№2-59/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Стеганцова С.М. при секретарі Реуцькій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.. Шевченкове цивільну справу за позовом Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно договору, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» про визнання договору про погашення заборгованості недійсним

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне комунальне підприємство «Дирекція розвитку інфраструктури території» ( далі ХОКП "Дріт") звернулося 09.12.2009 року до Шевченківського районного суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в розмірі - 3 418 гривень згідно договору про погашення заборгованості від 03.07.2007 року.

22.01.2010 року представник позивача надав уточнюючу позовну заяву про стягнення з відповідачів по позову заборгованості по договору 3539 гривень.

Відповідачі з позовом не згодні, відповідач ОСОБА_1 вказує, що взагалі ніяких договорів не підписував, та не сплачував кошти по договору, а відповідачка ОСОБА_2, вказала, що вона дійсно даний договір підписала замість власника квартири, хоча права на це не мала.

Відповідач по першому позову ОСОБА_1, звернувся з зустрічним позовом до Шевченківського районного суду до Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» про визнання договору про погашення заборгованості недійсним, так як про вказаний договір йому стало відомо тільки в судовому засіданні, договір він не підписував і нікого не вповноважував його підписувати.

Вищевказані позови Шевченківським районним судом були об'єднані в одне провадження згідно ухвали суду від 25.01.2010 року.

Відповідачі по первинному позову з позовом ХОКП "Дріт" не згодні і вказують наступне. ОСОБА_1 пояснив, що про вказаний договір йому стало відомо тільки в судовому засіданні, він даний договір не підписував і доручень на його підписання жодним особам не давав..

ОСОБА_2 пояснила, що дійсно, коли вона проживала на квартирі у ОСОБА_1 і ще не була з ним зареєстрована в шлюбі, до неї приходили представники ХОКП "Дріт" і вимагали підписати від імені власника квартири вищевказаний договір від 03.07.2007 року про погашення заборгованості по тепло забезпеченню, що вона і зробила.

Представник відповідача ХОКП "Дріт" зустрічний позов не визнав і пояснив, що

відповідач ОСОБА_2 підписала договір від 03.07.2007 року, так як мала право на його

укладання, оскільки у договорі про надання послуг централізованого опалення, постачання води і

водовідведення від 01.07.2006 року вона вказана як суб'єкт користування послугами підприємства

(а.с32). Те що вона проживала в квартирі підтверджується актами депутатів Шевченківської селищної ради, від 25 та 26.01.2010 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, вважає, що первинний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами склалися договірні правовідносини, тому до цих правовідносин суд вважає необхідним застосовувати норми матеріального права, які регулюють договірні правовідносини про укладення договорів.

В судовому засіданні було встановлено і від цього не відмовляються сторони, що між ХОКП "Дріт" і на той час ОСОБА_2 03.07.2007 року був підписаний, письмовий договір № 32 про погашення заборгованості по теплозабезпеченню (а.с.9). З договору вбачається, що договір був укладений між ХОКП "Дріт" і ОСОБА_1, але як встановлено в суді, договір підписала ОСОБА_2, яка на час підписання договору власнику квартири ніким не доводилась, а знаходилась в нього на квартирі як знайома, яка пізніше 27.11.2007 року зареєструвала з ним шлюб (а.с. 20), і змінила прізвище на ОСОБА_2, що також вбачається з ксерокопії паспорту (а.с.15). Після чого стала проживати в даній квартирі як член сім'ї. Сама відповідачка не заперечує, що в договорі стоїть її підпис, але вказала, що власник квартири не уповноважував її підписувати договір.

Відповідно до загальних вимог які необхідні для укладення угод предбачені ст..203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 про визнання договору недійсним підлягає задоволенню з наступних підстав. Договір про погашення заборгованості від 03.07.2007 року укладався між ОСОБА_1 і ХОКП "Дріт", але замість ОСОБА_1, власника квартири по якій малася заборгованість по теплозабезпеченню, в зв'язку з чим і укладався договір, договір підписала стороння особа - на той час ОСОБА_2, яка в той час ніякого відношення до власника квартири не мала. Договір про погашення заборгованості був укладений без відома та згоди власника квартири.

Відповідно до умов договору і ст.638 ЦК України - договір був укладений без досягнення згоди, що до усіх істотних умов договору, а саме сторони в належній формі не досягай згоди умов договору, відповідач по первинному позову не прийняв пропозицію другої сторони, так як взагалі про вказаний договір нічого не знав і його не підписував.

Як передбачено ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6, ст..203 цього Кодексу.

В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що договір про погашення заборгованості від 03.07.2007 року необхідно визнати недійсним по вищевказаним обставинам.

Посилання представника ХОКП "Дріт" на ст..528 ЦК України, про покладення виконання обов'язку боржника на іншу особу суд не сприймає до уваги з тих підстав, що вказаною нормою передбачене право боржника покласти виконання обов'язку на іншу особу, якщо це передбачено умовами договору, в даному випадку як в договорі про погашення заборгованості від 03.07.2007 року, так і актами цивільного законодавства, таких умов не зазначено.

Також судом не сприймаються до уваги при винесенні рішення надані представником первинного позову акти на (а.с.51, 52), про те що ОСОБА_2, після реєстрації шлюбу 27.11.2007 року (ОСОБА_2), з 2006 року проживає АДРЕСА_1, так як вказані акти від 25 і 26.01.2010 року засвідчують не дійсність фактів на момент їх складання як це повинно бути, а засвідчують факти чотирьох річної давнини.

Крім того, посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_2, у договорі про надання послуг централізованого опалення, постачання води і водовідведення від 01.07.2006 року вказана як суб'єкт користування послугами підприємства не є доказами того, що остання набула права на укладання угоди від імені власника квартири, оскільки сама значиться зареєстрованою в квартирі власника тільки з 25.01.2007 року (а.с.15 зворотня сторона), а не з 01.07.2007 року (а.с.32).

Допитана в суді в якості свідка депутат Шевченківської селищної ради ОСОБА_4 підтвердила, що складений за її участі акт від 26.01.2010 року № 2 засвідчує факт проживання ОСОБА_2 чотирирічної давнини зі слів мешканців будинку.

Первинний позов не підлягає задоволенню, оскільки договір про погашення заборгованості визнано недійсним, тому він не тягне за собою юридичних наслідків щодо виконання його умов, що встановлено ч.І ст.216 ЦК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з ХОКП "Дріт" судові витрати у вигляді судового збору 51 гривні та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, сплачених позивачем по зустрічному позову при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215.216, 638 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно договору - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» про визнання договору про погашення заборгованості недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір про погашення заборгованості за послуги тепло забезпечення від 03 липня 2007 року №32, укладений між Харківським обласним комунальним підприємством «Дирекція розвитку інфраструктури території» та ОСОБА_1.

Стягнути з Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 81грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: С.М. Стеганцов