Справа № 2-830 за 2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Яркіної С.В.

при секретарі Соколовській Т.В.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики в якому зазначила, що 01 грудня 2007 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, який було оформлено у вигляді розписки, за яким позивачка передала відповідачу 15 000 доларів США, що на той час було еквівалентом 75 750 грн, про свідчить видана позивачці розписка. Відповідач зобовязався повернути ці гроші не пізніше 01 червня 2008 року, але до теперішнього часу їх не повернув, тому позивачка була змушена звернутися до суду з цією позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 суму основного боргу в розмірі 75 750 грн., судові витрати в сумі 757 грн. 50 коп. та витрати по сплаті ІТЗ в сумі 30 грн.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, про що власноруч написав відповідну заяву.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 15 000 доларів США та зобовязався їх повернути до 01.06.2008 року, що підтверджується копією розписки, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідач зазначені кошти в оговорений в розписці строк не повернув, свої зобовязання перед позивачкою не виконав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України вбачається, що на підтвердження укладення усного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Позивачка надала суду розписку ОСОБА_3 про отримання суми позики, написання якої відповідач в судовому засіданні підтвердив.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договору.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Таким чином, виходячи із договору позики відповідач ОСОБА_3 повинен сплатити позивачці ОСОБА_2 75 750 грн. суму основного боргу, що є еквівалентом 15 000 доларів США, 757 грн. 00 коп. сплачене державне мито та 30 грн. сплаченого ІТЗ, а всього стягнути 76 537 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 74, 84, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу за договором позики у розмірі 75 750 (сімдесят пять тисяч сімсот пятдесят) гривень 00 копійок, судові витрати в сумі 787 гривень 00 копійок, а всього стягнути 76 537 (сімдесят шість тисяч пятсот тридцять сім) гривень 00 копійки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя С.В. Яркіна