Справа 3 2-2358/10
номер стат. звіту 33
код суду - 0707
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2010 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Курах Л.В., при секретарі Золтан В.М., з участю представника позивача ОСОБА_1, зідповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з цим позовом, який мотивує тим, що 23.01.2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено трудовий договір, згідно якого відповідач зобовязався виконувати роботу по перевезенню вантажів. У звязку зі специфікою роботи, а саме те, що відповідачу ввірено дорогий транспортний засіб та цінний вантаж, між сторонами 23.01.2008 року укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Так, відповідач на автомобілі ОСОБА_1 РА-16, н/з А05116АР з напівпричепом Шварцмюлер н/з А07042ХХ, мав виконати роботу по перевезенню вантажу (бекон вагою 20946,00 кг) з Угорщини до Російської Федерації. Даний вантаж мав бути доставлений у м.Москву Російської Федерації, для одержувача - ТОВ «МАРР РУСІЯ», але по прибуттю в м.Москву, при розвантаженні вантажу, одержувачем було виявлено нестачу прийнятого відповідачем для перевезення товару, про що було складено ОСОБА_3 від 11.12.2009 року. У звязку з цим ТОВ «МАРР РУСІЯ» предявило позивачу претензію на суму 2701,64 €, що становить 27010,00 гривень, які ТОВ «МАРР РУСІЯ» були відраховані з суми оплати за послуги перевезення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 з наведених підстав позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задоволити та стягнути суму в розмірі 27010,00 гривень, що еквівалентна 2,701,64 євро, зазначивши, що вина у заподіянні шкоди відповідача доведена повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення посилаючись на його не обґрунтованість та відсутність вини у втраті вантажу.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача та відповідача дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 було прийнято на роботу з 23 січня 2008 року на посаду водія, згідно трудового договору (а.с.7). Даний договір 23.01.2008 року було зареєстровано в Мукачівському міському центрі зайнятості за №104. Датою прийняття на роботу з ним було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.8), оскільки робота ОСОБА_2 пов»язана з обслуговуванням та перевезенням матеріальних та грошових цінностей підприємства (а.с.8).

Так відповідач ОСОБА_2 на автомобілі ОСОБА_1 РА-16, н/з А05116АР з напівпричепом Шварцмюлер н/з А07042ХХ, мав виконати роботу по перевезенню вантажу (бекон вагою 20946,00 кг) з Угорщини до Російської Федерації. Даний вантаж мав бути доставлений у м.Москву Російської Федерації, для одержувача - ООО «МАРР РУССИЯ» і-а підставі договору від 19 січня 2009 року (а.с.9), але по прибуттю в м.Москву, при розвантаженні вантажу, одержувачем було виявлено нестачу прийнятого відповідачем для перевезення товару, про що було складено ОСОБА_3 від 11.12.2009 року (а.с.13). Згідно даного акту при розвантаженні автомобілю за №АО 5116 АР/А07042ХХ з пломбою за №0236988 з охолодженим беконом, була виявлена нестача коробок в кількості 44 міст 1497 упаковок. По документам значиться 1629 мют вагою 49149 кг а фактично було прийнято 1585 міст вагою 47652 кг. При цьому в даному акті зазначалося, що стан доставленого товару є нормальним і пломба є не порушеною. На підставі даного акту ООО «МАРР РУССИЯ» 21.12.2009 року за №415 направила претензію, в якій визначила суму шкоди в розмірі 2701,64 євро, в якій попередила перевізника, що дана сума шкоди буде утримана з них за нестачу товару. (а.с.15)

Спірні правовідносини регулюються нормами КЗпП України.

У спорі, що випливає з трудових правовідносин, слід належними засобами доказування встановити факти щодо дійсних обставин справи, а саме прийняття особи на роботу, її переміщення, коло обов»язків, дані про оплату її праці та інші зиплати, що мають значення для розрахунків з нею внаслідок стягнення завданої шкоди тощо.

Згідно ст.132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Під прямою дійсною шкодою, відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 29.12.1992 року (зі змінами), слід розуміти - втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків, грошові виплати.

Згідно з п 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадку, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України затверджений спеціальний перелік посад та робіт, що заміщуються або виконуються працівниками, з якими підприємством можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва. Цей перелік не підлягає розширюваному тлумаченню. Договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в зазначеному переліку не вказані, юридичної сили не мають.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених і-ими вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийнятий на роботу на посаду водія, і з ним було підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження та перевезення або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів до запобігання збитків. Представник позивача в судовому засіданні посилався на те, що дана посада відноситься згідно до вказаного Переліку до робіт з приймання та обробки для постачання (супроводу) вантажу Відповідач заперечуючи позов в судовому засіданні зазначав, що при прийнятті на роботу ним лише підписувався трудовий договір та договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Якихось інших документів, наказів позивачем відносно нього не виносились і його більше ні з чим не ознайомлювали Крім того представником позивача під час розгляду справи ніяких більше доказів не додавалось, окрім гарантійного листа ООО «МАРР РУССИЯ» від 01.02.2010 року

Окрім цього, позивачем також не доведено факту завдання йому прямої дійсної шкоди (понесених ним втрат).

В матеріалах справи наявна лише претензія ООО «МАРР РУСИЯ» за № 415 від

21.12.2009року, адресована ПП «ОСОБА_4В.», в якій зазначено, що сума збитків за недостачу товару в розмірі 2701,64 ЄВРО, в повному обсязі, буде утримана з ПП «ОСОБА_4В.» за надані ним транспортно-експедиційні послуги (а.с.15), та гарантійний лист від 01.02.2010 року (а.с. ), а згідно п.З договору від 19 січня 2009 року (а.с.9) штрафи, які виникають в процесі надання послуг і передбачені даним договором додаткові витрати сплачуються в строк не пізніше двох днів з моменту отримання винною стороною по пошті оригіналів рахунка-фактури і документів, які підтверджують сплату витрат і штрафів.

За таких обставин суд першої інстанції приходить до висновку про відсутність передбачених п.1 ст.134 КЗпП України підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 132,134,135-1 КЗпП України, суд, -

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 27010,00 гривень відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.223 Цивільного процесуального кодексу України

Головуюча Л. В. Курах

.