Справа № 2-1088/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2.

з участю прокурора - Татарин Ю.Б,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ВГІРФО Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, третя особа орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації мЛьвова про визнання такими що втратили право на користування житлом та зняття з реєстрації і зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7 комунального підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ВГІРФО Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу, свідоцтва, державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житлом у кв.№63 по вул. Хоткевича, 18 у м. Львові та зняти їх з реєстрації. У підтримку своїх вимог покликається на те, що згідно ордеру від 28.02.1990р. спірну квартиру було виділено йому та відповідачам. Однак усі обов»язки щодо сплати комунальних послуг виконує лише він, так як відповідачі у вказаній квартирі не проживають тривалий час, що підтверджується актами ЛКП «Житловик-С». Відповідачі більше 15 років не проживають у даній квартирі, так як спершу відповідач ОСОБА_4 проживала у свого чоловіка, а з 2003р. їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 у мЛьвові згідно договору дарування, де відповідачі і проживають на сьогоднішній час. Так як відповідачі проживають за іншою адресою, забезпечені житлом, у спірній квартирі відсутні їхні речі, не сплачують комунальних послуг, їх прописка лише перешкоджає у оформленні субсидії по сплаті комунальних послуг, чим ставить його і його сімю у скрутне матеріальне становище, а тому просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 подала зустрічний позов, в якому просить визнати незаконними: Наказ № 296-Ж -С від 04.02.2009р.; свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; державну реєстрацію на право власності на квартиру за №63 по вул. Хоткевича, 18 в м.Львові; судові витрати стягнути з ОСОБА_3 В обгрунтування позовних вимог покликається на те що, у Сихівському районному суді мЛьвова слухається справа за позовом ОСОБА_3 до неї та ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право на користування житлом та зняття з реєстрації. 27.11.08р. було винесено заочне рішення, позов задоволено. 30.07.09р. нею подано заяву про перегляд заочного рішення і 12.08.09р. заочне рішення від 27.11.2008р. було скасоване та призначено до нового розгляду справи. Як стало їй відомо, ОСОБА_9 скориставшись заочним рішенням суду подав заяву на приватизацію квартири. ОСОБА_6 комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР прийняло Наказ №296-Ж-С від 04.02.09р. та видало Свідоцтво на право власності на квартиру, а ОКП ЛОР „БТІ та ЕО на підставі вищезазначено свідоцтва здійснило державну реєстрацію цієї квартири за ОСОБА_3 Таким чином, незаконними діями ОСОБА_3, її та недієздатного сина ОСОБА_5 було позбавлено права на житло. Оскільки заочне рішення суду „від 27.11.09р. було скасоване, вважає, що Наказ №296-Ж_-С від 04.02.09р, Свідоцтво на лраво власності на (квартиру та державна реєстрація квартири за ОСОБА_3 є незаконними.

В збільшенні позовних вимог по зустрічному позову ОСОБА_10 просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири №63 в будинку №18, що розташований по вул.Хоткевича в м.Львові від 17.08.2009р. Так як, 22.03.2010р. позивач по первісному позову ОСОБА_3 у судовому засіданні подав письмові пояснення з додатками, серед яких знаходилась копія Договору купівлі-продажу квартири від 17.08.09р. Як вбачається з цього Договору, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_8 купив квартиру. 14.08.2009р. Сихівський районний суд мЛьвова прийняв ухвалу якою заборонив проводити будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_3.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_9 позов повністю підтримав, давши пояснення, аналогічні до викладеного у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідач ОСОБА_4 після отримання ордеру у 1990р. проживала у спірній квартирі разом із хворим сином лише шість місяців. Після чого переїхала у квартиру майбутнього чоловіка Петрій Р„ що на вул. Бальзака у м.Львові. Згодом повернулась проживати ще на шість місяців, з 1993р. постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, а з 1995р. виїхала у Грецію. За комунальні послуги у спірній квартирі не сплачувала. Просить суд первісний позов повністю задовольнити, а у зустрічному відмовити за безпідставністю.

Представник позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, зустрічний позов заперечив. Пояснив, що з 1992р. ОСОБА_4 не проживала у спірній квартирі, оскільки створила свою сім"ю, а з 1995р. постійно проживала у Греції. ОСОБА_5 ніколи не проживав у спірній квартирі, що підтверджено показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, яка засвідчила, що спочатку він проживав з нею на вул. ОСОБА_14, а потім по вул. Тютюнників у м.Львові. Показання свідка ОСОБА_15, брата сторін, суду не слід брати до уваги, оскільки він є зацікавленою особою і його показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_16 та ОСОБА_12 Крім того, по приїзду з Греції ОСОБА_4 постійно проживала на ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується актами. Написання відповідачкою 30.03.05р. заяви в ЛКП „Житловик-С про невиписку її з спірної квартири не є підставою для збереження за нею права на житло. Відсутні нормативно-правові акти, які б передбачали збереження житла за інвалідом у звязку із зміною місця проживання. Враховуючи вищенаведене, вважає, первісний позов підставним, та просить його задоволити, в зустрічному відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_17 у судовому засіданні позов ОСОБА_3 повністю заперечила та пояснила, що вона, а також її син ОСОБА_5, який на даний час вже визнаний недієздатним, ніколи не втрачали інтерес до спірної квартири, з об'єктивних причин з 1995р у ній не проживали. У 1989р. вона та брат вселились у спірну квартиру. До 1995 р. постійно проживала у спірній квартирі. У 1992р. одружилась з ОСОБА_15 та разом з ним проживали у спірній квартирі до 1995р. Не заперечила, що на короткі проміжки часу, тимчасово виїзджала жити до чоловіка на вул. Бальзака у м.Львові, але тільки через те, що ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями. У 1995 році виїхала у звязку з скрутним матеріальним становищем в Грецію на заробітки. В греції у неї немає документів на постійне місце проживання, є лише право на роботу та житло. II син ОСОБА_5 з дитинства є інвалідом, за станом здоров"я ніколи не міг проживати самостійно, без сторонньої допомоги, а тому вимушена була його залишити з матірю ОСОБА_13 З позивачем у неї існувала домовленість, яка обговорювалась ними в Греції, щодо продажу спірної квартири та поділу коштів. Крім того, 30.03.05р. особисто писала заяву у ЖЕК щодо її невиписки, ніколи не втрачала інтересу до спірної квартири. В квартирі на вул. Бальзака у м.Львові вона проживати не може, оскільки така належить і брату її чоловіка та в ній відсутні умови для проживання. З 1995р. по даний час, кожного року приїзджала у Львів, в деякі роки навіть по два рази. У 2007році в Греції вона народжила дочку, а тому на протязі двох років не могла приїзджати у Львів. Позивач, скориставшись цим, подав позов у суд.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_18 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 повністю заперечив як безпідставні та необґрунтовані. Пояснив, що ОСОБА_4 у зв"язку з відсутністю роботи в Україні вимушена була поїхати за кордон, де працює за трудовим договором. До 1995р. постійно проживала у спірній квартирі, звідки у 1995р. виїхала у Грецію. Зустрічний позов просить суд задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_19 у судовому засіданні первісний позов підтримав, а позовні вимоги за зустрічним позовом заперечив. Пояснив, що при укладенні договору купівлі- продажу квартири дотримані усі умови передбачені ст.203 ЦК України, жодних заборон на момент укладення договору не було. Відповідачами не наведено жодної норми права, яка б була підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Представник відповідача ОСОБА_6 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в ході розгляду справи у судовому засіданні від 04.06.2010р. (а.с.187) пояснила, що на момент видачі Наказу про передачу квартири у власність та свідоцтва про право власності позивачем

ОСОБА_3 були подані усі необхідні документи для приватизації такої, а тому вважає, що жодних порушень закону з їх сторони не було. Зустрічний позов заперечила.

Представник відповідача ОСОБА_7 комунального підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" в ході розгляду справи у судовому засіданні від 04.06.2010р. пояснив, що згідно чинного законодавства БТІ є органом виконавчої влади, який здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно. їм було подано весь перелік необхідних документів для реєстрації права власності, на підставі чого і була здійснена реєстрація права власності на ОСОБА_3 Згодом, на підставі договору купівлі-продажу кварири здійснено перереєстрацію права власності на нових власників. Жодних норм чинного законодавства ними не порушено, а тому у задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач ВГІРФО Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області у судове засідання не з"явився, направив письмову заяву у якій просить справу розглядати у їх відсутності, у вирішенні справи покладаються на розгляд суду.(а.с,83,138)

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні зустрічний позов підтримала, вважає його підставним та просить задоволити, у задоволенні первісного позову просить відмовити.

Прокурор Сихівського району м.Львова у судовому засіданні первісий позов заперечила, зустрічний вважає підставним та просить задоволити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_12, ОСОБА_23, ОСОБА_15, дослідивши матеріали даної справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.З ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно 4.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно роз'яснень викладених у п.1.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 квітня 1985року „Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України" на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт і постійна там прописка, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Судом встановлено, що АДРЕСА_4 належала до громадського житлового фонду, знаходиться на обслуговуванні ЛКП Житловик-С" та складається з двох кімнат, в тому числі 1-а кімната -11,8 кв.м. (індекс №7 згідно поверхового плану), 2-га кімната -15,7 кв.м (індекс №8 згідно поверхового плану), коридору площею 8,1 кв.м., кухні площею 7,9 кв.м., ванни площею 2,6 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м, 2-х вбудованих шаф по 0,3 кв.м., балкону -1,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 49,60 кв.м, житлова - 27,50 кв.м. Згідно технічного паспорта, який міститься в реєстраційній справі.

З ордеру на житлове приміщення №004600 виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів управління по обліку і розподілу по житловій площі (а.с. 108) вбачається, що його було видано ОСОБА_3 з сімєю із 3-х чоловік на право заняття в порядку обміну житлового приміщення житловою площею 28,11 кв.м., яке складається із 2-х кімнат в ізольованій квартирі за адресою: м.Львів, вул.Кисельова (ОСОБА_24), 18/63. Склад сім"ї: ОСОБА_3 - основний квартиронаймач, ОСОБА_13 - сестра, ОСОБА_5 - племінник.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18.11.2009р. ОСОБА_5, 22.10.1988р.н. визнаний недієздатним.(а.с.65)

Рішенням Сихівського районного суду мЛьвова від 12.08.2010р. ОСОБА_4 призначено опікуном недієздатного ОСОБА_5, 22.10.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5, 22.10.1988р.н., з моменту народження страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі помірної розумової відсталості в степені імбецильності, що стверджується актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №741. Таким чином, самостійно без сторонньої допомоги проживати не міг.

З пояснень позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 вбачається, що відповідач ОСОБА_4 в зв"язку з скрутним матеріальним становищем, шукаючи можливість заробітку з 1995року та по даний час перебуває за кордом у Греції на заробітках.

Згідно наданого рішення Генерального секретаря області Атіка (а.с.217) вбачається, що ОСОБА_4 громадянці України поновлено посвідку на проживання для „залежної праці терміном з 19.06.08р. по 18.06.2010р.

Рішенням міністра внутрішніх справ Греції (а.с.218) ОСОБА_5, громадянину України надано дозвіл на перебування, який вступає в силу з дати його підписання та діє шість місяців.

Згідно представленого письмового договору найму житла (а.с.220), вбачається, що 01.03.09р. в м.Афіни був укладений договір найму житла, квартира, яка розташована на шостому поверсі за адресою: м.Афіни, вул. Іпіру, 61, складається з двох спальних кімнат, вітальні, кухні та ванної кімнати - туалету, строк найму приміщення встановлюється один рік (продовження), починається з 01.03.09р. і закінчується 28.02.2010р. Приміщення буде використано в якості житла наймачем - ОСОБА_15, його дружиною - ОСОБА_4 та їх двома дітьми.

Згідно договору дарування від 15.10.2003р. вбачається, що ОСОБА_25 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_5 у мЛьвові. Квартира складається з однієї кімнати та кухні. Житлова площа цієї квартири становить 15,6кв.м., а загальна площа згідно технічного паспорту, що є невідємною частиною правовстановлюючого документа, становить 27,8кв.м. Судом встановлено, що у вищезазначеній квартирі постійно проживає ОСОБА_13

Покликання позивача на втрату ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свого права користування спірним житлом у зв'язку із вибуттям на інше постійне місце проживання згідно вимог ст. 107 ЖК України належними доказами не підтверджені і не відповідають дійсним обставинам справи, а тому до уваги не приймаються. Достатніх фактичних даних, які б свідчили про обрання відповідачами іншого постійного місця проживання, а отже й вибуття зі спірного житла, у ході судового розгляду справи не здобуто та суду не представлено.

Покликання позивача на акти ЛКП «Житловик -С» від 20.09.2005р., 14.12.2005р., 06.04.2006р., 04.08.2008р., 06.10.2008р. з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 не проживають у спірній квартирі на протязі 15 років та на акт ЛКП «Снопківське» від 03.11.2008р. з якого вбачається, що ОСОБА_26 і її син ОСОБА_5 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, але не зареєстровані, заслуговують критичної оцінки, оскільки у ЛКП „Житловик-С відповідачем ОСОБА_4 30.03.2005р. була подана письмова заява про невиписку її з даної квартири, так як вона знаходиться в Греції (а.с.41), а щодо акту ЛКП „Снопківське", то як встановлено судом на час складання такого ОСОБА_4 перебувала у Греції, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті. Крім того, свідок ОСОБА_23, яка з 2006р.по 2009р. проживала ІНФОРМАЦІЯ_5 у мЛьвові у судовому засіданні пояснила, що відповідачку ОСОБА_4 в будинку по вул.Тютюнників бачила у 2010р. та у 2009р. короткий період часу, ствердити про її постійне проживання у даній квартирі не змогла.

Показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_12, ОСОБА_16 не можуть розглядатися як достатній доказ на підтвердження факту вибуття відповідачів на інше постійне місце проживання, а тому до уваги судом не приймаються.

Заявивши вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням з підстав вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення, позивач не надав жодних доказів того, що це приміщення є для відповідачів постійним місцем проживання. Більше того, як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_4 не втратила інтересу до спірної квартири.

Враховуючи наведене, суд не вважає тимчасову відсутність відповідачів у спірному житлі як підставу для втрати ними права на користування жилою площею, оскільки така відсутність обумовлена поважними обєктивними причинами і не засвідчує їх вибуття з квартири на інше постійне місце проживання,

Заочним Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.11.2008р. відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_6 та зобов"язано зняти з реєстрації. Як встановлено судом, після зняття відповідачів з реєстрації, позивач приватизував спірну квартиру на себе. На підставі відповідного Наказу № 296-Ж-С від 04.02.2009р. виданого ОСОБА_6 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради йому було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Зазначені обставини стверджуються копією Наказу №296-Ж-С від 04.02.09р., копією свідоцтва про право власності на квартиру №С-08295, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Проте, Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 13.08.2009р. заочне рішення суду, яким відповідачів визнано такими, що втратили право на житло та знято з реєстрації, скасовано.

Крім того, Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.09р. у порядку забезпечення позову заборонено проводити будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_7.

Відсутність реєстрації відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в спірній квартирі, в подальшому стала підставою для приватизації такої лише на позивача, незважаючи на те, що відповідачі на рівні із позивачем є суб'єктами права на приватизацію спірної квартири відповідно до ст.8 ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду. З огляду на зазначене, суд вважає, що Наказ N9 296-Ж - С від 04.02.2009р. ОСОБА_6 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_8 у мЛьвові порушує житлові права відповідачів, зокрема право на приватизацію житла, а тому його слід визнати незаконним та скасувати. Оскільки свідоцтво N9 С-08295 від 04.02.09р. про право власності на спірну квартиру видане на підставі незаконного Наказу, його слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію такого права за № 26505655 від 20.02.09р.

З договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2009р. вбачається, що ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_8 купив квартиру АДРЕСА_9 за 67 000грн. Згідно п.7 даного Договору ОСОБА_3 зобов"язувався повністю сплатити комунальні послуги та звільнити відчужувану ним квартиру для вільного і безперешкодного користування нею ОСОБА_8, а також знятись з реєстрації з квартири до 31.12.09р.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Тому, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням та обставина, що особа, яка купила це приміщення, є добросовісним набувачем, не може бути підставою для відмови у відновленні порушеного права і визнанні недійсним акта про приватизацію та угоди про відчуження жилого приміщення.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов"язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто, якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції - тоді ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним.

Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від 17.08.2009р. слід визнати недійсним, зважаючи на те, що такий укладений на підставі недійсного свідоцтва про право власності, а відтак і без правової підстави. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає до задоволення.

Крім того, з позивача ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_8 67 000грн. сплачених останнім за купівлю квартири згідно п. 4 Договору купівлі-продажу від 17.08.2009р.

З ОСОБА_3 слід стягнути понесені позивачем за зустрічним позовом судові витрати в сумі 81грн.

Керуючись ст.ст. 1,10,11, 60,169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст. 9, 64,107 ЖК України, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, Постанови Пленуму Верховоного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" №2 від 12.04.1985 р. суд, -

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ВГІРФО Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області про визнання такими що втратили право на користування житлом та зняття з реєстрації відмовити - за безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати незаконними Наказ № 296-Ж - С від 04.02.2009р. ОСОБА_6 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_10, свідоцтво про право власності №С-08295 від 04.02.2009р. на квартиру АДРЕСА_11, видане ОСОБА_6 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, державну реєстрацію на право власності на квартиру АДРЕСА_11, проведену ОСОБА_7 комунальним підприємством Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" та скасувати її.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від 17.08.2009р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 67 000 (шістдесят сім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 81 грн. сплачених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча