Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2-601/10р.
30 вересня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого судді Доніна В.Є.
при секретарі Кириловій С.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
08.06.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 грудня 1988 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1988 року грудня місяця 10 числа зроблено запис за № 50, місце реєстрації шлюбу - відділ РАГС Іванівського райвиконкому Одеської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, чоловік не піклується по створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про взаємоповагу та виховання дитини. Навпаки його ставлення до сім'ї привело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_1 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджує свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 445997, місце реєстрації шлюбу - відділ РАГС Іванівського райвиконкому Одеської області.
Суд оглянув свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії І-ЖД № 175730, видане виконкомом Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області.
Отже сторони мають спільну дитину - 30.06.2003р.н.
Позивач на примирення не згодний, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки зазначені обставини унеможливлює примирення з відповідачем.
Частиною ч. З ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Обставини, на які посилалася позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне розірвати шлюб зареєстрований 10 грудня 1988 року відділом РАГС Іванівського райвиконкому Одеської області між ОСОБА_2, який народився 18 лютого 1966р., і ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Пейчева) ОСОБА_4, яка народилась 03 листопада 1971р., про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 1988 року грудня місяця 10 числа зроблено запис за № 50. Державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в орган реєстрації актів цивільного стану в сумі 17 (сімнадцяти) гривень стягнути з ОСОБА_2, звільнити від витрат ОСОБА_1.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача в сумі 38 (тридцять вісім) грн. 50коп., оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Сума судових витрат підлягає стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 38,50 грн.
З наведеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ч.2 ст. 104, ч.Зст.105, ст.110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 14, 15,60, 130, 174 4.4,212-215,218 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб зареєстрований 10 грудня 1988 року відділом РАГС Іванівського райвиконкому Одеської області між ОСОБА_2, який народився 18 лютого 1966р., і ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Пейчева) ОСОБА_4, яка народилась 03 листопада 1971р., про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 1988 року грудня місяця 10 числа зроблено запис за № 50.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, вул.. 40-річчя Перемоги, 73) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, вул.. 40-річчя Перемоги, 73) в рахунок судових витрат суму 38 (тридцять вісім) грн.. 50 коп.
Державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану в сумі 17 (сімнадцять) грн., покласти на ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання рішення
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя-