АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Категорія: усунення перешкод Доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

при секретарі Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк про усунення перешкод у користуванні квартирою та зобовязання повернення документів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що при оформленні 17.09.2008 року договору іпотеки на забезпечення виконання зобовязань по договору про надання споживчого кредиту з правилами № 0, ПАТ „УкрСиббанк вилучив у нього правоустановчі документи на квартиру №102, що знаходиться за адресою м. Харків вул. Героїв Праці буд. № 47. На вимоги повернути право установчі документи та технічний паспорт ПАТ „УкрСИббанк відповідає відмовою. Такими діями, за словами позивача, відповідач позбавив його можливості користуватися квартирою, яка належить йому на праві власності, оскільки він не може укладати договори на обслуговування квартири, відкривати особові рахунки, зареєструватися в ній.

Представник відповідача. позовні вимоги не визнала. Пояснила, що дійсно правовстановлюючі документи та технічний паспорт на вказану квартиру знаходяться на відповідальному зберіганні в ПАТ „УкрСиббанк за і цивільно - правовим договором. Позивач до відповідача з вимогою про повернення правовстановлюючих документів на квартиру до закінчення строку відповідального зберігання не звертався. Строк дії договору відповідального зберігання правовстановлюючих документів і технічного паспорту не сплив, тому дострокове його розірвання можливе лише через підписання додаткових угод. Окрім того, у позивача існує заборгованість щодо погашення тіла кредиту та процентів на його обслуговування, тому відповідач вважає правомірними дії щодо притримання правовстановлюючих документів і технічного паспорту на вказану квартиру. Тобто відповідач розглядає це як спосіб забезпечення виконання зобовязання у порядку, передбаченому параграфом 7 глави 49 Цивільного кодексу України ( право притримання речі).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволено. ПАТ „УкрСиббанк зобовязано усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою та повернути ОСОБА_1 договір купівлі - продажу від 17.09.2008 року на вказану квартиру.

В апеляційній скарзі, ПАТ „УкрСиббанк посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить рішення скасувати , ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж обставини, що і в суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи убачається, що правовстановлюючі документи та технічний паспорт на квартиру № 102 за адресою м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. № 47 на час судового розгляду справи у апеляційному суді знаходяться на відповідальному зберіганні в ПАТ «УкрСиббанк» за цивільно-правовим договором зберігання( а. с. 35,36, 37). Це не заперечував також представник відповідача і в судовому засіданні апеляційного суду.

Задовольняючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні вказаною квартирою та зобовязання відповідача повернення правовстановлюючих документів та технічного паспорту на цю квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що утримання з боку ПАТ „УкрСиббанк зазначених документів позбавляє позивача, як власника квартири, укладати договори з комунальними підприємствами про користування електричною енергією, централізоване опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення. Крім того, утримання правовстановлюючих документів та технічного паспорту на квартиру з боку відповідача позбавляє можливості ОСОБА_1 вільно пересуватися, вибирати місце проживання, реєструватися чи зніматися з реєстрації за адресою місцезнаходження квартири.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи, зібраним по справі доказам та вимогам закону.

Згідно ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 937 Цивільного кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках встановлених статтею 208 цього кодексу.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу ПАТ «УкрСиббанк» ЗО серпня 2010 р. надходила вимога про повернення правовстановлюючих документів і технічного паспорту на квартиру шляхом надіслання телеграми. Тому посилання представника відповідача в суді апеляційної інстанції, що позивач не просив надати йому вказані документи безпідставне.

Крім того, посилання представника відповідача про те, що ОСОБА_1 перед зверненнями із позовом до суду повинен був звернутися до кредитного комітету ПАТ «УкрСиббанк» з проханням про повернення правовстановлюючих документів і технічного паспорту на вказану квартиру судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено досудового порядку вирішення питання повернення речі, що зберігається за договором відповідального зберігання.

Більш того, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку.

Згідно ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Районний суд правомірно не погодився із доводами представника відповідача, що строк дії договору відповідального зберігання правовстановлюючих документів і технічного паспорту не сплив, тому дострокове його розірвання можливе лише через підписання додаткових угод у порядку, передбаченому ст. 654 Цивільного кодексу України.

При цьому судова колегія враховує, що цивільним кодексом України не встановлено обов'язкової умови для повернення речі, яка знаходиться на відповідальному зберіганні, у вигляді укладання поклажодавцем будь-яких додаткових угод.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Приймаючі до уваги, що відповідно до ст. 953 ЦК України ПАТ зберігач «УкрСиббанк» зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця ОСОБА_1 повернути річ - правовстановлюючі документи та технічний паспорт на квартиру, навіть якщо строк їх зберігання не закінчився, зобов'язання щодо відповідального зберігання слід вважати припиненим із моменту надходження вимоги.

Також судом першої інстанції правильно встановлено факт, що між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» у письмовій формі не вчинявся правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання по договору про падання споживчого кредиту з Правилами № 0 через притримання. Ці обставини не спростовані представником відповідача в суді першої та апеляційної інстанції. Крім того, ці обставини підтверджуються договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 17.09.2008 р.

Окрім того, відповідачем не було надано суду жодного доказу як районному суду так і суду апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 не обслуговує кредит і не сплачує по ньому проценти.

Згідно ст. ст. 546 , 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В звязку з наведеним правочин щодо притримання, як способу забезпечення виконання зобов'язань, повинен вчинятися виключно у письмовій формі та одночасно із укладанням основного зобов'язання.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що утримання правовстановлюючих документів і технічного паспорту на квартиру з боку відповідача ПАТ «УкрСиббанк» позбавляє можливості позивача ОСОБА_1 вільно пересуватися, вибирати місце проживання, реєструватися в квартирі чи зніматися з реєстрації за адресою місцезнаходження квартири.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання. Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і свобод людини, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені Конвенцією та Першим Протоколом до неї із поправками, внесеними відповідно до положень Протоколу № 11, ратифікованим Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. кожна людина, що законно перебуває на території будь-якої держави в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих. які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно з Постановою Кабінету міністрів України від 28 липня 2004 р. N 985 «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» у заяві про реєстрацію місця проживання зазначається, що підставою для реєстрації місця проживання заявника /його неповнолітньої дитини за зазначеною адресою є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи для реєстрації. У разі відсутності документів, зазначених як підстави, для реєстрації місця проживання необхідна згода власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію заявника.

Окрім того, утримання з боку ПАТ «УкрСиббанк» правовстановлюючих документів на квартиру № 102, за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. № 47, фактично позбавляє позивача ОСОБА_1, як власника, укладати договори з комунальними підприємствами про користування електричною енергією, централізоване опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 5 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири. Згідно п. 7 зазначених Правил для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Типовим договором Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. N 933) передбачено, що договір про надання зазначених послуг укладається між постачальником і фізичною або юридичною особою, яка є власником (наймачем, орендарем) житлового та нежитлового приміщення (будинку садибного типу, квартири, господарських та інших нежитлових приміщень).

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до вимог закону задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги фактично повторюють пояснення апелянта та не спростовують висновків рішення суду, яке постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим. Підстав для його скасування або зміни судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ в 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: