Справа №2-494/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд м.Чернігова у складі:

головуючого - судді Філатової Л.Б.,

при секретарі Гиляка О.М., з участю позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_2, відповідача - представника третьої особи на її боці ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, зобов»язання Другої Чернігівської державної нотаріальної контори у визначений судом термін прийняти заяву про прийняття спадщини і видати свідоцтво про право на спадщину. Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 03.02.2008 року помер її батько -ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина - 9/10 частин житлового будинку 59 по вулиці Попова в місті Чернігові та грошові заощадження на рахунку 16635 в Державному ощадному банку. Вказує, що крім неї спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_4 - мати померлого. Посилається, що у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини не звернулась, оскільки була введена в оману відповідачкою - сповістила, що спадкове майно відсутнє. Вважала, шо нотаріусом буде встановлено коло спадкоємців, юридично є необізнаною, мала намір звернутися до нотаріальної контори, але хворіла і перебувала за межами міста Чернігова в санаторії. Зазначила, що в серпні 2 008 року ОСОБА_4 вступила в спадщину. Наполягала, що не відмовлялась від права на спадщину, свого житла не має.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила - просила визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, на розгляді решти позовних вимог не настоювала. До викладеного в позовній заяві і уточненій позовній заяві

доповнила, що про смерть батька дізналась в травні 2009 року від доньки співмешканки батька, яку з малолітньою дитиною виселила з батькового житла відповідачка. Від неї також отримала батькову ощадну книжку. За порадою юриста зразу ж звернулась до суду з позовом про визнання права власності на частину спадкового майна, але отримала відмову, оскільки у встановленому законом порядку не прийняла спадщини. Не заперечувала, що рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.08.2009 року набуло законної сили 23.09.2008 року, але з даним позовом звернулась лише 16.12.2009 року. Вказала, що батьки розлучилися, коли було менше трьох років, до 15 років вважала батьком чоловіка матері, а коли дізналась про дійсного батька, то з ним не спілкувалась, хоч відповідачка і її бабуся по материнській лінії живуть в одному селі. Наполягала, що про смерть батька дізналась лише в травні 2009 року.

Відповідачка - представник третьої особи на її боці ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що батьки позивачки розлучилися коли їй було 3 роки і після цього побачила її лише в суді. Вказала, що батько не був потрібен за життя, а лише знадобився спадок, дуже ображена на позивачку. Зазначила, що на дев»ять днів запрошувала бабусю позивачки на поминки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 - мати позивачки суду пояснила, що повідомила доньку про дійсного батька незадовго до його смерті. Про смерть бувшого чоловіка дізналась разом з донькою в травні 2009 року від доньки співмешканки бувшого чоловіка, від неї ж дізнались і про наявність спадку.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 -донька співмешканки померлого суду пояснила, що від ОСОБА_6 знала про існування доньки. Після виселення матері разом з малолітньою дитиною із помешкання, в якому вони проживали разом з померлим, вирішила знайти його доньку, яку знайшла в травні 2009 року і віддала їй ощадну книжку померлого. ОСОБА_1 сказала, що знає про малолітнього брата - сина ОСОБА_9 і її батька.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 - племінниця відповідачки, мешканка с. Орлівка, суду пояснила, що про смерть ОСОБА_6 знало все село, особисто переказувала через сусідку бабусі позивачки по материнській лінії.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 -племінниця відповідачки, мешканка с. Орлівка, суду пояснила, що особисто займалась похованням ОСОБА_6, телефонувала подрузі матері позивачки про смерть ОСОБА_6 і казала сусідці, щоб переказали родичам про поховання.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 -сусідка позивачки і співробітниця її матері, суду пояснила, що 05.02.2008 року питала у матері позивачки чого вони з донькою не були на похоронах ОСОБА_6, на що та відповіла, що він їм ніхто. Наполягала, що в березні 2008 року розказала матері позивачки про наявність спадку, на що та вказала, що у померлого є спадкоємець -його мати. Зазначила, що її мати також проживає в селі Орлівка, де проживає відповідачка та бабуся позивачки по материній лінії і все село знало про спадок і про виселення співмешканки померлого з будинку на підставі рішення суду.

Представник третьої особи на боці відповідача - Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності зазначеного представника.

Вислухавши позивача та її представника, відповідача -представника третьої особи на її боці ОСОБА_3 та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи: свідоцтво про смерть ОСОБА_6 (а.с.9), свідоцтво про народження ОСОБА_1 (а.с.10), санаторно-курортну книжку ОСОБА_1 (а.с.11), ощадну книжку ОСОБА_6 (а.с.12), довідки лікарні № 4 Чернігівської міської ради (а.с.13,14), довідку КП ЧМБТІ від 21.05.2009 року (а.с.15), довідку з місця проживання про склад сім»ї ОСОБА_7 (а.с.іб), копію спадкової справи після померлого 03.02.2008 року ОСОБА_6 (а.с.26-44), свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.08.2008 року, ОСОБА_3 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.08.2009 року, ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23.09.2009 року, суд вважає, позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсягу. При цьому суд виходить з наступного:

03.02.2008 року помер ОСОБА_6 (а.с.9), після смерті якого відкрилася спадщина на 9/10 частин будинку 59 по вулиці Попова в місті Чернігові і грошові вклади (а.с.30-34). Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є його мати - ОСОБА_13 (а.с.35) та донька - ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до ч.І ст. 1269, ч.І ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_4 після смерті сина у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, а позивачка ОСОБА_1 після смерті батька у встановленому законом порядку спадщину не прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.26-44).

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пояснення ОСОБА_1, які підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, впевнили суд, що про смерть батька позивачка дізналась в травні 2009 року і цей висновок суду не спростовує жоден із представлених відповідачем доказів. Суд вважає, до травня 200 9 року ОСОБА_1 було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Однак ці встановлені судом обставини не дають підстав для задоволення позову.

Жодна з наведених ОСОБА_1 причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після травня 2009 року - введення в оману відповідачкою щодо відсутності спадкового майна, юридична необізнаність, помилкові консультації фахівців, перебування в санаторії та хвороба в 2008 році - суд не вважає поважними. Аналізуючи наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує, що жодна з них не пов»язана з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами позивачки на вчинення дій по прийняттю спадщини або ж для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 не довела суду і не надала відповідних доказів на підтвердження об»єктивності, непереборності, істотності тих труднощів з травня 2009 року по 16.12.2009 року (дату звернення з даним позовом до суду) з якими вона пов»язує пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, а також їх достатність і взаєний зв»язок у сукупності, суд вважає, що у відповідності до ст.ст.1258, 1261, 1269-1270, 1272 ЦК України в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.57-64,209,212-215,292 ЦПК України, ст.ст.1258, 1261, 1269-1270, 1272 ЦК України, враховуючи п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судове практику у справах про спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів і подачі апеляційної скарги на протязі 2 0 днів після подачі заяви про оскарження.

Суддя Л.Б.Філатова