Справа № 1407/2-113/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Огренда І.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що в кінці 2008 року між ним та ОСОБА_3 було укладено в письмовій формі договір позики.

Відповідно до даного договору позивач передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США, які остання зобовязалася повернути протягом року.

08.10.2009 року ОСОБА_3 померла, борг за життя не повернула.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути 39 558 грн. 00 коп., що еквівалентно 5 000 доларів США, з ОСОБА_2, яка є донькою та спадкоємицею померлої ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на наявність розписки, наданої відповідачкою, згідно якої остання взяла на себе зобовязання повернути борг матері. Крім того, просив стягнути з відповідачки всі судові витрати, понесені ним при зверненні з позовом до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, оскільки вона не є спадкоємицею померлої ОСОБА_3 та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Також зазначала, що розписку написала, не усвідомлюючи наслідків вчинення такої дії.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 23.09.2008 року передав ОСОБА_3 кошти в сумі 25 000 грн. 00 коп., які остання зобов'язалася повернути позивачу протягом року.

На підтвердження цієї угоди та її умов до матеріалів справи позивачем доданий оригінал розписки (а. с. 17).

08.10.2009 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 23).

Також у матеріалах справи наявна розписка відповідачки ОСОБА_2 від 23.10.2009 року, відповідно до якої остання взяла на себе зобовязання повернути борг матері у визначений в розписці строк (а.с. 16).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Виходячи з положень даної статті, договір позики належить до групи реальних договорів, тому, набуває чинності лише з моменту передачі позикодавцем предмету позики позичальнику.

Також, виходячи з положень вказаної статті договір позики не характеризується такою понятійною ознакою як борг.

Ст. 520 ЦК України передбачена можливість заміни боржника у зобов'язанні іншою особою (переведення борту). Виходячи з даних норм, для переведення боргу слід дотримуватися таких умов: а) прийняття чужого боргу добровільне; б) особа, що приймає чужий борг, повинна бути сторонньою; в) пе реведення має здійснюватися у формі певного правочину, тобто бути належно оформленим.

Тобто вказані положення поширюються не на всі зобовязання. Не може здійснюватися заміна боржника у зв'язку із смертю останнього, коли допускається спадкування обов'язку.

Зазначене також вбачається з ст. 608 ЦК України, згідно якої смерть громадянина кредитора чи боржника не тягне за собою припинення зобов'язання. Майновий характер прав і обов'язків, які входять у зміст зобов'язання, обумовлюють перехід їх у випадку смерті боржника або кредитора до їхніх спадкоємців та в силу спадкового правонаступництва відбувається заміна осіб у зобов'язанні. В силу ст. 556 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, відповідає за борги спадкодавця в межах дійсної вартості успадкованого ним майна.

За такого, питання про повернення боргу позивачем слід було вирішувати, відповідно до вимог ст. ст. 1281 1282 ЦК України, відповідно до яких у визначеному ними порядку задоволення вимог кредитора здійснюється спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Оскільки, відповідачка ОСОБА_2 не є спадкоємицею, що прийняла спадщину померлої ОСОБА_3, на неї не може бути покладений обов'язок по поверненню позики, тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В.Лузан