АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3491/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Худолій Н.А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2010 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, -

В с т а н о в и в :

В травні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, а в вересні з уточненою позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 01 грудня 2007 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою, з листопада 2008 року шлюбні відносини фактично припинені і вони проживають окремо. Оскільки відповідач в добровільному порядку утримувати її та дитину відмовляється, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3 років та аліменти на утримання дитини в розмірі 500,00 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с.2-3,16-19).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 400,00 грн. щомісячно з 18 травня 2009 року до досягнення дитиною трьох років та аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 400,00 грн. щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2009 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.46-47).

В апеляційній скарзі (а.с.52-53) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмыр алыментыв на користь дитини та відмовити в позові про стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки:

- суд не прийняв до уваги те, що відповідач по справі є безробітним та знаходиться на утриманні своїх батьків, а тому суд не обєктивно встановив розмір аліментів на утримання дружини з урахуванням відсутності роботи у відповідача;

- відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» для дітей до 6 років становив 632,00 грн.;

- ч.4 ст. 84 СК України передбачено обовязок чоловіка утримувати дружину у випадку наявності у чоловіка можливості щодо утримання, але така можливість у відповідача відсутня.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, яка проживає з позивачкою, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини та малолітньої дитини не надає, тимчасово не працює, але, враховуючи добрий стан здоровя та відсутність обовязків щодо виплати аліментів на користь інших осіб, має можливість працювати.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про неможливість виплачувати аліменти в розмірі, який перевищує 30 % від розміру прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік», оскільки він не має ніякого прибутку, не є підставою для зміни судового рішення в частині розміру стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він не може надавати допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років з тих підстав, що не працює, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці доводи не свідчать про відсутністть у відповідача можливості надавати позивачці таку допомогу.

Розмір аліментів на утримання позивачки та неповнолітньої дитини встановлений судом першої інстанції з врахуванням обставин справи, стану здоров'я відповідача та його можливості працювати та надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду доказів того, що він не має ніяких доходів і не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: