ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-3443/09
провадження № Б/н 710
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді: Музичко С.Г.

при секретарях: Шараповій A.B., Козлюк Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Філія Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» «135 Домобудівельний комбінат» про виселення без надання іншого жилого приміщення , суд

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що проведеною перевіркою проживаючих у гуртожитках, які перебувають на балансі філії державного підприємства М.О. України «Укрвійськбуд» - 135 Домобудівельний комбінат», встановлено, що проживаючий в кімнаті №55 відомчого гуртожитку по вулиці Бориспільській б. 39 в м. Києві, громадянин ОСОБА_2 втратив зв'язок з підприємством і вданий час разом із дружиною ОСОБА_5JI. та сином ОСОБА_4 незаконно продовжує займати житлову площу в відомчому гуртожитку підприємства, яка йому була надана у зв'язку з роботою на підприємстві.

Представник позивача та третьої особи, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

В ході розгляду справи, відповідачі та їх представник заперечили проти позову, пояснивши, що твердження представника позивача б. №39 по вулиці Бориспільській в м. Києві має статус гуртожитку не відповідає дійсності, тому відсутні підстави для виселення відповідачів з гуртожитку. Вселення відповідачів в спірне приміщення відбулося на підставі ордеру №00804 серії Б, виданого 09.09.1997 року Залізничною РДА в м. Києві, а не у зв'язку і на період роботи ОСОБА_2 на 135 заводі ЗБВ. Крім того, відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм іншого житла, придатного для постійного проживання людей. Сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час (не менше п'яти років) зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, те мають іншого власного житла.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з довідки №388 від 11.12.2008 року гуртожиток № 39 по вулиці Бориспільській в м. Києві знаходиться на балансі ФДПМОУ «Укрвійськбуд» - 135 ДБК» (а.с.5).

Згідно витягу з наказу начальника 135 Заводу ЗБВ від 15.08.1990 року № 111 ОСОБА_2 прийнято в автотранспортний цех автослюсарем по 3 розряду з 16.08.1990 року (а.с.4).

Звільнено відповідача з 19.08.1998 року з посади водія цеху №6 за власним бажанням на підставі його заяви згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.5).

ОСОБА_2 вселився в житлове приміщення кімнату № 55 в гуртожитку №39 по вулиці Бориспільській в м. Києві на підставі ордеру № 00804 серія Б, що виданий згідно розпорядження від 18.08.1997 року №1178 (а.с.30).

Як вбачається з довідки форми № 3 від 12.12.2008 року у спірному житловому приміщені зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_5JL, ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно ч. 2 ст. 132 ЖК України інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Аналізуючи зібрані у справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 вселився та набув право користування у спірному житловому приміщенні у зв'язку із роботою у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач, проживає разом із сім'єю у гуртожитку з моменту звільнення з роботи без будь-яких законних підстав, тому позовні вимоги про виселення без надання іншого жилого приміщення є повністю обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132 ЖК України, Постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст.. 37, 15, 61, 79, 212, 213, 214,215 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Цивільний позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з кімнати № 55 в будинку № 39 по вулиці Бориспільській в м. Києві без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, 1990 року 8 гривень 50 копійок судового збору, 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження на протязі десяти днів, з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: