АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А..

Суддів: Корнієнка В.І., Шабовської В.А.,

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Виробничий комплекс ВіндЕлектрик про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Виробничий комплекс віндЕлектрик про стягнення недоплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Виробничий комплекс ВіндЕлектрик на користь ОСОБА_2 980,00 ( дев'ятсот вісімдесят ) гривень заборгованості по заробітній платі.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з дочірнього підприємства Виробничий комплекс ВіндЕлектрик 56,70 ( п'ятдесят шість гривень 70 коп. ) грн.. судового збору та 102, 36 ( сто дві гривні 36 коп. ) грн.. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнуто з ОСОБА_2 8,50 грн. Судового збору за вимогу немайнового характеру в дохід держави.

З даним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати частково та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає, що рішення є необгрунтованим, винесене внаслідок неповного зясування обставин справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, підстав для її задоволення та скасування рішення не вбачає.

Відповідно п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, і не заперечується сторонами, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 01 жовтня 2008 року, згідно наказу № 17 а від 01 жовтня 2008 року до ДП ВК ВіндЕлектрик ОСОБА_2 з 01 жовтня 2008 року призначено на посаду слюсаря з випробувальним терміном один місяць із встановленням йому посадового окладу згідно штатного розпису, про що зроблено запис у Трудовій книжці позивача.

На час прийняття позивача на роботу на підприємстві діяв штатний розпис станом на 01 жовтня 2008 року , затверджений наказом № 16 від 01 жовтня 2008 року в.о. директора ДП ВК ВіндЕлектрик, згідно якого посадовий оклад слюсаря становив 590 гривень.

За період роботи позивача на підприємстві було прийнято та затверджено керівником підприємства наступні,штатні розписи:

штатний розпис станом на 01 грудня 2008 року, затверджений наказом № 35 від 01 грудня 2008 року, згідно якого посадовий оклад позивача становив

655.0гривень;

штатний розпис станом на 01 квітня 2009 року, затверджений наказом № 17 від 01 квітня 2009 року, згідно якого посадовий оклад позивача становив

680.0гривень;

штатний розпис станом на 01 липня 2009 року, затверджений наказом № 22-3 від 01 липня 2009 року, згідно якого посадовий оклад позивача становив

685.0гривень.

З урахуванням викладеного, взявши до уваги норми ст. 64 ГКУ, роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики країни Щодо штатного розпису № 162/06/187-07 від 27 червня 2007 року, та враховуючи відсутність доказів існування інших документів щодо оплати праці, районний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності посилань позивача на існування усної домовленості між ним та директором про розмір заробітної плати.

Згідно наказу № 25 від 03 листопада 2008 року Про зміну істотних умов праці по ДП ВК ВіндЕлектрик, виданим на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ Компанія ВіндЕлектрик від 03 листопада 2008 року, визначено щодо зміни з 12 січня 2009 року істотних умов праці: встановлення на підприємстві скороченого робочого часу - скороченого робочого дня тривалістю дві години, у зв'язку зі світовою фінансово- економічною кризою, скороченням замовлень продукції, що спричинило спад обсягу виробництва, і втягло підприємство у скрутне фінансове становище, з метою збереження висококваліфікованих спеціалістів та недопущення їх звільнення - до покращення фінансово-економічного становища підприємства.

У зв'язку з цим передбачено перевести працівників підприємства, у тому числі позивача - слюсаря ОСОБА_4 - на скорочений робочий день тривалістю дві години та встановити графік роботи з 09 год. До 11 год., а також визначено бухгалтеру підприємства термін до 05 листопада 2008 року ознайомити усіх працівників підприємства із даним наказом і попередженням про наступну зміну істотних умов праці, у термін до 07 листопада 2008 року отримати письмове підтвердження працівників, які дали згоду продовжувати роботу на умовах неповного робочого дня, у разі незгоди працівників за зміною істотних умов праці звільнити їх відповідно до чинного законодавства України.

З наказом та попередженням ОСОБА_5 був ознайомлений відповідно 3, 4 та 6 листопада 2008 року.

На підставі викладеного, з урахуванням показів свідків та даних, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції правомірно визнав необгрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу доводи позивача стосовно ознайомлення його з наказом № 25 від 03 листопада 2008 року та попередженням про зміну істотних умов праці та

погодженням щодо переведення на неповний робочий день тривалістю дві години одночасно у січні 2009 року, а не 03, 04 та Об листопада 2008 року.

При цьому судом встановлено, що з наказом № 39а від 01 грудня 2008 року Про зміну істотних умов праці» у відповідності до якого з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року було змінено умови праці і переведено працівників підприємства на неповний робочий день із встановленою тривалістю робочого дня - чотири години, з 08 год. до

12.0год., працівники , в тому числі і позивач, не були ознайомлені взагалі.

Тому з урахуванням норм ст. 32 КЗпП України, роз'яснень Пленуму ВСУ у Постанові Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13, та розмірів окладу згідно штатних розписів, суд вірно дійшов висновку про стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 980 гривень.

Відповідно до табеля обліку робочого часу позивач працював двогодинний робочий день.

Доводи позивача щодо восьмигодинного робочого дня спростовані наявними у матеріалах справи доказами, а саме даними, що містяться у платіжних відомостях щодо виплати заробітної плати та відомостях про її нарахування, та показами свідків.

Тому суд вірно дійшов висновку, що позивачем не доведено як факт існування домовленості з керівництвом підприємства про виплату йому заробітної плати у розмірі 50 гривень за 8-го динний робочий день, факт його роботи з 12 січня 2009 року протягом восьмигодинного робочого дня.

Не доведено також і існування заборгованості по заробітній платі, недоотримання в звязку з цим в повному обсязі компенсації за невикористану відпустку.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем не було порушено права позивача і частині нарахування заробітної плати за фактично відпрацьований час, виплати компенсації за невикористану відпустку, колегія суддів пославшись на норми ст. 1167 ЦК України та роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди від 31 березня 1995 року, вважає вірним висновок районного суду щодо відсутності підстав для задоволення вимоги ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом при винесенні рішення не надано належної оцінки доказам, а також не досліджені всі обставини справи, а також те, що судом невірно застосовано норми матеріального права, колегія суддів оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищевикладеними обставинами.

Судовою колегією порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010 року не встановлено.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1