Справа № 2-194/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 листопада 2010 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Мокрецького В.І., за участю секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, комунального підприємства 'Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації", управління Держкомзему у Житомирському районі про визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна стосовно покупця недійсним та визнання покупцем іншу особу, про визнання недійсним державного акта на право власності на землю, про визнання недійсною реєстрацію права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ

Позивачка просить суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та надвірних будівель по вул. Набережній, 10 в с. Піски Житомирського району, укладений 14.03.2003 року між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_3 в частині, що стосується покупця ОСОБА_3; визнати недійсним договір купівлі-продажу присадибної ділянки загальною площею 0.32 га, укладений 14.03.2003 року між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_3 в частині, що стосується покупця ОСОБА_3; визнати недійсною реєстрацію права власності на вказаний будинок з надвірними будівлями за ОСОБА_3; визнати недійсними державні акти про право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки площею відповідально 0.2500 га та 0.0590 га, що видані на ім'я останньої 09.06.2003 року, а також визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на вказаний будинок, надвірні будівлі та земельні ділянки. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що все спірне нерухоме майно придбане нею за її ж гроші, але покупцем в оспорюваних договорах купівлі-продажу від її імені виступила дочка, тобто відповідачка ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 позов підтримав з тих же підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала, оскільки спірне майно були придбано нею, але для позивачки та за гроші останньої.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, у звязку з тим, що спірне майно є спільною сумісною власністю відповідачів ОСОБА_8, оскільки було придбано під час їх шлюбу. Окрім цього, представник відповідача просить суд застосувати позовну давність, оскільки позивачці з 2003 року було відомо, що в оспорюваних договорах покупцем вказана ОСОБА_3

Інші відповідачі до суду не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили, тому суд розглянув справу без їх участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2003 року між ОСОБА_5, як продавцем, та ОСОБА_3, як покупцем, укладені договори купівлі-продажу житлового будинку №10 з господарськими та побутовими спорудами, а також земельної ділянки для обслуговування вказаних будівель та ведення підсобного господарства загальною площею 0.32 га, яка розташована по вул. Набережній в с. Піски Житомирського району Житомирської області. На підставі вказаних договорів за відповідачкою ОСОБА_3 в державних органах зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно та 09.06.2003 року на її імя видані державні акти про право власності останньої на земельні ділянки площею 0.2500 га, для обслуговування згаданого житлового будинку, та площею 0.0590 га, для ведення особистого селянського господарства.

Судом не встановлено підстав визнання оспорюваних правочинів недійсними, які передбачені у другому параграфі 16 глави IV розділу ЦК України. Вищевказані договори купівлі- продажу спірного нерухомого майна не суперечать чинному законодавству та відповідають загальним вимогам необхідним для чинності правочинів, тобто відповідають ст. 203 ЦК України.

Доказів про спростування викладеного, позивачкою не надано.

Доводи представника позивача про те, що позивачка ОСОБА_2 являється покупцем спірного нерухомого майна, є безпідставними, оскільки за правилами ст. 245 ЦК України, для

укладання ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 оспорюваних договорів купівлі-продажу, необхідна нотаріально посвідчена довіреність ОСОБА_2 на вчинення від її імені представником ОСОБА_3 даних правочинів. У звязку з цим, не може вплинути на розгляд справи покази свідків про укладання оспорюваних договорів ОСОБА_3, як представником ОСОБА_2, оскільки згідно до ст. 218 ЦК України рішення суду в даному випадку не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Водночас, у відповідності до ст. 237 ЦК України не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені. Отже, відповідачка ОСОБА_3 не може вважатися представником ОСОБА_2 під час укладення 14.03.2003 року вказаних договорів.

Не має правового значення для вирішення даного спору розписка складена ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_9 в якості позики 7000 грн., оскільки ані ОСОБА_2, ані ОСОБА_9, не є сторонами договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна. В даному випадку між вказаними особами існують інші правовідносини щодо виконання ОСОБА_2 грошового зобовязання перед ОСОБА_9.

З огляду на викладене суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення з моменту отримання його копії, може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення з моменту отримання його копії, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя:

02.11.10