АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Гайдук В.І.

суддів - Варенко О.П., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Качур Л.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2010 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, третя особа Ленінська районна у місті Дніпропетровську рада, про продовження строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2006 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що в січні 2005 року померла її тітка ОСОБА_6, яка не мала інших спадкоємців, окрім неї, а мала квартиру АДРЕСА_1, вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак в нотаріальній конторі їй повідомили, що мається заповіт на імя іншої рідної племінниці ОСОБА_7, яка доводиться їй двоюрідною сестрою. Оскільки ОСОБА_7 в 1999 році переїхала до Ізраїлю, то вона почала її розшукувати і дізналась, що остання також померла в грудні 2002 року. Оскільки лише в січні 2006 року вона змогла отримати офіційний документ свідоцтво про смерть сестри, просила продовжити їй строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 липня 2010 року позовні вимоги задоволено, визначено ОСОБА_3 додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлої 02 грудня 2002 року в м.Сдерот, Ізраїль, в три місяці. Строк перебігу трьох місяців обчислювати з дня вступу даного рішення в законну силу.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та прийняття нового, яким в позові ОСОБА_3 відмовити, оскільки рішення суду не відповідає вимогам норм процесуального права та матеріального права щодо регулювання спадкових правовідносин; суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи; визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав:

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що 02 грудня 2002 року померла ОСОБА_7 (а.с.10). Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 (а.с.4). Спадкоємицею після смерті ОСОБА_7 є її двоюрідна сестра позивачка ОСОБА_3 В строк, передбачений діючим законодавством, позивачка з заявою про прийняття спадщини після померлої не звернулась, оскільки дізналась про її смерть лише в січні 2006 року, коли отримала з Ізраїлю офіційну відповідь та свідоцтво про смерть ОСОБА_7 (а.с.38).

Згідно відповіді Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.17).

Апеляційний суд вважає, що за таких обставин міський суд обґрунтовано, виходячи з вимог ст.1272 ЦК України, задовольнив позовні вимоги позивача про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що позивачу було достовірно відомо до січня 2006 року про смерть ОСОБА_7 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки свідоцтво про смерть спадкодавця видано Відділом реєстрації населення м.Ашкелон 08.12.2005 року, апостиль складений 20.12.2005 року, 31.12.2005 року конверт з зазначеними документами надійшов до поштового відділення 51 м.Дніпропетровська на адресу позивача, будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів відповідач не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги не є такими, що дають підстави для скасування рішення суду.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді