АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська

на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в :

В липні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про зобовязання вчинити певні дії посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та є інвалідом 3-групи, а тому згідно ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна виплачуватись додаткової пенсії у розмір 50 % мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач таку пенсію виплачував у не належному розмір, просив суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплатити йому у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, спричиненої здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року (а.с.2-7).

Постановю Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська зобовязане перерахувати та провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 по інвалідності відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з 01 червня 2006 року з урахуванням фактично отриманої пенсії (а.с.65-66).

В апеляційній скарзі (а.с.76-78) УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська просить постанову суду скасувати, як ухвалену з порушенням норм матеріального права, та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки:

- судом не враховано, що відповідно до вимог ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом;

- в Законі України «Про державний бюджет на 2008 рік» внесені зміни до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і у 2008 році позивачу, як інваліду 2-групи, виплачується додаткова пенсія у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- з моменту скасування окремих положень Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року питання виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було врегульовано Постановою КМУ № 530 від 28 травня 2008 року;

- згідно п.1.2 Постанови КМУ № 654 від 16 липня 2008 року розмір додаткової пенсії відповідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів 2-групи з 01 липня 2008 року складає 820,00 грн., тобто додаткова пенсія позивачу виплачувалось в розмірі, передбаченому діючим законодавством.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 3- групи, тому має право на пенсію, як учасник ліквідації наслідків аварії ЧАЕС 1-ї категорії та як інвалід 3-групи, захворювання якого повязано з роботами по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає пенсія за віком, мінімальний розмір якої, згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, обгрунтовано виходив з того, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Тому суд першої інстанції правильно з застосуванням принципів Європейського права дійшов висновку, що врегулювання питання виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановами КМУ, на які посилається відповідач, не може суперечити вимогам вказаних норм закону.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законну і обґрунтовану постанову про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська - відхилити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: