Справа № 2-17/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2010 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

Головуючого судді - Тимошенко Т.І.

При секретарі - Нестеренко Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, в зв'язку з порушенням термінів її виплати та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів - Філіалу Виробничого Об'єднання "Білоруський автомобільний завод", Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, в зв'язку з порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, який при її звільненні не провів остаточний розрахунок по заробітній платі, а саме підприємство Виробниче об'єднання "Білоруський автомобільний завод" не доплатило їй за 1997 р. заробітну плату у сумі 135,39 грн., в тому числі за липень 1997 року - 22,82 грн., за серпень 1997 р. - 112,57 грн. Дані суми були відновлені по бухгалтерському обліку наказом по підприємству від 20.04.2001 року № 24 та числились на день її звільнення. Підприємством наказом №32 був відмінений наказ №24 в частині заборгованості по заробітній платі, вважає що даний наказ є необгрунтованим, оскільки начислення їй заробітної плати за липень-серпень 1997 р. проведено Криворізьким дочірнім підприємством "Белазавтосервіс", яке згідно наказу Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод" від

р. № 306 було ліквідоване з 01.10.1997 р.; правильність нарахування заробітної плати було підтверджено аудиторською перевіркою в період з 08.08.1997 р. по 1.10.1997 р., яка не виявила порушень; по результатам аудиторської перевірки в акті була відображена сума заборгованості робітникам підприємства; по заяві головного бухгалтеру вся сума заборгованості по заробітній платі за 1997 р. колишнім робітникам була перерахована Виробничим об'єднанням "Білоруський автомобільний завод". Згідно ст. 47,116 КЗпП України відповідач зобов'язаний провести повний розрахунок з робітником на день звільнення, тобто виплатити їй всі належні до сплати суми. Однак 15.04.2002 року їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 135,39 гривень, вважає, що підприємство зобов'язано виплатити їй компенсацію за несвоєчасний розрахунок згідно постанов Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. № 1427, від 23.04.1999 р. № 692 і від 21.02.2001 р. № 159 за період з

р. по 01.11.2002 р. в сумі 116,30 гривень. Просила стягнути з Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод", в особі філіалу ВО "БеЛАЗ": заборгованість по заробітній платі у сумі 135,39 гривень; компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати за період з 01.01.1998 р. по 01.11.2002 р. з урахуванням індексу споживчих цін 185,9% в сумі 116,30 гривень, середній заробіток за затримку виплати належних сум за період з 13.04.2002 року по 01.12.2002 р. у сумі 3795,66 грн. та моральну шкоду у сумі 825 гривень.

Позивачем позовні вимоги неодноразово уточнювались, станом на 21 січня 2010 року ОСОБА_3 просила стягнути з Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод" на її користь заборгованість по заробітній платі за липень-серпень 1997 року у сумі 138 гривень, компенсацію у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у сумі - 14019,71 грн., а також моральну шкоду у сумі - 5000 грн.

Позивачка в заяві позовні вимоги уточнила, а саме просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 138 грн., компенсацію у сумі 14019,71 грн., моральну шкоду у сумі 5000 гривень, а також витрати по справі - 160 грн. за відправлення поштової кореспонденції.

Представник Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод" в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маються декілька повідомлень про те, що телеграми відповідачу вручені, в яких зазначений час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглядати справу в заочному провадженні.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково. До даного висновку суд прийшов з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на Криворізькому дочірньому підприємстві "БілАЗавтосервіс". Криворізьке дочірнє підприємство "БілАЗавтосервіс" за рішенням Виробничого Об'єднання "Білоруський автомобільний завод", згідно наказу №306 від 08 серпня 1997 року, вступив на стадію ліквідаційного процесу, оскільки даним наказом створено ліквідаційну комісію.

Згідно наказу по підприємству позивачка була звільнена 15 квітня 2002 року на підставі п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

При звільненні позивачці підприємством не був проведений повний розрахунок по заборгованості по заробітній платі за липень-серпень 1997 року, яка становить 135 гривень 39 копійок, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок.

Враховуючи, що Криворізьке дочірнє підприємство "БалАЗавтосервіс" ліквідовано за наказом виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод", тому у відповідності до ст.34 Закону України "Про підприємства в Україні" всю відповідальність несе головне підприємство, в обов'язок якого покладено відшкодування шкоди, погашення заборгованості, таким чином Виробниче об'єднання "Білоруський Автомобільний завод" є належним відповідачем по справі. Враховуючи викладене а також те, що зібрані по справі докази підтверджують наявність заборгованості по заробітній платі позивачки за липень-серпень 1997 року у сумі 135 гривень 39 копійок, оскільки дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, тому підлягає стягненню на користь ОСОБА_3

На підставі того, що законодавчо врегульовано порядок стягнення заборгованості, з врахуванням положень трудового законодавства, а саме ст.34 Закону України "Про оплату праці", "Положення про порядок компенсації робітникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплат", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 1997 року №1427 та від 23 квітня 1999 року №692, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", "Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, від 09 серпня 2001 року №958 та від 31 березня 2003 року №430, якими передбачено компенсація невиплаченої заробітної плати. У зв'язку з цим на користь позивача підлягає стягненню компенсація у зв'язку з порушенням строків виплати в розмірі 14019 грн. 71 коп., виходячи із того, що позивачка була звільнена в квітні 2002 року, тому обчислення компенсації повинно проводитись з травня 2002 року по січень 2010 року.

Крім того, суд приходить до переконання, що позивачці була спричинена моральна шкода, оскільки відповідач не виплатив позивачці заборгованість по заробітній платі, що триває довгий час і змушує позивачку на протязі тривалого часу доводити своє право на отримання заробітної плати. Однак на думку суду, вимога позивачки про стягнення моральної шкоди у сумі 5000 гривень підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 2000 гривень, враховуючи розмір невиплаченої заробітної плати у сумі 135 гривень 39 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати - витрати на поштову кореспонденцію у сумі 160 гривень, оскільки дані витрати підтверджені документально.

На основі вищевикладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Керуючись ст. ст. 116, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, Законом України "Про оплату праці", ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212, 224,225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позову заяву ОСОБА_2 до Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, в зв'язку з порушенням термінів її виплати та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути зі всіх рахунків Виробничого об'єднання "Білоруський автомобільний завод" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у сумі 135 гривень 39 копійок, компенсацію в зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за період з травня 2002 року по січень 2010 року у сумі 14019 грн. 71 коп., моральну шкоду у сумі 2000 гривень, а також витрати по справі в сумі 160 гривень і всього на суму 16315 гривень 10 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т. І. Тимошенко