Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого Стефанів Н.С.

суддів Проскурніцького П.І., Павлишиної А.Т.

секретаря Сідорука А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про зобовязання виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2008 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, мотивувавши свої вимоги тим, що він є інвалідом 3 групи та відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому щорічно до 5 травня повинна надаватися разова грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, проте всупереч вимогам вказаного закону, грошова допомога призначена за 2004-2007 роки виплачувалася йому не в повному обсязі.

Просив зобовязати управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської міської ради виплатити в його користь суми недоплаченої разової щорічної допомоги за 2004 -2007 роки як учаснику бойових дій, у розмірі 7251, 15 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2008 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, зазначивши, що суд першої інстанції в постанові послався на Закони України про Державний бюджет на відповідні роки, де були зазначені суми цієї допомоги в розмірах менших за розміри, вказані в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки фінансові можливості Державного бюджету України у 2004 -2007 роках не дозволяли здійснювати ці виплати в розмірах передбачених Законом України «Про статус ветеранів

____________________________________________________________________________

Справа №22-ц-2079/2010 р. Головуючий у І інстанції Басай О.В.

Категорія 57 Суддя-доповідач ОСОБА_2

війни, гарантії їх соціального захисту». Апелянт вважає, що твердження про обмеженість в коштах державного бюджету порушує норми ст.. 22 Конституції України, де зазначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, що було підтверджено рішеннями Конституційного суду за відповідні роки.

Просить постанову Івано-Франківського міського суду скасувати та постановити нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги до управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради щодо виплати щорічної разової матеріальної допомоги за 2004-2007 роки в розмірі 7251, 15 грн.

Міністерство фінансів України подало заперечення на апеляційну скаргу, зазначивши, що міністерство фінансів України не здійснює виплат щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому позовні вимоги до Мінфіну не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і задоволенню не підлягають.

Також в запереченні зазначено, що рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі, тому у 2007 році на момент виплати позивачу разової грошової допомоги ветеранам війни були чинними ст.. 29 та п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», у 2008 році, на момент виплати щорічної грошової допомоги, відповідно був чинним п. 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і задоволенню не підлягають, а тому просять суд в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон), інвалідам війни ІІІ групи щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням, серія Б №547298, виданим управлінням праці та соціального захисту населення м. Калуш 27 квітня 2007 року (а.с. 3)

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що норми законів України про Державний бюджет України на 2004-2007 роки згідно ч. 3 ст. 4 Бюджетного кодексу України були пріоритетними при конкуренції з нормами Закону, а тому саме вони підлягали до застосування у спірних правовідносинах.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону здійснювалася у розмірі 130 грн. для інвалідів війни ІІІ групи. Згідно ст.. 34 Закону України «Про Державний бюджет на 2005 рік» та ст.. 30 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» у 2005-2006 роках дана виплата здійснювалася у розмірі 270 грн. Згідно ст.. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» зазначена допомога виплачувалась у розмірі 300 грн.

Пунктом 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію названої норми в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги зупинено на 2007 рік, ст.. 29 встановлено виплату цієї допомоги у розмірі 300 грн. Рішенням Коституційного Суду України від 09 липня 2007 року, вказані положення Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що дії відповідачів по нарахуванню та виплаті щорічної грошової допомоги інвалідам війни за 2007 рік не можуть бути визнані протиправними.

Колегія суддів вважає такий висновок обгрунтованим, оскільки ст.. 29 та п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 09 липня 2007 року, а виплата разової грошової допомоги здійснювалася до 5 травня 2007 року в період, коли наведені норми Закону були чинними, а їх виконання обовязковим для управління праці та соціального захисту населення.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих правовідносинах, суди повинні застосовувати положення закону з врахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Таким чином, дії відповідача на час виплати позивачу зазначеної Законом одноразової грошової допомоги були правомірними та узгоджувалися з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України.

З огляду на викладене, правильними є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачу було виплачено ті суми щорічної допомоги, як і передбачено законом, який діяв на час призначення і виплати вищезазначеної разової допомоги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 304-1, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2008 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Н.С.Стефанів

Судді П.І. Проскурніцький

ОСОБА_3