АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2137 Головуючий суддя І інстанції Мішуровська
Провадження № Суддя доповідач Черкасов В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах« Апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Кукліної Н.О.

суддів - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2010 року по цивільній справі за позовом Агропромислового Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківплемсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА:

07 травня 2008 року Агропромислового Товариства з обмеженою відповідальністю (далі АТОВ) «Харківплемсервіс» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в 2007 році під час інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися у підзвіті та на відповідальному зберіганні у відповідача ОСОБА_1, який обіймав посаду директора Лозівської філії АТОВ «Харківплемсервіс», було виявлено нестачу соняшнику 14 658 кг., внаслідок чого ним спричинено матеріальні збитки, які згідно розрахунку становлять 51 125, 56 грн.

Тому АТОВ «Харківплемсервіс» просить стягнути з ОСОБА_1 суму матеріальних збитків, спричинених нестачею соняшника, в розмірі 51 125, 56 грн., сплачені судовий збір в сумі 850.35 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

В ході розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 85008.46 грн.. судовий збір в сумі 850,35 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на те, що інвентаризація матеріальних цінностей, які знаходилися у його підзвіті проведена не належним чином, гроші, які були отримані за продажу соняшника були використані на заробітну плату працівникам Лозівської філії АТОВ «Харківплемсервіс». Просив в позові відмовити в зв'язку з відсутністю вини, в зв'язку з важким матеріальним становищем.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2010 року позовні вимоги АТОВ «Харківплемсервіс» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача суму матеріальних збитків, в розмірі 51 125 грн. 56 коп., а також сплачені судові витрати в сумі 541, 26 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 90,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

В обгрунтуванні доводів апеляційної скарги посилається на порушенням судом норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, наданих заперечень на апеляційну скаргу, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АТОВ «Харківплемсервіс частково, суд першої інстанції о виходив з того, що відповідач будучи матеріально відповідальною особою при виконання трудових обов'язків допустив нестачу товарно- матеріальних цінностей. Тому в зв'язку зі здійсненими ним неправомірними діями, він повинен сплати розмір завданих збитків підприємству та відшкодувати шкоду за правилами ст.1166 ЦК України

Проте з такими висновками суд першої інстанції погодитися не можна.

Матеріали справи свідчать не заперечується сторонами, що між сторонами виник спір, який випливає із трудових відносин.

Вирішуючи спір про стягнення шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків суд першої інстанції повинен був застосовувати норми КЗпП, які регулюють такі відносини між працівником та роботодавцем.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено наявними у справі доказами, ш ОСОБА_1 обіймав посаду директора Лозівської філії АТОВ "Харківплемсервіс"

03.09.2005р. (Наказ № 207-к від 03.09.2005 р.), та здійснював свою діяльність на підстав посадових обов'язків директора філії, затверджених 01.06.2000 року. 03.09.2005 р. мі: АТОВ «Харківплемсервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір № 140 про повну матеріальну відповідальність (а.с.10), відповідно до якого відповідач взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, а саме виконував роботу, яка безпосередньо пов'язана зберіганням та відпуском врожаю сільськогосподарської продукції.

Відповідно до розяснень п. З Постанови Пленуму Верховного суду України № 1- від 29.12.1992 р. "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяння підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", суд у кожному випадку зобов'язаний з'ясувати обставини, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 Кодекс законів про працю України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, зясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягає його вина. Також, згідно п. 11 цієї Постанови відповідно до п. 5. ст. 15- КЗпП України матеріальну відповідальність в повному розмірі несуть також працівник сільськогосподарських підприємств, які займаються виробництвом сільськогосподарської продукції. за шкоду, заподіяну недостачею, умисним знищенням, умисним зіпсуттям цієї продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу генерального директора АТОВ «Харківплемсервіс» № 40 від 03 травня 2007 р., в травні 2007 р., комісією у складі працівників зазначеного підприємства було проведено інвентаризацію зерна, зернових культур і соняшника, які знаходилися в підзвіті матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 За результатами цієї інвентаризації було складено відомість результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, таінвентаризаційний опис товарно матеріальних цінностей від 04.05.2007 р., відповідно до яких сума нестачі 25 166 кг соняшника склала 33 915 грн. 14 коп.(а.с.8,9). Претензій к інвентаризаційній комісії ОСОБА_1 не мав, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 в інвентаризаційному описі. У подальшому результати інвентаризації ним оскаржувались.

Згідно п. 1 ст. 134, п. 5 ст. 134, ст. 135-1 КЗпП України ОСОБА_1 несе матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правомірно визначив, що є підстави і умови для задоволення вимог позивача про повну матеріальну відповідальність відповідача згідно вимогам ст. 130 КЗпП України, відповідно до якої матеріальна відповідальність покладається на винного працівника незалежно від притягнення його до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача спричинену пряму дійсну матеріальну шкоду у розмірі 33 915 грн. 14 коп., з якою погодився сам відповідач підписавши відомість без будь-яких заперечень.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ніякої інвентаризації Лозівської філії АТОВ «Харківплемсервіс» не проводилось не відповідає дійсності, оскільки факт її проведення підтверджено наявними у справі доказами.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 факт продажу насіння соняшнику визнав. Також відповідач підтвердив, що продаж ним був вчинено без оформлення фінансово-бухгалтерських документів.

Твердження відповідача, проте що отриманні від продажу насіння кошти ним були передані до головного управління, перевірялися як судом першої інстанції так апеляційною інстанцією і підтвердження не знайшли.

Судова колегія перевіряючи законність рішення суду першої інстанції вирішила, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст..-309 ЦПК України є підставою для його скасування із задоволенням позову АТОВ «Харківплемсервіс» про стягнення прямої дійсної матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 при виконанні ним трудових обовязків частково.

Керуючись ст.ст. 303,304. п.2 ч.І ст.307, ст.ст.309.313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2010 року - скасувати.

Позов Агропромислового Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківплемсервіс» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Агропромислового Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківплемсервіс» 33 915( тридцять три тисячі девятсот пятнадцять) грн. 14 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання його законної сили.

Головуючий

Судді