБА_7 позивачка з неповнолітніми синами та другим чоловіком продовжували мешкати в тому ж будинку, вона обробляла город, сплачувала комунальні послуги, тобто фактично вступила в управління спадковим майном.

На цей час позивачі звернулися до Саратської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їм відмовили у його видачі, у зв*язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно покійної.

Позивачі вважають, що після смерті ОСОБА_7 вони фактично прийняли спадщину, тому просили суд визнати за ними право власності на будинок з господарськими спорудами, який належав покійній, по 1/2 частині за кожним з них.

Під час розгляду справи позивачка ОСОБА_1 відмовилася від підтримання своїх позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності у порядку спадкування на будинок з господарськими спорудами, який належав на праві власності його бабі, оскільки він фактично вступив в управління спадковим майном. Ні його мати, ні він після смерті баби до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, оскільки не обізнані в законах та не знали про встановлений порядок прийняття спадщини.

Третя особа ОСОБА_3 позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення пояснивши, що покійна була її матір*ю. Після смерті матері вона не зверталася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки вважала, що будинок повинен залишитися позивачці та племінникам.

Третя особа ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений про дату та час

розгляду справи до суду не з*явився, не повідомив суд про причини неявки.

Представник Саратської міжрайонної податкової інспекції Одеської області подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Представник Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області Небога Ю.В. збільшений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що відповідно до книг по господарського обліку сільської ради за 1984 рік, вищезазначений будинок дійсно належав ОСОБА_7 Позивач ОСОБА_2 є її онуком. Вважає, що вказаний будинок належить по праву онуку покійної, а ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємців ОСОБА_7

Заслухавши позивача, третю особу, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, які пов*язані з визнанням права власності на спадкове майно. У зв*язку з тим, що правовідносини між сторонами виникли до 2004 року, слід керуватися ст.ст. 529, 549 ЦК України, в редакції 1963 року

Відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК України, у разі спадкування за законом, спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, в тому числі усиновлені, чоловік та батьки покійного. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини помер той з батьків, який був би спадкоємцем. Вони спадкують рівними частками, яка належала б при спадкуванні за законом їх померлому батьку. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном...

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).

ОСОБА_7 була матір*ю ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3) ( а.с. 17,71).

25 грудня 1964 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1, після одруження дружина змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_4 (а.с.71).

Як видно з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 помер (а.с. 17).

ОСОБА_1 взяла шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_6 (а.с.6).

Як видно з копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, власник будинку АДРЕСА_1 не встановлений. Відповідно до виписки з книги по господарського обліку Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області за 1982-1984 роки, будинок належав ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с 75-78).

Відповідно до довідки Плахтіївської сільської ради, на день смерті ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 мешкали: ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_4, неповнолітні сини: ОСОБА_2, ОСОБА_6, після її смерті перелічені особи продовжували мешкати в тому ж будинку (а.с.31).

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 17 грудня 2010 року, провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Плахтіївської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами ОСОБА_7 було закрито на підставі п.З ст. 205 ЦПК України (а.с.80).

Судом встановлено, що позивач є онуком покійної і спадкоємцем другої черги, оскільки на час смерті спадкодавця його батько ОСОБА_5, який був сином ОСОБА_7 був вже покійним. Єдиною спадкоємицею першої черги є дочка померлої ОСОБА_3, яка відмовилася від спадщини на користь племінника - позивача по справі.

Суд вважає, що після смерті ОСОБА_7 спадщину фактично прийняли її онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_6. У зв*язку з тим, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, суд вважає, що право власності на будинок покійної слід визнати за ОСОБА_2, який від спадщини не відмовлявся, не прийняв спадщину в нотаріальній конторі з поважних причин, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року №4,

суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування на майно ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на будинок з господарськими спорудами під номером АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя Кожокар Т.Я.