Справа №22ц-477/10 Головуючий у 1-й інстанції: Слиш А.Т.
Категорія: 5 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петрички П.Ф.

суддів: Цяцяка Р.П., Зверхановської Л.Д.

при секретарі: Балюк О.С.

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 серпня 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду відмовлено за безпідставністю у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 ідеальну частину житлового будинку №44 по вул. Дрогобицькій у м. Бориславі Львівської області.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Зокрема вказує, що суд першої інстанції невірно застосував п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки дана норма є нормою прямої дії, а не заперечувальною. Оскільки ОСОБА_4, спадкоємцем якої є він, була власником 1/3 частини житлового будинку №44 по вул. Дрогобицькій у м. Бориславі, але протягом всього часу проживання у ньому користувалась 2/3 частинами цього будинку, то вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його позову.

Просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Місцевим судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є власником 2/3 ідеальних частин житлового будинку №44 по вул. Дрогобицькій у м. Бориславі Львівської області, а власником 1/3 його частини згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2007 року є ОСОБА_2, який є спадкоємцем померлої 30.06.2006 року ОСОБА_4

Також встановлено, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживала та користувалась 2/3 частинами цього житлового будинку.

Відмовляючи ОСОБА_2 у визнанні за ним права власності на спірну частину житлового будинку №44 по вул. Дрогобицькій у м. Бориславі Львівської області, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність для цього правових підстав.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погоджується, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність) , якщо інше не встановлене цим Кодексом.

При цьому п.8 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК встановлено, що норми ст.344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом.

Ураховуючи, що ЦК набрав чинності з 1.01.2004 року(п.1«Прикінцевих та перехідних положень» ЦК), норми ст.344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1.01.2001 року, а відтак визнання судом права власності за набувальною давністю не може мати місце раніше 1.01.2011 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

ОСОБА_3 правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_3 України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: