Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 2-227/2010
Провадження по справі б/н
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2010 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Бичківської К.Г.

при секретарі Стужук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації про стягнення невиплачених коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації на його користь 41198,40 грн. недоплаченої доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.09.1996 року по 31.03.2010 року, 4014,90 грн. доплати до заробітної плати працюючому пенсіонеру, передбаченої ч.2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.02.2008 року по 31.03.2010 року та 6333,90 грн. недоплаченої щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року.

Зазначені вимоги позивача обгрунтовуються посиланням на те, що вказані виплати йому виплачувались не в розмірах, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та в кратному розмірі до мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, що призвело до порушення його прав, оскільки Закон України має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Позивач в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує.

Представник управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився. Надіслав заперечення у яких просить справу розглянути в попередньому судовому засіданні без участі їхнього представника та відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) серія В-І №295274, виданого 25.12.1992 року Житомирською облдержадміністрацією, в період з 01.09.1996 року по 31.03.2010 року працював в ПСП Красноставське, яке знаходиться в с. Красностав Лугинського району Житомирської області та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, щомісячно проводиться доплата до заробітної плати, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсіонерам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, щомісячно проводиться доплата до заробітної плати, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю 25% мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться виплата щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю 30 відсотків мінімальної заробітної плати.

Так як позивач працював та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю, то він повинен отримувати вказані виплати в зазначеному розмірі щомісяця, однак вони виплачувались йому частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Заборгованість по ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці є складовою структури заробітної плати.

Статтею 2 Закону України Про оплату праці встановлено, що додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Згідно ст. 100 КЗпП України на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я встановлюється підвищена оплата праці.

До робіт в умовах підвищеного ризику для здоров'я належить віднести роботи на територіях радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: в зоні гарантованого добровільного відселення.

Розміри мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу становили:

з 01.01.1996 р. 15 грн., з 01.01.1998 р. 45 грн.,з 01.07.1998 р. 55 грн., 01.01.1999 р. 74 грн.,з 01.04.2000 р. 90 грн., з 01.07.2000 р. 118 грн.,з 01.01.2002 р. 140 грн.,з 01.07.2002 р. 165 грн., з 01.01.2003 р. 185 грн., з 01.12.2003 р. 205 грн., з 01.09.2004 р. 237 грн., 01.01.2005 р. 262 грн., з 01.04.2005 р. 290 грн., з 01.07.2005 р. 310 грн., з 01.09.2005 р. 332 грн. з 01.07.2007 р.-440 грн., з 01.10.2007 р.-460 грн., з 01.04.2008р.-525 грн., з 01.10.2008р.-545 грн., з 01.12.2008 р. 605 грн., з 01.04.2009р.-625 грн., з 01.07.2009р.-630 грн., з 01.10.2009р.-650 грн., з 01.11.2009р.-744 грн., з 01.01.2010 р.-869 грн., з 01.01.2010 р.-884 грн.

Суд вважає, що підлягають стягненню тільки ті суми і тільки за той період за який позивачу виплачувалась дані виплати з урахуванням того, що відповідно до Законів України Про державний бюджет України на 2006,2007,2008 роки дію ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було призупинено, а в 2007 році та 2008 році рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року їх дія була поновлена. Тому стягнення зазначених сум повинно проводитись з моменту поновлення призупинених прав.

Тому виходячи з розрахунку, суд вважає, що із управління праці та соціального захисту населення на користь позивача підлягає стягненню 30 726,28 грн. доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.09.1996 року по 31.03.2010 року, 3 630,20 грн. доплати до заробітної плати працюючому пенсіонеру, передбаченої ч.2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 22.05.2008 року по 31.03.2010 року та 5 014,38 грн. щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 09.07.2007 року по 31.03.2010 року за мінусом отриманих коштів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Звуження змісту та обсягу існуючих прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 1996-2010 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Слід зазначити, що встановлені ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розмірам, встановленими іншими законами України.

Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень з цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року №836.

Тому виплатою зазначеної доплати в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, порушені права позивача.

Так як, розпорядником коштів в спірний період часу і тепер є відповідач, тому суд стягує заборгованість з розпорядника коштів - управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. ст.3,4,10,11,15,60,82,88,209,212 - 215,294 ЦПК України, ст.ст. 37, 39, 70,71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.100, ч.2 ст. 233 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1

30 726,28 грн. (сума визначена без відрахування обов'язкових платежів і зборів) доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.09.1996 року по 31.03.2010 року;

3 630,20 грн. (сума визначена без відрахування обов'язкових платежів і зборів) доплати до заробітної плати працюючому пенсіонеру, передбаченої ч.2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 22.05.2008 року по 31.03.2010 року;

5 014,38 грн. щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09.07.2007 року по 31.03.2010 року.

Судовий збір по справі компенсується за рахунок держави, так як сторони звільнені від його сплати згідно ст. 4 п. 18, ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Лугинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя К. Г. Бичківська