Справа №22-ц-3173/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Рибалки В.Г.,

суддів Хвостика С.Г., Попруги С.В.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області про визнання протиправними дій та бездіяльності органа місцевого самоврядування під час виконання ним делегованих повноважень,

в с т а н о в и л а :

01 жовтня 2009 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області, в якому вказувала, що являється ветераном війни учасником війни. Вказувала, що згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідач повинен щорічно до 5 травня виплачувати їй разову грошову допомогу в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Посилаючись на те, що відповідач виплатив їй у 2007 році лише 55 грн., у 2008 році

65 грн., 2009 році 70 грн., просила нарахувати та стягнути з відповідача на її користь за 2007 рік 1230 грн. разової грошової допомоги, за 2008 рік 1443 грн., за 2009 рік 1443 грн.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2009 року задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивачка являється ветераном війни - учасником війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни. У 2007 році їй було виплачено 55 грн. разової грошової допомоги, у

2008 році 65 грн., у 2009 році 70 грн.

З огляду на положення з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» разова грошова допомога учасникам бойових дій виплачується щорічно до 5 травня.

Згідно з п. 13 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом було зупинено на 2007 рік дію частини пятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стаття 29 зазначеного вище Закону встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 280 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 статтю 29 та пункт 13 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Згідно з п.п. 1 п. 20 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від

12 березня 2008 року №183 виплата разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2008 році здійснюється у розмірі 310 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 п.п. 1 п. 20 Розділу ІІ зазначеного вище Закону був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у відповідності з положеннями законів України «Про державний бюджет України на 2007 рік», «Про державний бюджет України на 2008 рік», які на час виплати разової грошової допомоги позивачу не визнавалися неконституційними.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дат ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обовязку нараховувати та сплачувати позивачу разову грошову допомогу в 2007 році та в 2008 році., оскільки зазначену допомогу позивачу було виплачено до ухвалення Конституційним Судом України рішень щодо неконституційності норм законів щодо розмірів разової грошової допомоги учасникам бойових дій, тобто до того як ці норми втратили чинність, а тому не підлягали застосуванню.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині позовних вимог.

У той же час, колегія суддів знаходить обґрунтованою апеляційну скаргу позивача щодо вимог за 2009 рік.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по грошовій допомозі ветеранам війни за 2009 рік, суд першої інстанції виходив з того, що зазначену допомогу позивачка отримала до 05 травня 2009 року в розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року №211, - 70 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у редакції, яка діяла до 01 січня 2008 року, щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI до зазначеної норми Закону були внесені зміни, згідно з якими щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28 грудня

2007 року №107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно зі ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

З наведеного вбачається, що Закон України «Про державний бюджет України на

2009 рік» не встановлює конкретний розмір разової грошової допомоги до 5 травня, а надає право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, розмір яких залежить від мінімальної заробітної плати, а не від мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. ст. 12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тобто Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України не надано права встановлювати розмір соціальних виплат, розмір яких визначено ст. ст. 12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Між тим, Кабінет Міністрів України своєю постановою №211 від 18 березня

2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» у 2009 році встановлена виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та про «Про жертви нацистських переслідувань», разова грошова допомога здійснюється у таких розмірах: учасникам бойових - 340 гривень.

Проте, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не Постанова Кабінету Міністрів України №211 від 18 березня 2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

За таких обставин та з урахуванням вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідач по справі повинен нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу із сум мінімальної пенсії за віком на момент виплати.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений у розмірах, що діяли у грудні

2008 року.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум на одну особу, у розрахунку на місяць, для осіб, які втратили працездатність у грудні 2008 року становила 498 гривень.

Виходячи з наведеного, у 2009 році позивач повинен був отримати суму разової щорічної допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи, що в квітні 2009 року позивачу виплачено разову щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі 340 гривень, то виплаті підлягає недоплачена сума щорічної разової грошової допомоги у вказаному розмірі за відрахуванням отриманої ним суми.

Таким чином, на підставі наведеного, через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304 -1, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2009 року в даній справі в частині відмови у вимогах про виплату разової щорічної допомоги ОСОБА_2 за 2009 рік та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 разову щорічну допомогу до 05 травня 2009 року в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, що передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за відрахуванням отриманої ним соціальної допомоги до 05 травня 2009 року.

В іншій частині постанову місцевого суду залишити без змін.

Рішення касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :