Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючої Стефанів Н.С.

суддів Шишка А.І., Ясеновенко Л.В.

секретаря Довжинської Н.Б.

з участю апелянтки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на господарську споруду, зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_3 про визнання права на узаконення господарської споруди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 18 листопада 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Надвірнянського районного суду від 18 листопада 2009 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на господарську споруду, та в задоволенні зустрічного позоу ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_3 про визнання права на узаконення господарської споруди.

На вказане рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом не враховано, що спірний сарай, який знаходиться на земельній ділянці по вул.. Полуботка,11 в м. Надвірна, було побудовано її покійним чоловіком ОСОБА_4 спільно з матірю відповідачки ОСОБА_2-ОСОБА_5 на виділеній для будівництва земельній ділянці, однак без належного дозволу. Вказаний _____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц- 83/2010 р. Головуюча у 1 інстанції Вінтоняк М.Б.

Категорія 6 Суддя-доповідач ОСОБА_6

сарай не був предметом поділу спільного майна за рішенням суду від 04.06.2008 року та предметом договору дарування їй ОСОБА_4 10.12.1999 року 54/100 частини

домоволодіння, однак ним на даний час користується відповідачка. Враховуючи те, що сарай(стайня) була побудована з дотриманням будівельно-технічних норм і правил, суд безпідставно відмовив у визнанні за нею права власності на 54/100 частки.

Просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що господарська споруда була побудована самочинно її матірю ОСОБА_5 в 1981-1982 роках, вже після розлучення з ОСОБА_4, що й було враховано судом при поділі майна в рішенні від 04.06.2008 року та не включено в загальну масу майна, що підлягало поділу. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні апелянтка вимоги апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити скаргу, відповідачка ОСОБА_2 заперечила доводам апеляції, просила рішення суду залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво не набуває права власності на нього.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що спірна господарська споруда стайня, вартістю 4533 грн. побудована у 1981 році колишнім подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_7 самочинно, без дозволу міської ради та належної проектної документації, тому правові підстави для визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на частину цієї споруди відсутні.

Із матеріалів справи видно, що між апелянткою ОСОБА_1 та матір»ю ОСОБА_2 - ОСОБА_5, яка померла 11.01.2009 року, рішенням Надвірнянського районного суду від 18.11.2009 року було проведено реальний розподіл будинковолодіння №11 по вул. Полуботка в м. Надвірна, в тому числі і господарських споруд, а спірна господарська споруда не була предметом поділу, оскільки побудована самочинно.

Крім того, судом встановлено, що ця споруда знаходиться на частині земельної ділянки, яка за рішенням суду виділена в користування ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про те, що стайня побудована з дотриманням всіх будівельних норм та правил жодними доказами не підтверджені, тому не можуть бути прийняті до уваги судом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення по суті є правильним, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування зазначеного рішення за доводами апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 218, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 18 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Н.С. Стефанів

Судді А.І. Шишко

ОСОБА_8