Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Жовтневий районний суд р. ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді ШУМ Л.І.
при секретарі Токарєвій Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ВІДДІЛЕННЯ ВИКОНАВЧОЇ ДИРЕКЦІЇ ФОНДУ СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ ВІД НЕЩАСНИХ ВИПАДКІВ НА ВИРОБНИЦТВІ І ПРОФЗАХВОРЮВАНЬ УКРАЇНИ В МІСТІ ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про уточнення суми втраченого заробітку в звязку з трудовим каліцтвом
В липні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом про уточнення суми втраченого заробітку в звязку з трудовим каліцтвом, посилаючись на те, що з 16.09.1977 р. по 16.10.1989 р. працював теслею 3-го, а з 16.10.1989 р. по 31.05.1990 теслею 4-го розряду на Криворізькому заводі по ремонту дизельних локомотивів, у цей час ВАТ «Дизельний завод». 01.07.1983 р. під час виконання роботи на круглопильному станку одержав травму, був травмований 1 палець правої руки, про що був складений акт №17 від 01.07.1983 р. за формою Н-1. Під час огляду у МСЕК 07.01.1988 року була встановлена втрата професійної працездатності 10% з 08.01.1988 р. у зв'язку з трудовим каліцтвом, яке він одержав 01.07.1983 р. Висновком МСЕК від 08.01.1989 р. втрата працездатності у розмірі 10% продовжена достроково. У зв'язку із втратою заробітку відповідач щомісяця відшкодовував йому заподіяну шкоду добровільно до 22.10.2001 р. 22 жовтня 2001 р. за актом приймання-передачі № 544 його особиста справа за №14 була передана у ВВД ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й захворювань України у м. Кривому Розі, про що зазначено у постанові ВВВ ФСС від 23.10.2001 р. №5195. Під час передачі особистої справи в ній знаходилася довідка про розмір втраченого заробітку, тобто суми відшкодування шкоди, заподіяної трудовим каліцтвом, а саме: 7,42 грн. Така сума виплачувалася йому ВВД ФСС спочатку, потім вона збільшувалася щороку згідно закону. В червні 2005 року він узнав про те, що підприємства невірно зазначали розміри середнього заробітку, невірно зазначалися суми відшкодування шкоди у звязку з незастосуванням усіх коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів за час перерахування цих сум. З довідки від 21.09.2005 р. № 24-1214 вбачається, що середня заробітна плата теслі З розряду складала 1817,80 крб. В довідці також вказані коефіцієнти підвищення тарифних ставок на підприємстві з 01.01.1992р. по 01.04.2001 р. Зробивши перерахунок втраченого заробітку з урахуванням середнього заробітку у розмірі 1817,80 грн. та усіх вказаних у довідці коефіцієнтів підвищення тарифних ставок, він довідався, що установлений йому ВАТ «Дизельний завод» розмір відшкодування шкоди з 01.05.1992 р. та його наступні перерахунки невірні.
Розраховуючи щомісячну суму відшкодування шкоди, відповідач порушив ч.5 п.28 «Правил відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 р. № 472 з змінами й доповненнями, які діяли на той час. А саме: розмір втраченого заробітку не рахувався на всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів, що застосовувалися у ВАТ «ДЗ», тому під час передачі його особистої справи розмір втраченого заробітку - 7,42 грн. був розрахований невірно.
Так, згідно довідки від 21.09.2005 Р. № 24-1214 у період з 01.07.1992 р. по 01.01.1996 р. підприємство при нарахуванні виплачуваної йому суми відшкодування шкоди застосовувало коефіцієнти:
-з 01.07.1992р. -1,3
- з 01.11.1992 р. -2,1 (постанова КМУ від 03.12.1992 р. № 676);
- з 01.01.1993 р. -1,33 (постанова КМУ від 26.01.1993 р. № 46);
- з 01.06.1993 р. -2,5 (постанова КМУ від 02.06.1993 р. № 392).;
- з 01.09.1993 р. -2,9 (постанова КМУ від 30.08.1993 р. № 671);
- з 01.12.1993 р. -3,0 (постанова КМУ від 02.12.1993 р. № 974);
- з 01.07.1994 р. -2,0 (постанова КМУ від 20.10.1994 р. № 720);
- з 01.02.1995 р. -3,0 (постанова КМУ від 08.02.95 р.№102);
-з 01.07.2000 р.по 01.04.2001р.-1,36 7
Тому розмір заробітку станом на 01.04.2001 р. мав бути 122,02 грн.:
-з01.07.1992р.- 1817,80 крб.х 1,3 = 2363,14крб.,
-з01.11.1992р.- 2363,14 крб.х 2,1 = 4962,59крб.,
- з 01.01.1993 р. - 4962,59 крб. х 1,33 = 6600,25 крб„
-з01.04.1993р.- 6600,25 крб. х 1,2 = 7920,30крб.,
- з 01.07.1994 р. - 172266,53 крб. х 2 = 344533,06 крб.,
-з 01.10.1994р.- 344533,06 крб. х 2 = 689066,12крб.,
-з01.02.1995р. - 689066,12 крб.х 3 = 2067198,40крб.,
-з01.12.1995р. - 2067198,40 крб.х 3,1 = 6408313,00крб..
- з 01.10.1996 р. - 6408313,00 крб.: 100000 = 64,08 грн.
- з 01.01.1997 р. - 64,08 грн. х 1,4 = 89,72 грн.
- з 01.07.2000 р.по 01.04.2001 р. - 89,72 грн. х 1,36= 122,02крб.
У зв'язку з тим, що втрата працездатності становить 10%, розмір втраченого заробітку станом на 01.04.2001 р. становить: 122,02 грн. х 10% = 12,20 грн.
ОСОБА_3 соціального страхування на підставі постанови від 23.10.2001 р. № 5195 продовжив виплату в сумі 7,42 грн. щомісячно згідно з відомостями, які були отримані ним від ІАТ «Дизельний завод».
ОСОБА_3 з 01.04.2001 р. по 01.03.02 р. становить: (12,20 - 7,42) х 11міс.= 52,58 грн. З 01.03.02 р. по 01.03.03 р. ОСОБА_3 на підставі постанови від 01.03.2002 р. №5779п1 виплачував йому щомісяця 8,85 грн. ( к= 1,193), тому борг у цей період становить: (12,20 х , -.193 - 8,85) х 12 міс.= 68,52 грн.
3 01.03.03 р. по 01.03.04 р. ОСОБА_3 на підставі постанови від 01.03.2003 р. № 1838Іп.14 сплачував йому щомісячно 10,46 грн. (к= 1,182), у зв'язку з чим борг у цей період становить:
12.20 х 1,193 х 1,182 -10,46) х 12 міс.= 81,00 грн.
З 01.03.04 р. по 01.03.05 р. щомісячні виплати ОСОБА_3 на підставі постанови від 01.04.2004 р. № 3396п23 склали 12,05грн. (к =1,152), тому борг у цей період становить
12.20 х 1,193 х 1,182 х 1,152 - 12,05) х12 = 93,36 грн.
3 01.03.2006 р. по 01.03.2007 р. щомісячні виплати ОСОБА_3 на підставі постанови від 01.03.2006 р. № 147999бер06 становлять 17,95 грн. (к =1,203), тому борг у цьому періоді становить (12,20 х 1,193 х 1,182 х 1,152 х 1,238 х 1,203 -17,95 ) х 12 міс. = 139,08 грн.
(12,20 х 1,193 х 1,182 х 1,152 х 1,238 х 1,203 х 1,183 - 21,24) х 4 міс. = 54,48 грн.
Загальний борг ОСОБА_3 за період з 01.04.2001 р. по 01.07.2007 р. становить (52,58 + 68,52 + 81,00 + 93,36 + 115,56 + 139,08 + 54,48) = 604,58 грн., просив стягнути указану суму на його користь.
В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача ВІДДІЛЕННЯ ВИКОНАВЧОЇ ДИРЕКЦІЇ ФОНДУ СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ ВІД НЕЩАСНИХ ВИПАДКІВ НА ВИРОБНИЦТВІ І ПРОФЗАХВОРЮВАНЬ УКРАЇНИ В МІСТІ ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ в особі ОСОБА_4 позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_3 виплачував позивачу щомісячні виплати на підставі документів наданих підприємством, випадків не виплати, або невірної виплати не було, ОСОБА_3 щорічно проводив перерахунок розміру сум відшкодування шкоди згідно з законом.
Заслухав сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити за такими підставами.
В судовому засіданні встановлено, що 16.09.1977 р. по 16.10.1989 р. позивач працював теслею 3-го, а з 16.10.1989 р. по 31.05.1990 теслею 4-го розряду на Криворізькому заводі по ремонту дизельних локомотивів, у цей - ВАТ «Дизельний завод». 01.07.1983 р. під час виконання роботи на круглопильному станку одержав травму, був травмований 1 палець правої руки, про що був складений акт №17 від 01.07.1983 р. за формою Н-1. Під час огляду у МСЕК 07.01.1988 рйому була встановлена втрата професійної працездатності 10% з 08.01.1988 р. у зв'язку з трудовим каліцтвом, яке він одержав 01.07.1983 р. Висновком МСЕК від 08.01.1989 р. втрата працездатності у розмірі 10% продовжена достроково. У зв'язку із втратою заробітку відповідач щомісяця відшкодовував йому заподіяну шкоду добровільно до 22.10.2001 р. 22 жовтня 2001 р. за актом приймання-передачі № 544 його особиста справа за №14 була передана у ВВД ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й захворювань України у м. Кривому Розі, про що зазначено у постанові ВВВ ФСС від 23.10.2001 р. №5195. Під час передачі особистої справи в ній знаходилася довідка про розмір втраченого заробітку, тобто суми відшкодування шкоди, заподіяної трудовим каліцтвом, а саме: 7,42 грн. Така сума виплачувалася йому ВВД ФСС спочатку, потім вона збільшувалася щороку згідно закону.
ОСОБА_3 соціального страхування на підставі постанови від 23.10.2001 р. № 5195 продовжив виплату в сумі 7,42 грн. щомісячно згідно з відомостями, які були отримані ним від ВАТ «Дизельний завод».
Згідно довідки від 21.09.2005 р. № 24-1214 середня заробітна плата теслі З розряду за період січень-квітень 1992 р. складала 1817,80 крб.
З 01.07.1992 року по квітень 2001 року на підприємстві були застосовані коефіцієнти підвищення тарифних ставок, про що свідчить довідка від 21.09.05 року. Позивач звільнений з підприємства 31 травня 1990 року.
За такими обставинами суд вважає вимоги позивача безпідставними.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ВІДДІЛЕННЯ ВИКОНАВЧОЇ ДИРЕКЦІЇ ФОНДУ СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ ВІД НЕЩАСНИХ ВИПАДКІВ НА ВИРОБНИЦТВІ І ПРОФЗАХВОРЮВАНЬ УКРАЇНИ В МІСТІ ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про уточнення суми втраченого заробітку в звязку з трудовим каліцтвом відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду в апеляційний суд Дніпропетровської області може бути подано через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.І. Шум.