Великописарівський районний суд Сумської області
Справа 2-44/10
24 червня 2010 poкy Великописарівський районний суд Сумської області в складі:
головуючого в особі судді Вюник Н.Г.
при секретарі Білій B.I.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Писарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,
Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну йому внаслідок заподіяння легких тілесних ушкоджень, завданих злочином в сумі 1760 гривень та моральну шкоду в сумі 3000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до постанови Великописарівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2010 року винним в заподіянні йому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя визнано ОСОБА_2, який на час скоєння діяння не досяг віку кримінальної відповідальності і є неповнолітнім на час розгляду цивільної справи, ніде не працює, самостійного заробітку не має, а тому просить стягнути кошти з відповідачів по справі. 4
В судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягав та пояснив, що в результаті заподіяння тілесних ушкоджень він проходив лікування в Охтирській ЦРЛ, Сумській обласній лікарні та Великописарівській районній лікарні. Перебував на стаціонарному лікуванні. Ліки призначені лікарями були придбані ним в аптеках, чеки про придбання яких додано до справи. Крім того деякий час він не міг рухатися, а тому його рідні змушені були провідувати його і тому він вважає, що витрати на проїзд повинні бути компенсовані відповідачами по справі. Всього витрати склали 1760 гривень. На даний час він відчуває періодичний головний біль. Травма голови не дала змоги служити в армії, він змушений був залишити школу, змінилися відносини між однокласниками, а тому оцінює моральну шкоду на 3000 гривень, яку просить стягнути з відповідачів. Просить ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідачі та їх представник повторно, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не зявилися.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідачі та їх представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не бажають з'являтися до суду, позивач наполягає на ухваленні заочного рішення, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Великописарівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2010 року ОСОБА_2 визнанний винним в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч. 2 KK України, але провадження по справі про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_2 закрито по закінченню строку давності. Як слідує з постанови суду неповнолітній ОСОБА_2 21 травня 2007 року близько 14 години 20 хвилин, перебуваючи на заняттях в Правдинській загальноосвітній школі в смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області, на перерві перед уроком фізичного виховання на шкільному стадіоні в ході сварки з однокласником ОСОБА_1, з яким перебував у неприязних відносинах, навмисно наніс декілька ударів рукою В голову, заподіявши останньому тілесних ушкоджень у виді струсу головного мозку, підшкірних крововиливів навколо очей та скроневої ділянки, забою, підшкірної гематоми справа потиличної ділянки, забою шийного відділу хребта, які за висновком комісійної судово-медичної експертизи кваліфіковані, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Відповідно до історії хвороби Охтирської ЦРЛ ОСОБА_1 проходив лікування хірургічному відділенні з 21 травня по 25 травня 2007 року.
3 приводу заподіяних тілесних ушкоджень позивач ОСОБА_1 проходив курс лікування; Великописарівській ЦРЛ з 7 червня па 18 червня 2007 року, що підтверджується історіє хвороби.
Позивач також проходив лікування у Сумській обласній клінічній лікарні з 25 травня 2C року по 6 червня 2007 року, що слідує з історії хвороби.
Відповідно до чеків, наданих суду, з аптек м. Суми, м. Охтирка, смт. В.Писарівка, смт. Кириківка потерпілим були придбані ліки в період з 21 травня 2007 року по 18 червня 2007 року. Крім того до матеріалів справи додано квитки на проїзд до м. Суми, Охтирка, В.Писарівка. Вартість матеріальної шкоди, що підтверджується чеками, квитками складає 1760 гривень.
Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до карти дослідження та медичного огляду призовника ОСОБА_1 непридатний до військової служби.
Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкод визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душеві страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди , якщо вина є підставою відшкодування, також з урахуванням інших обстанин, які мають істотне значення, при визначенні розмір відшкодування враховується вимога розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка щ відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. 3 урахуванням xapaктеру діяння, моральних страждань потерпілого, суд приходить до висновку, що розмір моральна шкоди, заявлений позивачем, піддягає задоволенню.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вирішенні питання судам належить компенсувати витрати на додаткове харчування, розмір витрат на ліки, в разі необхідності супроводження потерпілого, компенсація витрат на проїзд, і тому суд приходить до висновку, що сума матеріальної шкоди, заявлена позивачем, підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 33 ч. 3 ЦК України неповнолітня особа несе відповідальність за шкоді завдану іншій особі відповідно до ст. 1179 ЦК України.
Як вбачається з ст. 1179 ЦК України неповнолітні особи y віці від 14 до 18 років відповідають за завдану ними шкоду самостійно, але у разі відсутності у неповнолітньої майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.
Обовязок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення повне особою, яка завдала шкоди.
Отже, суд приходить до висновку, що позов позивача підлягає задоволенню. У звязку з тим, що ОСОБА_2 на час розгляду цивільної справи є неповнолітнім, не працює, не самостійного заробітку, у нього відсутнє майно, достатнє для відшкодування завданої ним і тому стягнення цієї шкоди в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі необхідно проводити його батьків до досягнення ним віку повноліття.
Відповідно до ст 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 51 гривня та інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 213,214, Z15, 217; 223, 224,225 , 226 ЦПК України ст.33,1179,23 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 Васильовича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3000 гривень та матеріальну шкоду в сумі 1760 гривень.
Вразі відсутності у ОСОБА_2 майна або коштів, достатнього для погашення завданої шкоди, стягнення проводити з ОСОБА_3, до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до 9 вересня 2010 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня, інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень.
В разі відсутності у ОСОБА_2 майна або коштів, достатнього для погашення завданої шкоди, стягнення проводити з ОСОБА_3 до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до 9 вересня 2010 року.
Відповідач може подати заяву про перегляд даного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Великописарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29 червня 2010 року.

Суддя: Н.Г.Вюник