У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Гарванко М.М.

з участю Хом»яка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 4 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, з участю третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права на спадкування -,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 4 грудня 2009 року позов задоволено. Продовжено позивачеві строк на прийняття спадщини після смерті її діда ОСОБА_4, який помер 23 травня 1998 року; визнано право на спадкування майна - частину квартири 1 в будинку 20 на вулиці Філатова в м.Львові, згідно заповіту ОСОБА_4

Рішення оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 В апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що позивачеві було відомо про час смерті її діда. Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Спадкоємцем ОСОБА_5 є ОСОБА_1 Вважає, що судом безпідставно взято до уваги твердження позивача про необізнаність щодо існування в її користь заповіту на спадкове майно, складеного ОСОБА_4 Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4, який помер 23 травня 1998 року, на випадок його смерті склав заповіт, згідно з яким належну йому на праві власності частину квартири 1 в будинку 20 на вулиці Філатова у м.Львові заповів позивачу (своїй онуці). Судом першої інстанції достовірно встановлено, що позивач про існування вказаного заповіту дізналася у 2007 році. ОСОБА_5, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини 4 травня 1999 року і прийняла її після смерті ОСОБА_4, не повідомила нотаріуса про існування іншого спадкоємця померлого. Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини 6 вересня 2007 року.

Судом першої інстанції, виходячи з вимог прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування», вірно застосовано норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Суд підставно прийшов до висновку, що позивач пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин. Тому такий строк підлягає продовженню. ОСОБА_5 повідомила позивачеві про існування заповіту лише після того, як нотаріус у 2007 році не видав їй свідоцтво про право на спадщину через наявність заповіту в користь ОСОБА_6 Судом встановлено, що спадкове майно збережено в натурі, а тому може бути передане позивачу відповідно до ч.2 ст.550 ЦК в редакції 1963 року в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 550 ЦК в редакції 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів. Суд мотивував з яких підстав бере до уваги одні докази та не приймає інші.

З висновками суду першої інстанції слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Личаківського районного суду м.Львова відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 4 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: