Справа № 2-90/2010
Провадження № 2-90/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

при секретарі Чейчук Ю.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання недійсним договору та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 липня 2008 року між ним та приватним підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір на виконання робіт, відповідно до умов якого позивач дає замовлення на проведення ремонту автомобіля марки ВАЗ-21063 реєстраційний номер 72188КЕ, який належить ОСОБА_5 на праві власності та зобовязується сплатити кошти за виконані роботи та запасні частини у сумі 6 000 гривень, а відповідач у свою чергу зобовязався виконати замовлення до 15.09.2008 року. До вказаного терміну автомобіль відповідач не відремонтував, посилаючись на те, що потрібні деталі на ремонт автомобіля та гроші. Деталі були придбані позивачем раніше і він їх віддав відповідачу, але автомобіль до цього часу так і залишається не відремонтованим та переданий позивачу. Просить суд розірвати договір на виконання робіт від 25 липня 2008 року, стягнути з відповідача матеріальну шкоду у вигляді збитків у розмірі 12 000 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 260 гривень та зобов,язати відповідача повернути автомобіль марки ВАЗ-21063 реєстраційний номер 72188КЕ.

У ході розгляду даної справи позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про зміну предмету та підстав позову, мотивуючи тим, що 25 липня 2008 року між ним та приватним підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір на виконання робіт, відповідно до умов якого позивач дає замовлення на проведення ремонту автомобіля марки ВАЗ-21063 реєстраційний номер 72188КЕ, який належить ОСОБА_5 на праві власності та зобовязується сплатити кошти за виконані роботи та запасні частини у сумі 6 000 гривень, а відповідач у свою чергу зобовязався виконати замовлення до 15.09.2008 року. На виконання умов договору позивачем на користь відповідача сплачено 6 000 гривень вартість робіт та 5 275 гривень вартість переданих відповідачу деталей. У порушення умов договору відповідач не лише не виконав взяті на себе зобов,язання щодо ремонту автомобіля у визначений строк, а й взагалі не приступив до його виконання. Позивач неодноразово намагався врегулювати спір, а саме, телефонував відповідачу, приїжджав до його майстерні, але відповідач ігнорував звернення позивача. Згодом позивач дізнався, що його автомобіль взагалі знищений, знаходиться у розібраному вигляді, у ньому відсутні головні деталі, отже відповідач застосував по відношенню до позивача обман і відповідно до норм чинного законодавства має відшкодувати збитки у подвійному розмірі. Даними діями відповідач завдав позивачу не лише матеріальну, а й моральну шкоду. В позові просить суд визнати договір на виконання робіт від 25 липня 2008 року недійсним у цілому, стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 22 550 гривень, понесені позивачем судові витрати у розмірі 120 гривень. В мотивувальній частині позову позивач зазначає про моральну шкоду, але в резолютивній частині про її стягнення не просить.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі вимоги уточненої позовної заяви, не зазначивши позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та пояснив суду, що 25 липня 2008 року він уклав з приватним підприємцем ОСОБА_4 договір на виконання робіт, відповідно до умов якого він замовив відповідачу ремонт автомобіля марки ВАЗ-21063 реєстраційний номер 72188КЕ, який на праві власності належить його сину ОСОБА_5 та зобовязувався сплатити кошти за виконані роботи та запасні частини, а відповідач зобов,язувався здійснити ремонт автомобіля у строк до 15 вересня 2008 року. Автомобіль був переданий відповідачу 10 серпня 2006 року. Позивач сплатив відповідачу вартість ремонту у розмірі 6 000 гривень та передав йому деталі на загальну суму 5 275 гривень. Позивач виконав взяті на себе зобов,язання у повному обсязі, а відповідач порушив умови договору, оскільки автомобіль ВАЗ-21063 реєстраційний номер 72188КЕ до цього часу знаходиться у майстерні відповідача у розібраному вигляді. Просить суд визнати договір на виконання робіт від 25 липня 2008 року недійсним у цілому, стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 22 550 гривень, понесені позивачем судові витрати у розмірі 120 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 та пояснив суду, що 25 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір на виконання робіт, а саме на ремонт автомобіля ВАЗ-21063 реєстраційний номер 72188КЕ, який на праві приватної власності належить сину позивача. При укладенні договору відповідач не мав наміру здійснити ремонт позивача, отже уклав договір шляхом обману, тому на підставі діючого законодавства укладений договір повинен бути визнаний недійсним і відповідач повинен сплатити позивачу завдані збитки. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні не визнав позовні вимоги та пояснив суду, що взяв у позивача у борг кошти для купівлі собі автомобіля задовго до початку ремонту автомобіля сина позивача і домовився з позивачем про частковий ремонт автомобіля після того як позивач назбирає необхідні для ремонту кошти. Після певної частини виконаних робіт уклав з позивачем договір 25.07.2008 року на проведення ремонту автомобіля. Даний договір сторони уклали добровільно без примусу. Позивач ОСОБА_3 самостійно проводив ремонт автомобіля у майстерні відповідача і своїми діями збільшив обсяг ремонтних робіт і звичайно вартість ремонтних робіт також збільшилась. Так як об,єм ремонтних робіт збільшено у порівнянні з тим, які були оговорені при укладенні договору, то відповідач фактично не мав змоги виконати дані ремонтні роботи за період, вказаний у договорі. На даний час автомобіль відповідача на даний час знаходиться на стадії ремонту. Просить суд відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти вимог заявленого позову та пояснив суду, що позивач самостійно проводив ремонт автомобіля у майстерні відповідача і своїми діями збільшив обсяг ремонтних робіт і звичайно вартість ремонтних робіт також збільшилась. В зв'язку з тим, що об,єм ремонтних робіт збільшено у порівнянні з тим, які були оговорені при укладенні договору, то відповідач фактично не мав змоги виконати дані ремонтні роботи за короткий період. На даний час автомобіль відповідача на даний час знаходиться на стадії ремонту. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Третя особа по справі ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 та пояснив суду, що він є власником автомобіля ВАЗ-21063 реєстраційний номер 72188КЕ і довірив ремонт даного автомобіля батьку ОСОБА_3. Батько домовився з відповідачем на один об,єм роботи, а відповідач ОСОБА_4 без домовлення з батьком збільшив об,єм робіт і до цього часу не відремонтував автомобіль. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи

непрацездатних дітей); недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що в 2006 році відповідач ОСОБА_4 позичив у позивача кошти в сумі 700 доларів США для купівлі собі автомобіля і вони попередньо домовились про здійснення ремонту автомобіля сину, але умови та деталі ремонту не оговорювались, що сторонами підтверджено і не оспорюється. В серпні місяці 2006 року позивач ОСОБА_3 домовився з відповідачем ОСОБА_4 про частковий ремонт автомобіля свого сина ВАЗ-21063 і пригнав його на ремонт до авто майстерні належної ОСОБА_12 в с. Гостролуччя, який і був розпочатий в серпні 2006 року без укладання відповідного договору.

Після виконання частини ремонтних робіт і в зв»язку з необхідністю виконання додаткових робіт та понесення додаткових витрат, 25 липня 2008 року в с.Гостролуччя Баришівського району Київської області укладено договір між приватним підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 дав замовлення на проведення ремонту автомобіля ВАЗ-21063, зобов,язався виплатити кошти за виконані роботи та запасні частини у сумі 6 000 гривень, а приватний підприємець зобов,язався виконати замовлення до 15 вересня 2008 року. В даному договорі не оговорено конкретні ремонтні роботи автомобіля, як і не підтверджені самим позивачем в судовому засіданні. Даний договір сторонами укладений з ініціативи позивача добровільно і підписаний добровільно, що підтверджено сторонами по справі і виконується відповідачем. Але в зв'язку з тим, що об,єм ремонтних робіт збільшився з вини позивача у порівнянні з тим, які були частково оговорені при укладенні договору, то відповідач фактично не мав змоги виконати дані ремонтні роботи за період, обумовлений в договорі. На даний час автомобіль відповідача знаходиться на стадії ремонту. Тому суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору від 25.07.2008 року, укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 шляхом обману і вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

В судовому засіданні не знайшло підтвердження передачі чи сплати позивачем ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_4 коштів в сумі 6 000 гривень по договору від 25.07.2008 року чи інших коштів для ремонту автомобіля ВАЗ-21063, так як і не знайшло підтвердження надання позивачем відповідачу запасних частин для ремонту автомобіля на суму 5 275 гривень. В цій частині позовних вимог позивачем не доведено заявлені позовні вимоги. Тому необхідно відмовити і в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 22 550 гривень.

Тому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання недійсним договору та відшкодування збитків.

Встановлені судом обставини стверджуються такими доказами:

- показами свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 здійснює ремонт автомобіля позивача, але про домовленості та умови ремонту автомобіля йому нічого не відомо, він особисто не бачив чи передавав позивач ОСОБА_3 відповідачу якісь кошти чи запасні частини до автомобіля; особисто бачив як сам позивач робив певні роботи по ремонту автомобіля на подвір»ї відповідача, безпосередньо зачищав крила, також бачив в 2007-2008 роках як позивач робив ремонт автомобіля;

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що позивач говорив їй, що попередньо домовлявся з відповідачем про ремонт автомобіля сина, але позивачу потрібно було зібрати кошти, особисто не бачила ні автомобіля, ні того чи передавав позивач відповідачу якісь кошти та запасні частини. Лише бачила на подвір»ї матері позивача старі запасні частини, які і по даний час там знаходяться;

- показами свідка ОСОБА_8 про те, що Сафонов говорив декілька років назад, що ОСОБА_4 пропонував зібрати йому гроші на ремонт автомобіля і він зробить цей ремонт, ОСОБА_3 розповідав, що ходить до позивача та робить певні роботи по відновленню свого автомобіля, безпосередньо розбирає, вирубує днище автомобіля, а особисто не бачив як позивач передав відповідачу якісь кошти та запасні частини до автомобіля;

- показами свідка ОСОБА_9 про те, що чув від ОСОБА_3 в 2009 році про проведення ремонту автомобіля відповідачем , але не бачив як позивач передав гроші чи запасні частини до автомобіля відповідачу;

- показами свідка ОСОБА_10 про те, що не бачив як позивач передавав відповідачу гроші на ремонт автомобіля чи запасні частини до нього;

- показами свідка ОСОБА_11, який підтвердив суду, що під час проходження практики у відповідача ОСОБА_4 бачив як позивач виконував якісь роботи біля автомобіля, особисто не бачив, щоб позивач давав відповідачу гроші на ремонт автомобіля чи запасні частини;

- копією договору від 25 липня 2008 року, укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_13 на виконання ремонтних робіт.

Суд не приймає як докази по справі копії товарних чеків від 15.10.2007 року, 20.07.2007 року, 25.08.2007 року,28.03.2008 року ( а.с.9-13, 22-26), так як дані чеки не підтверджують купівлю вказаних в них запасних частин для автомобіля сина позивача ОСОБА_5 безпосередньо позивачем ОСОБА_3.

Суд також не приймає як доказ по справі акт від 25.07.2008 року, так як даний акт сторонами не підписаний і сторонами підтверджено про домовленість складання і підписання даного акту після закінчення проведення ремонту автомобіля.

За даних обставин заявлений позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 209 - 213 ЦПК України, ст. ст. 215, 216, 230 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання недійсним договору та відшкодування збитків.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_14