Справа №22-ц-472/10 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

11 березня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Маслова В.О.,

суддів - Лузан Л.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Василенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції, до якої приєдналось товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Червоносільська»,

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2009 року

за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції по виконанню рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 квітня 2004 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Червоносільська», виконкому Сумської міської ради,

третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України у Сумській області,

про спонукання до виконання умов договору, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду в березні 2009 року з скаргою, в якій зазначала, що 14 квітня 2004 року Сумським районним судом було ухвалене рішення, яким зобовязано ТОВ Агрофірма «Червоносільська» провести капітальний ремонт у житловому будинку №21 по вул. Нестерова в м. Суми: замінити перекриття підвального приміщення, металеву балку в ньому, відремонтувати стіни між квартирами №6 та №3, поновити в будинку фундамент. Рішення з 28 серпня 2007 року знаходиться на примусовому виконанні у відділі ДВС Сумського районного управління юстиції. 11 вересня 2009 року державним виконавцем Вакулою С.М. складено акт про виконання ремонтних робіт в повному обсязі. Акт вона не підписала, оскільки роботи були виконані частково, перелік робіт в проектно-кошторисній документації не відповідає рішенню суду, і документація не була затверджена в управлінні архітектури та містобудування Сумської міської ради, роботи проведені без дозволу інспекції ДАБК у Сумській області, на обстеження будинку її не запросили, будинок не прийнятий в експлуатацію, знаходиться в незадовільному технічному стані і вона не може проживати в своїй квартирі.

Просила визнати дії державного виконавця незаконними, визнати таким, що не відповідає дійсності, акт державного виконавця від 11 вересня 2009 року про виконання робіт в повному обсязі (а.с.1-3).

В червні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що 23 квітня 2009 року він виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з посиланням на експертний висновок приватного підприємства «Прометей», відповідно до якого роботи виконані в повному обсязі. Зазначала, що цей висновок про готовність обєкта до експлуатації суперечить висновку будівельно-технічного дослідження іншого експерта та закону; в суді в цей час вже знаходилась її скарга на акт державного виконавця від 11 вересня 2008 року, а тому виконавче провадження повинне було бути зупинене і постанова про його закінчення не могла бути винесена, проектно-кошторисна документація на ремонт не затверджувалась та дозвіл інспекції ДАБК на виконання будівельних робіт не надавався, капітальний ремонт будинку не був повністю виконаний, державна комісія по прийняттю його в експлуатацію інспекцією ДАБК не створювалася, будинок після проведення ремонту не був прийнятий відповідно до вимог чинного законодавства в експлуатацію. Вважає, що державний виконавець передчасно виніс вказану постанову, оскільки не забезпечив виконання рішення суду по проведенню ТОВ АФ «Червоносільська» капітального ремонту у будинку в повному обсязі.

Просила скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, зобовязати відділ ДВС поновити виконавче провадження щодо виконання рішення Сумського районного суду від 14 квітня 2004 року та забезпечити здійснення ремонтно-будівельних робіт по капітальному ремонту будинку належним чином та після їх належного виконання забезпечити прийняття обєкту в експлуатацію у відповідності до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 923 від 8 жовтня 2008 року.

Ухвалою суду від 18 вересня 2009 року справи за скаргами ОСОБА_1 обєднані в одне провадження (а.с. 81).

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2009 року скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено.

Визнано дії державного виконавця відділу ДВС Сумського районного управління юстиції незаконними.

Скасовано постанову державного виконавця від 23 квітня 2009 року про закінчення виконавчого провадження по рішенню Сумського районного суду від 14 квітня 2004 року.

Зобовязано відділ ДВС поновити виконавче провадження щодо виконання рішення Сумського районного суду від 14 квітня 2004 року про зобовязання ТОВ АФ «Червоносільська» провести капітальний ремонт в будинку №21 по вул. Нестерова у м. Суми.

Зобовязано відділ ДВС забезпечити здійснення ремонтно-будівельних робіт по капітальному ремонту будинку №21 по вул. Нестерова у м. Суми відповідно до рішення Сумського районного суду від 14 квітня 2004 року та згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243, який діяв до 01 січня 2009 року.

В апеляційній скарзі відділ ДВС, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення начальника відділу ДВС та державного виконавця, дії якого оскаржуються, представника ТОВ Агрофірми «Червоносільська», які підтримали скаргу з мотивів, в ній викладених, ОСОБА_1І, яка вважає ухвалу суду вірною, спеціалістів, дослідивши матеріали даної справи та цивільної справи № 2-35/04, в якій було постановлене рішення суду від 14 квітня 2004 року, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи повністю скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при примусовому виконанні рішення суду не дотримався вимог законодавства щодо проведення капітального ремонту, не забезпечив введення будинку в експлуатацію після його проведення, не проконтролював виконання підрядником капітального ремонту відповідно до рішення суду, а тому після поновлення виконавчого провадження повинен виконати дії, які були передбачені діючим на час закінчення виконавчого провадження законодавством.

Проте колегія суддів повністю погодитись з таким висновком суду не може, і вважає, що скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ч.2 ст. 387 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається і судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником 62/100 частин квартири АДРЕСА_1. Рішенням Сумського районного суду від 14 квітня 2004 року зобовязано ТОВ Агрофірму «Червоносільська» провести капітальний ремонт у житловому будинку №21 по вул. Нестерова в м. Суми: замінити перекриття підвального приміщення, металеву балку в ньому, відремонтувати стіни між квартирами №6 та №3, поновити в будинку фундамент (а.с.4-5, 43-46; справа № 2-35/04).

З 28 серпня 2007 року виконавчий лист по примусовому виконанню рішення суду знаходиться на виконанні у відділі ДВС Сумського районного управління юстиції. 11 вересня 2008 року державним виконавцем складено акт про виконання вказаного рішення суду в повному обсязі, в якому зазначено, що в будинку замінено перекриття в підвальному приміщенні між квартирами 6 і 3, поміняні металеві балки в ньому, відремонтовані стіни в цьому будинку між квартирами 6 та 3 та поновлений фундамент, стягувач від підпису відмовилась, заперечуючи повне виконання рішення суду (а.с.6).

11 лютого 2009 року було складено експертний висновок приватним підприємством «Прометей», з якого вбачається, що роботи по підсиленню, заміні та відновленню будівельних конструкцій, які знаходились в аварійному стані, виконані в повному обсязі, після виконання ремонтно-будівельних робіт експлуатаційна надійність жилого будинку забезпечена повністю. В цьому ж висновку зазначено, що певна частина перекриття знаходиться в задовільному стані і заміни не потребує, заміна перекриття на цій ділянці може привести до руйнування зовнішніх стін і горішнього перекриття, пошкодження майна громадян та загрози їх життю і здоровю (а.с.29, 88).

Постановою державного виконавця від 23 квітня 2009 року з посиланням на вказаний експертний висновок від 11 лютого 2009 року виконавче провадження було закінчене на підставі п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - в звязку з фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом (а.с.87).

Колегія суддів погоджується з висновком суду про неправомірність дій державного виконавця по складанню акту від 11 вересня 2008 року про виконання рішення в повному обсязі та по винесенню постанови від 23 квітня 2009 року про закінчення виконавчого провадження, оскільки порядок проведення робіт по капітальному ремонту будинку не відповідав діючому законодавству і в справі відсутні докази про повне виконання рішення суду.

Згідно відомостей, наданих інспекцією ДАБК у Сумській області, дозвіл на виконання будівельних робіт по капітальному ремонту в будинку відповідно до затвредженої у встановленому порядку проектно-кошторисної документації інспекцією не видавався, що, відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», є самовільним будівництвом. Не приймались вказані роботи і в експлуатацію у встановленому законом порядку (а.с.7, 90).

З наданого боржником договору підряду, на підставі якого виконувались ремонті роботі в будинку, вбачається, що підрядник ЗАТ агропідприємство «Прогрес» зобовязувалось, крім виконання робіт по ремонту будинку, здати їх в експлуатацію, чого не було зроблено.

Відповідно до наказу Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року «Про затвердження примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків споруд», вказані в рішенні суду від 14 квітня 2004 року роботи відносяться до капітального ремонту, отже, при їх проведенні не буди дотримані встановлені законом вимоги щодо порядку отримання дозволу на їх проведення та прийняття в експлуатацію.

Суд, крім того, послався в ухвалі на висновок будівельно-технічного дослідження від 6 квітня 2009 року, складений експертом ОСОБА_2, згідно якого конструктивні елементи приміщення підвалу та квартири № 6 знаходяться у незадовільному стані, без врахування того, що саме повинен був зробити відповідач і виконання ним який дій повинен був забезпечувати державний виконавець за рішенням суду, оскільки загальний стан будинку і всієї квартири №6 знаходяться поза межами рішення суду і виконавчого провадження, якими передбачено, що проведення капітального ремонту будинку полягає у заміні перекриття підвального приміщення, металевої балки в ньому, ремонті стіни між квартирами 6 і 3, поновленні фундаменту в будинку. При цьому має значення та обставина, що вказане дослідження було проведене через пять років після винесення рішення суду.

Між сторонами у виконавчому провадженні виник спір з приводу достатності обсягу проведених при виконанні рішення суду робіт по капітальному ремонту будинку. Не заперечуючи проти обсягу робіт, які фактично виконані при виконанні рішення суду, позивачка зазначає, що такий обсяг робіт не відповідає обсягу робіт, які треба виконати за рішенням суду, а відповідач та відділ ДВС вважають, що необхідний обсяг робіт, визначений судом на час винесення рішення 14 квітня 2004 року, вже виконаний. Ця обставина підлягає уточненню у визначеному законом порядку. Визначальним в даному спорі є встановлення відповідності проведених робіт, передбачених рішенням суду, вимогам законодавства та обсягу, встановленому судом.

За таких обставин дії державного виконавця по складанню оскаржуваного акту та винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження не можуть вважатись правомірними, а вказані акт і постанова підлягають скасуванню, оскільки державний виконавець не вжив заходів до виконання боржником рішення суду у відповідності з вимогами закону, що регламентує порядок проведення такого виду робіт по капітальному ремонту, та не визначився у обсязі робіт, який підлягає проведенню, виходячи з рішення суду.

Оскільки суд не вирішив питання про скасування акту державного виконавця про виконання рішення суду у повному обсязі, не зазначив в резолютивній частині ухвали, в чому полягає незаконність його дій, ухвала суду підлягає в цій частині зміні.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду про зобовязання відділу ДВС забезпечити здійснення ремонтно - будівельних робіт по капітальному ремонту будинку згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, який діяв до 1 січня 2009 року.

Ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає виконавче провадження як сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

ОСОБА_1 оскаржувала дії державного виконавця по складанню акту та закінченню виконавчого провадження, а тому, відповідно до положень ч.2 ст. 387 ЦПК України, в межах її скарги є достатнім скасувати вказані акт та постанову та зобовязати поновити виконавче провадження.

Обовязки і права державних виконавців щодо заходів примусового виконання рішень встановлені ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, зокрема, державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасно і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Є необґрунтованим висновок суду про зобовязання відділу ДВС виконувати рішення суду на підставі матеріального закону, який втратив чинність на момент розгляду скарги на дії державного виконавця. 20 травня 2009 року була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України № 534 від 20 травня 2009 року, якою був затверджений в новій редакції Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року № 923. Державний виконавець при примусовому виконанні рішення на момент вчинення кожної дії по його виконанню повинен керуватись тим законом, який діє на момент її вчинення.

Посилання відділу ДВС на необхідність розгляду скарги ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства є безпідставними, оскільки державний виконавець виконував рішення, ухвалене в порядку цивільного судочинства, і це є підставою для розгляду скарги на його дії, відповідно до положень ст. 383 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції до якої приєдналось товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Червоносільська», задовольнити частково.

Змінити ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2009 року в даній справі в частині визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції незаконними.

Скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції по складанню акта від 11 вересня 2008 року про виконання рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 квітня 2004 року в повному обсязі та по винесенню постанови від 23 квітня 2009 року про закінчення виконавчого провадження та скасувати акт державного виконавця від 11 вересня 2008 року.

Залишити без зміни ухвалу суду в частині скасування постанови державного виконавця від 23 квітня 2009 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 квітня 2004 року та зобовязання відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції поновити виконавче провадження.

В іншій частині ухвалу суду скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді