АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-8270/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Пищиди М.М.,

суддів - Варенко О.П., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», третя особа Синельниківське відділення ПрибатБанку, про визнання неправомірними дій по підвищенню процентної ставки та нікчемною умови договору, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який уточнив в лютому 2010 року, посилаючись на те, що за умовами укладеного з відповідачем кредитного договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року була встановлена плата за користування кредитними коштами в розмірі 1.34% на місяць (16,8% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто щомісячно 3322,11 грн. Листом від 06.01.2009 року відповідач повідомив його про збільшення розміру відсоткової ставки за кредитним договором від 27.12.2006 року до 27,48 % на рік. Листом від 30.01.2009 року він повідомив відповідача про свою незгоду з вказаними вище змінами до Кредитного договору. Згідно листа відповідача від 10.02.2009 року вбачається, що підставою для змін відсоткової ставки по кредитному договору від 27.12.2006 року стало прийняття НБУ постанови № 107 від 21.04.2008 року «Про врегулювання грошово-кредитного ринку», згідно якої з 30.04.2008 року облікову ставку було змінено до 12% річних. Та оскільки відповідачем з 30.04.2008 року не було змінено відсоткову ставку, право на її підвищення залишилося за відповідачем. Крім того, п.п.2.3.3 п.2.3 п.2 Кредитного договору від 27 грудня 2006 року щодо такої події як право Банка при виникненні кожної з наступних подій, зокрема відмови Позичальника в оформленні, переоформленні якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 даного Договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення суперечить вимогам чинного законодавства. Тому на підставі ст.ст.651,1056-1 ЦК України та ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просив суд: визнати неправомірними дії відповідача по підвищенню відсотків за користування кредитними коштами та встановити відсоток за користування кредитними коштами згідно вказаного кредитного договору; визнати недійсним п.п.2.3.3 п.2.3 п.2 Кредитного договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року, укладеного між ними в частині щодо такої події як право Банка при виникненні кожної з наступних подій, зокрема відмови Позичальника в оформленні, переоформленні якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 даного Договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним .

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2010 року визнані з 01.02.2009 року неправомірними дії відповідача по підвищенню відсотків за користування кредитними коштами по кредитному договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року; відповідач зобов'язаний нараховувати відсоток по кредитному договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року на рівні попередньої відсоткової ставки 16,8% річних з щомісячним платежем 3322,11 грн., як це передбачено Кредитним договором; визнано недійсним п.п.2.3.3 п.2.3 п.2 Кредитного договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», в частині щодо такої події як право Банка при виникненні кожної з наступних подій, зокрема відмови Позичальника в оформленні, переоформленні якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 даного Договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним.

В апеляційній скарзі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, ПАТ КБ „ПриватБанк" просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню.

Як правильно встановлено судом, за кредитним договором № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року позивач отримав у ПАТ КБ „ПриватБанк" кредит в розмірі 128368,00 грн. строком до 27 грудня 2011 року з виплатою за користування кредитними коштами 1,34% на місяць (16,8% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто щомісячно 3322,11 грн., і своєчасно та в повному обсязі сплачував кредитні платежі. Листом від 06 січня 2009 року відповідач повідомив позивача про збільшення розміру відсоткової ставки за кредитним договором від 27 грудня 2006 року до 27,48 % на рік. Листом від 30 січня 2009 року позивач повідомив відповідача про свою незгоду з вказаними вище змінами до Кредитного договору. Згідно листа відповідача від 10 лютого 2009 року вбачається, що підставою для змін відсоткової ставки по кредитному договору від 27 грудня 2006 року стало прийняття НБУ постанови № 107 від 21.04.2008 року «Про врегулювання грошово-кредитного ринку», згідно якої з 30.04.2008 року облікову ставку було змінено до 12% річних. Та оскільки відповідачем з 30 квітня 2008 року не було змінено відсоткову ставку, право на її підвищення залишилося за відповідачем.

Згідно зі ст.651 ЦК України зміни до кредитних договорів допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України встановлений договором розмір відсотків не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Таким чином, підвищивши в односторонньому порядку зазначені умови кредитного договору, банк порушив норми ст.525 ЦК України, згідно якої зміна умов зобов'язання в односторонньому порядку не допускається.

Крім того, відповідачем порушені норми ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 3.1-3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та скупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління НБУ України №168 від 10.05.2007 p., а саме, не надав позивачеві розрахунку значення підвищеної процентної ставки, новий графік платежів або суму щомісячного платежу. А відповідно до роз'яснень НБУ України на його постанову №319 від 11.10.2008 p., викладених у своєму листі №18-311/3496-14715 від 28.10.2008 р., при розрахунку відсоткової ставки за кредитом банки мають право враховувати лише ті зміни облікової ставки НБУ, які можуть відбутися після 13.10.2008 р..

За таких обставин, дійшовши правильного висновку про порушення банком законних прав позивача по користуванню кредитом, суд на підставі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.525,651,1056-1 ЦК України визнав незаконними дії відповідача по підвищенню відсотків за користування позивачем кредитними коштами по укладеному між сторонами спірному кредитному договору та зобов'язав нараховувати відсоток по кредитному договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року на рівні попередньої відсоткової ставки 16,8% річних з щомісячним платежем 3322,11 грн., як це передбачено Кредитним договором.

Проте, ухвалюючи рішення про визнання недійсним п.п.2.3.3 п.2.3 п.2 Кредитного договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року, укладеного між сторонами, в частині щодо такої події як право Банка при виникненні кожної з наступних подій, зокрема відмови Позичальника в оформленні, переоформленні якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 даного Договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним, суд не врахував вимоги ст.651 ЦК України. П.п.2.3.3 п.2.3 п.2 кредитного договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року, укладеного між сторонами, встановлено право Банка при виникненні кожної з наступних подій, зокрема відмови Позичальника в оформленні, переоформленні якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 даного Договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним. Підстав для визнання зазначеної позивачем частини п.п.2.3.3 п.2.3 п.2 кредитного договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року недійсною, передбачених ст.215 ЦКУкраїни, судом не вбачається.

Тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог, а в решті рішення суду слід залишити без змін.

Доводи відповідача в скарзі про законність його дій щодо підвищення відсотків по спірному кредитному договору не ґрунтуються на вищевказаних нормах закону і фактично зводяться к їх тлумаченню на свою користь, а висновки суду в цій частині відповідають діючому законодавству, регулюючому спірні правовідносини, та нормам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 303,307,309,313,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2010 року в частині визнання недійсним п.п.2.3.3 п.2.3 п.2 Кредитного договору № DNSOAK07360031 від 27 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», в частині щодо такої події як право Банка при виникненні кожної з наступних подій, зокрема відмови Позичальника в оформленні, переоформленні якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 даного Договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.

Головуючий

Судді