АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1537/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Петренко І.О.

суддів Романюк М.М., Котушенко С.П .

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 2 грудня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що в результаті роботи на підприємствах відповідача він захворів на професійне захворювання. За висновком МСЕК від 19 травня 2008 року йому встановлена втрата професійної працездатності на 50% та визнано інвалідом третьої групи.

Посилаючись на те, що в звязку з ушкодженням здоровя він переносить моральністраждання, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 2 грудня 2009 року позовні вимоги задоволені частково в сумі 6000 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» ставить питання про скасування рішення, як постановленого з порушенням норм матеріального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги та перевіривши її матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за час роботи на підприємствах ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»» захворів на професійне захворювання, висновком МСЕК від 19 травня 2008 року йому встановлена втрата професійної працездатності на 50% та визнано інвалідом третьої групи, професійне захворювання стало наслідком тривалої дії тяжких і шкідливих умов праці позивача.

За таких обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачу, внаслідок професійного захворювання, спричинено моральну шкоду, яку відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України повинен сплатити відповідач.

Розглядаючи виниклий спір, суд в досить повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку доказам в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди є безпідставними, оскільки сам факт отримання професійного захворювання і втрати при цьому працездатності свідчать про наявність моральної шкоди.

Безпідставним є посилання апелянта на незаконність стягнення з нього морального відшкодування, оскільки відповідальність за спричинення шкоди здоровю працівника під час виконання ним своїх трудових обовязків законодавцем покладена саме на роботодавця, який відповідно до вимог ч.2 ст.153 КЗпП України повинен забезпечувати безпечні та нешкідливі умови праці.

Посилання товариства на свідомий вибір ОСОБА_2 роботи з небезпечними та шкідливими умовами праці не може бути прийняте до уваги, оскільки такий вибір позивача відповідає положенням ст.43 Конституції України щодо його права на належні, безпечні і здорові умови праці та не звільняє роботодавця від зобовязання їх забезпечувати.

Таким чином підстав для скасування рішення не вбачається.

Проте при вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи суд не врахував, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 року №825) розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи становить 15 грн., тому стягнуту судом суму вказаних витрат слід зменшити до 15 грн. та відповідно до вимог п.3 ст.309 ЦПК України змінити судове рішення, задовольнивши апеляційну скаргу товариства частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 2 грудня 2009 року змінити в частині розміру стягнутих витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, зменшивши його до 15 грн. В іншій частині рішення залишити без змін

Рішення набираєзаконноїсили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду Українипротягомдвохмісяців.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: