АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Болтунової Л.М.,

суддів: Козлова С.П., Максюта Ж.І.,

при секретарі: Бецман І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 грудня 2009 року по цивільній справі за позовом ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2008 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що він надав ОСОБА_3 кредит в сумі 65000 грн. зі сплатою 16 % річних до 12 липня 2011 року за кредитним договором від 12 липня 2007 року, в забезпечення якого за договором поруки від 12 липня 2007 року поручитель ОСОБА_4 у випадку невиконання боржником кредитного договору відповідає як солідарний боржник, але умови кредитного договору не виконуються належним чином, тому уточнюючи свої позовні вимоги позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 91471,48 грн. та розірвати достроково цей договір.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 грудня 2009 року розірваний кредитний договір про надання споживчого кредиту, укладений 12 липня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3, стягнуто зі ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 91471,48 грн., судовий збір в сумі 914,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а в задоволенні позовних вимог ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та направити справу на новий розгляд.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з постановленням нового рішення.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. А згідно зі ст.554 цього Кодексу ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав ОСОБА_3 кредит в сумі 65000 грн. зі сплатою 16 % річних до 12 липня 2011 року за кредитним договором від 12 липня 2007 року, в забезпечення якого за договором поруки від 12 липня 2007 року поручитель ОСОБА_4 у випадку невиконання боржником кредитного договору зобовязався відповідати з ним у солідарному порядку, але умови кредитного договору боржник належним чином не виконує та станом на 25 червня 2008 року має за ним заборгованість в сумі 91471,48 грн., яку сторони не оспорюють.

Зазначений договір поруки від 12 липня 2007 року підписаний його сторонами та у встановленому законом порядку недійсним не визнаний.

Проте відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог до поручителя боржника з тих підстав, що днем виконання зобовязань поручителя є день закінчення строку надання кредиту 13 липня 2011 року, кредитний договір вже забезпечений договором застави, відсутня згода дружини поручителя на укладення договору поруки та в позовній заяві неправильно зазначено прізвище і по батькові поручителя, суд вищенаведені норми закону та обставини справи залишив без уваги і не врахував, що за умовами спірного кредитного договору позичальник зобовязався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору (п.5.5) та у цьому випадку за умовами договору поруки поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність з боржником перед кредитором на всю встановлену на момент подання позовної вимоги суму заборгованості за кредитним договором з боржником у солідарному порядку (п.3.1); відповідно до ст.589 ЦК України задоволення вимог заставодержателя за рахунок предмету застави є його правом, а не обовязком; порука є способом забезпечення грошового зобовязання, а не угодою щодо розпорядження належним поручителю майном і крім як для сторін за договором не створює обовязків для будь-яких інших осіб, у тому числі дружини поручителя, обовязкова згода якої на укладення такого договору поруки регулюючим спірні кредитні правовідносини законодавством не вимагається; а само по собі неправильне зазначення прізвища і по батькові поручителя в позовній заяві не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього як з поручителя заборгованості по договору кредиту, оскільки в судовому засіданні ці технічні помилки позивачем були виправлені з уточненням правильного найменування поручителя.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 91471,48 грн., судового збору в сумі 914,71 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та в частині відмови в задоволенні позовних вимог ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» до відповідача-поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором, як постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення на підставі ст.ст.15,16,526,554,610,611,1054 ЦК України та ст.309 ЦПК України про стягнення зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованості по вказаному договору кредиту на користь позивача.

Підлягають також стягненню з відповідачів в солідарному порядку судові витрати по справі відповідно до вимог ст.ст.79-81,88 ЦПК України з урахуванням таких витрат у судах першої і апеляційної інстанцій (судовий збір у розмірі 1372,06 грн.( 914,71+457,35) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 150 грн.(120+30)).

В частині розірвання спірного кредитного договору рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 грудня 2009 року в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 91471,48 грн., судового збору в сумі 914,71 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та в частині відмови в задоволенні позовних вимог ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Стягнути зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за укладеним 12 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» кредитним договором в сумі 91471,48 грн., судовий збір в сумі 1372,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 150 грн..

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: