АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-772/10Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22ц-1043/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

Суддів: Ткач О.І.,Бершадської Г.В.

при секретарі Вийванко О.В.

з участю представника Банку

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк про визнання дій неправомірними та виконання умов договору,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 вересня 2006 року укладено договір № 0770/013132-PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки GOLD, згідно якого банк відкрив позивачу рахунок в доларах США та зобов'язався надавати кошти окремими частинами в межах відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості не більше 10000 доларів США із сплатою 13 процентів річних. Однак, банк в односторонньому порядку підвищив процентну ставку до 22 % річних без попереднього повідомлення позивачки.

Крім цього, 28.02.2007 та 27.09.2008 року року було укладено додаткова угода №1 та №2 до вказаного договору, в яких міститься застереження щодо розгляду спірних питання в третейському суді, що обмежує її право на звернення за захистом порушених прав до суду. Тому ОСОБА_1 просила визнати п.6.3. додаткових угод незаконними, визнати неправомірними дії відповідача щодо підвищення процентної ставки за договором, зобов'язати відповідача знизити відсоткову ставку до домовленого у договорі рівня, зарахувавши отриману відповідачем різницю по відсоткам в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 березня 2010 року позов задоволено частково:

-визнано п.6.3 додаткової угоди №1 до договору від 15.09.2006 року №0770/013132-PR про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки GOLD незаконним;

-визнано неправомірними дії АКБ СР Укрсоцбанк щодо підвищення процентної ставки з 13 процентів річних до 16 процентів річних та до 22 процентів річних;

-зобов'язано АКБ СР Укрсоцбанк провести перерахунок платежів згідно договору №0770/013132-PR від 15.09.2006 року та згідно процентної ставки 13 процентів річних з часу підняття процентної ставки, зарахувавши отримані переплачені кошти в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту;

-стягнуто з АКБ СР Укрсоцбанк на користь ОСОБА_1 37 грн. понесених судових витрат та 8,50 грн. судового збору в дохід деражави.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права та невірне трактування норм матеріального права..

В судовому засіданні представник АКБ СР Укрсоцбанк апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на обставини викладені в ній.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення , суд апеляційної інстанції прийшов до висновку , що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що змінюючи в односторонньому порядку розмір відсоткової ставки за договором про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки GOLD банк діяв неправомірно, оскільки вона згоди на це не давала і додатковими угодами вказане питання не було врегульоване. Крім цього, визнаючи недійсним п.6.3. додаткової угоди №1 до вказаного договору, суд посилався на те, що третейське застереження, яке викладене в даному пункті угоди є таким, що обмежує право позивачки на звернення за захистом порушених прав до суду.

Проте такі висновки не відповідають матеріалам справи, суперечать законодавству.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБ СР Укрсоцбанк було укладено договір № 0770/013132-PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки GOLD, згідно якого банк відкрив позивачу рахунок в доларах США та зобов'язався надавати кошти окремими частинами в межах відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості не більше 10000 доларів США зі сплатою 13 % річних.

Пунктом 6.3. вказаного договору передбачено, що у разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів спір у порядку договірної підсудності розглядається Голосіївським районним судом м. Києва (за місцезнаходженням банку).

28 лютого 2007 року між сторонами була укладена додаткова угода №1, а 25 вересня 2008 року додаткова угода №2 до вищевказаного договору.

Пунктом 6.3. зазначених додаткових угод передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись ст.5 Закону України Про третейські суди домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул.М. Раскової,15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або ОСОБА_2 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

В матеріалах справи наявне клопотання відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду (а.с.33).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про третейські суди №1701 від 11 травня 2004 року- Юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 12 вказаного Закону Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України положень абзаців 7,11 статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII Третейське самоврядування Закону України Про третейські суди визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних, господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст.17 ЦПК України, ст.12 ГПК України, ст.6 Закону України Про третейські суди), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими незабороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст.55 Конституції України).

При вказаних обставинах, не можна погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що укладення сторонами третейської угоди у формі третейського застереження є порушенням прав позивачки, оскільки угода про передання справи на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Дана правова позиція викладена і в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року N 2 - Договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Разом з тим пред'явлення позову до суду за наявності такого договору не дає підстав для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі (статті 121, 122 ЦПК), за винятком передбаченого пунктом 6 частини першої статті 207 ЦПК обов'язку суду залишити заяву без розгляду, якщо від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі заперечення проти вирішення спору в суді.

Пунктом 6 частини 1 статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо: між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.307, 310 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УхвалиВ:

Апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 березня 2010 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3