Справа 2-161/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: судді Тарасенко A.M., при секретарі Лучко Ю.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою і за зустрічними позовами ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2,

ОСОБА_3,ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою № 9, в будинку № 5 по вул..Дизельній в м. Харкові, посилаючись на те, що спільне користування зазначеною квартирою з відповідачами неможливе. Відповідач ОСОБА_3 - колишній чоловік, який не проживав в квартирі, в липні 2008 року вселився зі своєю сім»єю і з цього часу систематично вчиняє сварки. В зв»язку з тим, що їй належить в спірній квартирі на праві власності 1 /4 частини, просить виділити їй в користування кімнату площею 13,3 кв.м.

Відповідачка ОСОБА_2 надала зустрічний позов, в якому просила виділити їй окрему кімнату в квартирі, зазначила, що постійно проживає в кімнаті площею 17,9 кв.м..В позовній заяві зазначила, що між ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 постійно виникають побутові конфлікти, які ініціює позивачка.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить визначити порядок користування спірною квартирою, виділити йому в квартирі кімнату - 19,2 кв.м., оскільки його колишня дружина ОСОБА_1 постійно вчиняє сварки, постійне психологічне напруження ускладнює спільне користування квартирою.

Відповідач ОСОБА_4 первісний позов визнав, проти зустрічних позовів заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7,відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1, зустрічні позови ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла підприємства «Харківські теплові мережі» 12 липня 1999 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам 'її сім»ї - ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4. Загальна площа квартири 72,9 кв.м.

В КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» право власності зареєстровано за сторонами.

Згідно довідки дільниці №55 КП «Жилкомсервіс» від 7 квітня 2009 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4

В.М.,ОСОБА_2, ОСОБА_1,ОСОБА_4,ОСОБА_5

Як встановлено у судовому засіданні всі зареєстровані особи проживають в зазначеній квартирі.

Відповідно до технічного паспорту квартира складається з трьох ізольованих жилих кімнат площею 13,3 кв.м., 19,2 кв.м., 17,9 кв.м., кухні- 9,1 кв.м.,вбиральні - 1,6 кв.м., коридорів - 5,3 кв.м. та 3,6 кв.м..

Сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_1 знаходились в шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4. З наданого свідоцтва серії 1-ВЛ № 068396, виданого 14 травня 2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, зустрічні позови не визнала, просила виділити їй в користування кімнату площею 13,3 кв.м. В підтвердження своїх позовних вимог надала листи з яких вбачається, що вона неодноразово зверталась до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з приводу неправомірних дій відповідача ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4 не заперечує проти позовних вимог матері ОСОБА_1.Пояснив, що в квартирі він проживає з матір»ю в кімнаті площею 19,2 кв.м., ОСОБА_2 займає кімнату площею 17,9 кв.м., батько ОСОБА_3 разом зі своєю сім»єю проживає в кімнаті 13,3 кв.м..До 2008 року його батько не проживав в квартирі, а коли вселився зайняв кімнату на свій розсуд.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_6 не визнав позовні вимоги, надав зустрічний позов, який просив задовольнити, виділити в користування ОСОБА_2 кімнату площею 17,9 кв.м. яку вона займає.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 не визнав позовні вимоги, просив задовольнити зустрічний позов, виділити в користування кімнату площею 19,2 кв.м.

У відповідності до ст. 369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Згідно свідоцтва про право власності сторони являються співвласниками квартири АДРЕСА_3. Загальна площа квартири - 72,9 кв.м., житлова площа - 50,4 кв.м.. Таким чином, на 1/4 частку кожному приходиться по 12,6 кв.м. жилої площі. Як встановлено у судовому засіданні кожен із сторін бажають користуватися окремою кімнатою.

У відповідності до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній сумісній власності.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» із змінами і доповненнями, квартира , яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійним виходом.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 11457 від З березня 2010 року визначити порядок користування квартирою № 9 по вул..Дизельній, № 5 в м. Харкові між ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у відповідності з їх частками в праві власності на квартиру не можливо. Експерт дійшов висновку, виходячи з обстеження квартири, дослідження документації на квартиру, з огляду на архітектурно - планувальне рішення, розмірів приміщень,конструктивних елементів, часток співвласників квартири.

Спірна квартира має три жилі кімнати, які являються не рівнозначні, кожен з сторін бажає мати окрему кімнату.

Суд вважає, що своїми діями сторони порушують право власності кожного із співвласників, оскільки кожен має право на 12,6 кв.м. жилої площі. Як встановлено, ОСОБА_1 просить виділити їй в користування кімнату площею 13,3 кв.м., ОСОБА_2 просить виділити їй в користування кімнату площею 17,9 кв.м., ОСОБА_3 - 19,2 кв.м.

Відповідач ОСОБА_4 у відповідності до позовних вимог залишається без житла.

В судовому засіданні після дослідження висновку експертизи представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7

С.В., ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні позовів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214.215 ЦПК України, ст.ст.369,370 ЦК України,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою № 9 в будинку № 5 по вул..Дизельній в м. Харкові - відмовити.

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою № 9, в будинку № 5 по вул. Дизельній в м. Харкові - відмовити.

В задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою № 9, в будинку № 5 по вул. Дизельній в м. Харкові - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляцЗійної скарги або в порядку ч 4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: