Справа № 2-63/10
Провадження № б.п
РІШЕННЯ

Іменем України

09.09.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Усатова Д.Д .

секретарі Смик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов»язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2008 року позивач звернувся з позовом до суду, посилаючись на те, що він є власником 1/3 частини житлового будинку № 39 по вул.Леніна у с.Горенка Києво-Святошинського району Київської області. Іншими 2/3 частинами будинку володіє ОСОБА_2 Відповідачі здійснюють перебудови та реконструкції своїх приміщень, крім того, відповідачка ОСОБА_3 розібрала частину захисного насипу та вимощення на земельній ділянці, де знаходиться будинковолодіння .

Протягом останніх років у сторін виникають суперечки стосовно права користування земельною ділянкою, де знаходиться їх будинок, самостійно вирішити спір не можуть, тому позивач звернувсь до суду.

Позивач змінював позовні вимоги, останній раз просив визнати незаконною конструкцію гаража «Б», проведену ОСОБА_2 у 2006 році і визнати гараж самовільною будовою , визнати названий гараж «Б» таким, що створює небезпеку життю, здоров»ю та майну позивачу та таким, що порушує його право на проживання та майнові права, зобов»язати ОСОБА_2Я знести названий гараж «Б» та зблокований з ним сарай «К» під спільним дахом, заборонити ОСОБА_2 та членам її сім»ї проїзд автомобільним транспортом по земельній ділянці загального користування на відстані ближчій як 1 м від стін та вікон квартири позивача на території будинковолодіння № 39 по вул.Леніна у с.Горенка, заборонити ОСОБА_2 без згоди із ввласниками будинку демонтаж спільного бетонно-металевого бордюру бетонного вимощення 3.4 відновити частину захисного земляного насипу шириною 0,52 м від межі з вул.Леніна до лінії фасаду житлового будинку № 39 по вул.Леніна у с.Горенка.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про слухання справи належним чином, про причини неявки не повідомляла.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини житлового будинку №39 по л.Леніна у с.Горенка Києво-Святошинського району Київської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.1997 року є позивач.

Власником інших 2/3 частин будинку є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку, посвідченого 02.12.2000 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, реєстр.№ 1-2021.

Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0618 га, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ 43745.

Згідно схеми земельної ділянки з технічного паспорту БТІ від 22.02.1986 року на вказаній земельній ділянці розташовані житловий будинок «А», гараж «Б», літня кухня «В». Технічний паспорт БТІ від 29.07.2006 року містить печатку про самовільне будівництво - добудова «а3« , 2,05x4,38; сарай «О» 3,1x3,85; добудова-погріб «М» 2,9x2,8; сарай «К» 3,78x7,0.

Згідно акту від 18.09.2006 року, складеного депутатом Горенської сільської ради, ОСОБА_2 здійснює ремонт гаража, підняла стіни на 20-25 см з нових матеріалів тільки у верхній частині; замінила дах. Дах став вищим. До гаража був прибудований сарай. Він був дерев»яний. Став старим. Нині розібраний. На його місці побудований сарай із блоків. Розміри нового сараю порушені. Він став довшим на 2 м. Дах сараю тепер став вищим в порівнянні з гаражем.

Згідно листа відділу містобудування та архітектури № 84-07-12 від 28.09.2006 року реконструкцію своєї частини будинку ОСОБА_2 здійснює на підставі дозволу Горенськоїсільської ради, проте перебудову сараю розмірами 7x3,78 м проведено самочинно. Крім того зазначено, що позивачем також самочинно побудовано добудову до своєї частини житлового інку, два сараї та навіс.

Згідно висновку № 5817/1799/10/18 судової будівельно-технічної експертизи від 1)3.2010 року розташування гаражу «Б», який належить ОСОБА_2, площею 28,9 кв.м, що водиться на присадибній земельній ділянці в с.Горенка по вул.Леніна, 39 в Києво- Святошинському районі в частині розташування до житлового будинку «А», що належить сторонам, ю в і дає вимогам Державних будівельних норм, чинних на території України в галузі будівництва: стині розташування до межі із сусідньою земельною ділянкою не відповідає вимогам п.3.25 ДБН і-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (відстань від найбільш виступної конструкції стіни гаражу «Б» до межі із сусідньою земельною ділянкою фактично становить близько 0,87 м, що на 0,13 м менше нормативної).Відповідно до ч.І ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно но вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній инці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого гкту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що перечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Отже з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 дійсно здійснила самовільну забудову сараю..

Однак, виходячи з вимог ч.7 ст.376 ЦК України з позовом про знесення самовільного будівництва має право звернутись тільки орган державної влади або орган місцевого самоврядування, ) а томусуд вважає, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем щодо вимоги про визнання гаражу та сараю самовільною будовою та їх знесення та відмовляє у задоволенні даної вимоги.

Що стосується вимоги заборонити ОСОБА_2 та членам її сім»ї проїзд автомобільним транспортом по земельній ділянці загального користування на відстані ближчій як 1 м від стін та вікон квартири позивача на території будинковолодіння № 39 по вул.Леніна у с.Горенка, то слід значити наступне.Згідно висновку № 5817/1799/10/18 судової будівельно-технічної та автотехнічної експертизи 23.03.2010 року ширина проїзду автотранспорту по території земельних ділянок індивідуальних забудовників, до яких належить присадибна земельна ділянка по вулЛеніна, 39 в с.Горенка Києво-Святошинського району Київської області, вимогами Державних будівельних норм, чинних на території України в галузі будівництва, не нормується. Одночасний безперешкодний рух автомобіля пішохода по всьому проміжку між будинком та межею сусідньої земельної ділянки по вул.Леніна, в с.Горенка не можливий і може вважатись небезпечним з точки зору безпеки дорожнього руху, .однак, з урахуванням відсутності нормування загальних розмірів такого проїзду по території одної земельної ділянки, суд вважає, що вказана позовна вимога не ґрунтується на вимогах закону.Стосовно зобов»язання відповідачів не проводити без згоди із співвласниками будинку демонтаж спільного бетонно-металевого бордюру бетонного вимощення 3.4 та відновити частину захисного земляного насипу шириною 0,52 м від межі з вул.Леніна до лінії фасаду житлового будинку № 39 по вул.Леніна у с.Горенка, то доказів такого демонтажу в судовому засіданні не надано.Керуючись ст.376 ЦК України, ст. ст.58, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання Апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Д. Усатов