У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Луньо К.А.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 2 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Надичівської сільської ради, з участю третіх осіб: Жовківської державної нотаріальної контори, Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на частку спадкового майна колгоспного типу двору; зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету вказаної сільської ради,-

в с т а н о в и л а:

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 2 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за позивачем право власності на спадкове майно колгоспного двору (будинковолодіння № 2 на вулиці Зеленій в с. Гребінці Жовківського району) за заповітом після смерті батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5: по 1/10 частині після смерті кожного. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_1

В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права при неповно зясованих обставинах справи. Зазначає, що спадкування має проводитися сторонами в рівних частинах, оскільки на день смерті ОСОБА_5 колгоспних дворів не існувало. Судом не взято до уваги, що спірне будинковолодіння збудоване батьками сторін як подружжям. Діти і внуки членами двору не були, не брали участі в будівництві, не понесли жодних витрат та не набули права власності на майно. Сільська рада не вправі була виносити оспорюване рішення. Просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні вимог по первісному позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, заперечення, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в шлюбі. ОСОБА_4 помер 3 січня 2006 року. ОСОБА_5 померла 12 вересня 2007 року. Будівлі в с. Гребінці по вул. Зелена, 2 Жовківського району Львівської області на підставі рішення виконкому Надичівської сільської ради № 35 від 13 лютого 1996 року зареєстровані за ОСОБА_5

Господарство в с. Гребінці по вул. Зелена 2 відносилося до колгоспного типу двору станом на 30 червня 1990 року і в такому значилися: ОСОБА_5, як голова двору, її чоловік - ОСОБА_4, дочка ОСОБА_3 та її двоє дітей - ОСОБА_6, ОСОБА_7

Рішенням Надичівської сільської ради № 2 від 28 лютого 2008 року проведено розподіл часток колишнього колгоспного типу двору і частка кожного члена двору становить по 1/5 частині, а отже і частка ОСОБА_5 та ОСОБА_4 становить також по 1/5 кожного.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 червня 1983 року із наступними змінами та доповненнями, спадщина на майно колгоспного типу двору відкривається лише після смерті останнього члена двору. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу в радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року із наступними змінами встановлено, що до правовідносин, які виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі аналізу наявних в справі доказів, зокрема, із погосподарських книг Надичівської сільської ради за 1986-1990, 1990-1996-2000 роки, судом встановлено, що господарство в с. Гребінці по вул. Зелена 2 Жовківського району відносилося до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_5, членами двору - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6, а відтак всі члени двору мали право на рівні частки в майні двору. Суд прийшов до висновку, що рішенням Надичівської сільської ради № 2 від 28 лютого 2008 року вірно проведено поділ часток майна двору його членам, які значилися в дворі станом на 30 червня 990 року і 15 квітня 1991 року, та зареєстровано право їх власності в рівних частинах, оскільки право обліку та реєстрації органом місцевого самоврядування передбачено ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя розпорядилися належним їм на час смерті майном і заповіли таке в рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Ці заповіти не змінено і не скасовано. Оскільки спадкодавцям ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на день смерті належало по 1/5 частині майна бувшого колгоспного двору, то відповідно позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають право на спадкування за заповітом по ? частині належного батькам майна, що становить по 2/10 частки, тобто по 1/10 після смерті кожного, і складає 1/5 частину від всього будинковолодіння.

ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1270 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, оскільки значиться зареєстрованою та проживала в дворі разом з померлими батьками, подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини на підставі якої відкрито спадкову справу № 243/2008.

ОСОБА_1 за рішенням суду визначено додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, що забезпечує її право і реальну можливість для прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів, відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Жовківського районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 2 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: