Справа № 2-24/10, рік
2-50/2009, 2-156/2008,
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.02.2010 року Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Зінченко Ю.Є.
при секретарі Колтур Я.С.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири, суд
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів в якому зазначила, що 25 травня 1999 року ОСОБА_5 склала на її імя заповіт на квартиру АДРЕСА_1. Про складений заповіт ОСОБА_5 позивачу не повідомила, тримаючи його в таємниці. В 2001 році ОСОБА_5 померла, а заповідана квартира залишилась не успадкованою, і тільки 21 квітня 2005 року їй стало відомо про те, що раніше був складений та посвідчений в нотаріальній конторі заповіт на її імя. 12 травня 2005 року вона звернулась з позовом до Московського районного суду м. Харкова про надання їй додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
При розгляді цивільної справи за вищезазначеним позовом зясувалось, що 27 травня 2005 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 дійсним, складеного 05.05.2001 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який не був засвідчений нотаріусом. Дане рішення Московського районного суду міста Харкова від 27.05.2005 року було нею оскаржено до апеляційного суду Харківської області.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 січня 2006 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2005 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд то того ж суду.
При повторному розгляді цієї справи - 14 квітня 2006 року Московським районним судом м. Харкова позов ОСОБА_2 до РВК Московського району м. Харкова про визнання договору купівлі-продажу дійсним залишено без розгляду.
02.08.2005 року вона подала до Московського районного суду м. Харкова позовну заяву до Харківської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2007 року дана позовна заява задоволена в повному обсязі.
На рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2007 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2007 року залишено без змін.
05 лютого 2008 року позивач звернулася до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, згідно заповіту, посвідченого Одинадцятою Харківської державною конторою від 25.05.1999 року за р.№1-1578.
Під час слухання вищезазначених цивільних справ їй стало відомо, що 04 липня 2005 року ОСОБА_2, знаючи, що вона звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, незважаючи на те, що вона знала про наявність заповіту, продала спірну квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_7, посвідчив договір купівлі-продажу у приватного нотаріуса ОСОБА_4 за №87 від 04.07.2005 року.
На підставі вищевикладеного, просить позов задовольнити та визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, зареєстрований в реєстрі за №87 від 04.07.2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, недійсним. Крім того, просить анулювати реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_5, що зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 04.07.2005 року за р.№87.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позови підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно довідки Харківського «МіськБТІ» квартира АДРЕСА_6 зареєстрована на підставі свідоцтва про право власності за ОСОБА_5
25 травня 1999 року ОСОБА_5 склала на імя ОСОБА_1 заповіт на квартиру АДРЕСА_1. Про складений заповіт ОСОБА_5 позивачу не повідомила, тримаючи його в тайні. В 2001 році ОСОБА_5 померла, а заповідана квартира залишилась не успадкованою, і тільки 21 квітня 2005 року їй стало відомо про те, що раніше був складений та посвідчений в нотаріальній конторі заповіт на її імя.
В позовних вимогах позивач посилається на те, що 12 травня 2005 року вона звернулась з позовом до Московського районного суду м. Харкова про надання їй додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 При розгляді цивільної справи за даним позовом зясувалось, що 27 травня 2005 року Московським районним судом м. Харкова було винесено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 дійсним, складеного 05.05.2001 року між ОСОБА_5Я, та ОСОБА_2, який не був засвідчений нотаріусом.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 січня 2006 року, рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2005 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд то того ж суду.
При повторному розгляді цієї справи, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2006 року, позов ОСОБА_2 до РВК Московського району м. Харкова про визнання договору купівлі-продажу дійсним залишено без розгляду.
Також позивач посилається на те, що 02.08.2005 року вона подала до Московського районного суду м. Харкова позовну заяву до Харківської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2007 року дана позовна заява задоволена в повному обсязі.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2007 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2007 року залишено без змін.
Під час слухання вищезазначених цивільних справ ОСОБА_2 продала спірну квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_7, договір купівлі-продажу посвідчений у приватного нотаріуса ОСОБА_4 за №87 від 04.07.2005 року.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2008 року в позові ОСОБА_2 до ХМР, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ДПІ в Московському районі м. Харкова про визнання угоди дійсною, було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2008 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2008р. залишено без змін.

Таким чином, виходячи зі змісту рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2008р. та ухвали апеляційного суду Харківської області від 17.12.2008 р. договір купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_7, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 05.05.2001р. та не посвідчений у нотаріуса, визнаний дійсним не був.

Відповідно ст. 203 ЦК України, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є наступні вимоги: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України, Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Судом встановлена наявність обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків, на підставі чого визнає договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, зареєстрований в реєстрі за №87 від 04.07.2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 недійсним та скасовує реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_5, що зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 04.07.2005 року.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 212, 213, 214, 215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, зареєстрований в реєстрі за №87 від 04.07.2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 недійсним.

Скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_5, що зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 04.07.2005 року та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-тиденний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Зінченко Ю.Є.