Справа №: 2-73/10
Провадження № 2-73/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М..

при секретарі - Поліщук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкову частку в майні, суд, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначає, що 16.11.2006 року померла ОСОБА_4, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке вона заповіла позивачу та відповідачу ОСОБА_3. До спадкового майна належить частка в спільному майні подружжя : житловому будинку № 8 по вул. Польова с. Нехворощ, Андрушівського району та земельних ділянок розміром 0, 25 га. - для обслуговування житлового будинку та 0, 49 га. - для особистого підсобного господарства. Спадщину після смерті ОСОБА_4Г прийняв її чоловік ОСОБА_2, як спадкоємець за законом першої черги. Позивач спадщину за заповітом не прийняв, оскільки в період з 08. 05.2008 року по 24.05.2008 року хворів. Вважаючи це поважною причиною, позивач не ставить питання про продовження строку для прийняття спадщини, а просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку № 8 по вул. Польова с. Нехворощ, Андрушівського району та 1/4 частину земельних ділянок розміром 0, 25 га. - для обслуговування житлового будинку та 0, 49 га. - для особистого підсобного господарства.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що хворів з 08. 05.2007 року по 24.05.2007 року та лікувався стаціонарно в терапевтичному відділенні Андрушівської районної лікарні. В наступних засіданнях свої пояснення змінив та пояснив, що лікувався не стаціонарно, а амбулаторно, отримував крапельниці в Нехворощанській сільській лікарській амбулаторії.

Відповідач ОСОБА_3 позов визна .

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що позивач в 2007 році не лікувався. Спадщину він не прийняв свідомо. Коли відповідач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус вимагала у нього, щоб спадкоємці за заповітом були повідомлені про це. Тому на його прохання ОСОБА_3 заявився до нотаріуса та написав заяву, що на спадщину не претендує, а ОСОБА_1 у Нехворощанській сільській раді власноручно 31.03. 2008 року написав заяву, що на спадщину не претендує.

Судом встановлено, що 16.11.2006 року померла ОСОБА_4. Вона залишила заповіт на належне їй майно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Відповідач є спадкоємцем першої черги за законом та спадщину прийняв, оскільки на день смерті проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем.

Позивач спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України не прийняв, так як проживав окремо та заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк не подав, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи ( а.с. 15-35). Як видно із пояснень сторін та матеріалів спадкової справи позивач 31.08.2008 року був повідомлений про оформлення спадщини відповідачем, про що свідчить написана ним заява (а.с.29). Своїм правом на продовження строку для прийняття спадщини в звязку з наявністю в нього поважної причини він не скористався, а навпаки, власноручно написав дану заяву, що на спадщину не претендує та до суду за продовженням строку звертатись не буде. Твердження позивача, що дана заява написана не ним, спростована свідком ОСОБА_5, яка в судовому засіданні підтвердила, що вона, як секретар сільської ради, посвідчувала підпис ОСОБА_1 на вказаній заяві, яку він написав та підписав власноручно, без будь-якого впливу на нього з боку відповідача. Після даних пояснень позивач визнав написання ним заяви, але зазначив, що він від написаної ним заяви відмовляється, оскільки при її написанні був хворий та знаходився на лікуванні. Однак доказів хвороби та лікування у вказаний період, які могли б вплинути на розуміння ним змісту написаної зави, суду не надав.

Не прийнявши спадщини, позивач і не просить суд встановити йому додатковий строк для її прийняття, посилаючись на поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як на підставу для визнання за ним права власності на частину спадкового майна. На підтвердження поважності причини пропуску строку позивач надав суду довідку Андрушівської районної лікарні про хворобу в період з 08. 05.2007 року по 24.05.2007 року, яка видана ОСОБА_6 (а.с.9), хоча в позовній заяві зазначає такий же строк його лікування в 2008 році. Обставини отримання ним такої довідки, симптоми хвороби та характер лікування позивач згадати не зміг, надаючи суперечливі пояснення в різних судових засіданнях . Однак із довідки Нехворощанського ФАПу за місцем проживання позивача видно, що ОСОБА_1 дійсно хворів та отримував лікування в Нехворощанській сільській лікарській амбулаторії в травні 2008 року, а в 2007 році не лікувався. В амбулаторній карточці позивача записи про його лікування в 2007 році відсутні. Відсутні також дані про його стаціонарне лікування.

Твердження позивача про те, що існувала інша амбулаторна карточка в реєстратурі поліклініки з відповідними записами, але відповідачем вона була викрадена, не знайшло підтвердження в судовому засіданні. Із пояснень свідка ОСОБА_7, завідуючого поліклінікою вбачається, що доступу до реєстратури, де зберігаються амбулаторні карточки, сторонні особи не мають і в період відсутності реєстраторів дане приміщення замикається.

Свідок ОСОБА_8, як лікуючий лікар позивача, назвала симптоми захворювання пієлонефриту, з приводу якого була видана довідка ОСОБА_1 та характер лікування, при якому обов'язковим є призначення дієти. Однак позивач такої інформації в судовому засіданні не повідомляв, посилаючись лише на лікування головних болей.

Таким чином в судовому засіданні не встановлено обставин, які перешкоджали позивачу вчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. І хоч в шестимісячний строк позивачем не була написана заява про відмову від спадщини, однак зміст заяви, написаної ним 31.08.2008 року свідчить про небажання приймати спадщину за заповітом.

Таким чином при недоведеності поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності вимоги про продовження строку підстав для визнання права власності на частину майна суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ч.І ЦК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкову частку в майні відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_9