Справа № 2-366/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.В., позивачки, її представника, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору - доручення на інформаційні послуги та супроводу по працевлаштуванню, стягнення 4324 грн. 61 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання виконаним спірного договору в повному обсязі, стягнення 1500 грн. моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору - доручення на інформаційні послуги та супроводу по працевлаштуванню (далі - Договір), стягнення 4324 грн. 61 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн на відшкодування моральної шкоди. Позивачка зазначила, що 04.06.2009 між сторонами укладено вказаний договір, за умовами якого відповідач зобовязався відкрити їй службову візу до ОСОБА_3 та працевлаиггувати її там за її спеціальністю - маляра-штукатура. Всупереч цьому, відповідач не надав інформацію та документальне забезпечення її працевлаштування. Посилаючись, що діями відповідача їй завдано матеріальна та моральна шкода, просила стягнути з ОСОБА_2 4324 грн. 61 коп. матеріальних збитків та 5000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання виконаним в повному обсязі Договору, стягнення моральної шкоди вказуючи, що предметом вказаного договору є факт здобуття ОСОБА_1 робочої візи і дозволу на роботу в країні Європейського Союзу - Польщі. Усі умови договору ним виконані своєчасно, відповідачка отримала робочу візу і дозвіл на роботу в ОСОБА_3, без зазначення робочого місця. Втім, саме позивачка порушила умови договору, відмовившись від підписання акта виконаних робіт. Посилаючись, що діями ОСОБА_1 йому завдано також моральна шкода, просив стягнути з неї 1500 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні кожна із сторін підтримала свої вимоги та не визнала зустрічні.

Позивачка стверджувала, що відповідач лише відкрив їй візу. Після отримання візи вона неодноразово зверталася до відповідача щодо виконання укладеного договору, тобто працевлаштування її в ОСОБА_3 за спеціальністю, проте відповідач не відповідав на телефонні дзвінки, уникав зустрічі з позивачкою, внаслідок чого вона змушена була укласти угоду з іншою аналогічною фірмою. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник позивачки давала аналогічні пояснення.

ОСОБА_2 вважає позов ОСОБА_1 безпідставним. Він пояснив, що його партнерами є іноземна компанія. За зверненням ОСОБА_1 він протягом часу з 25.05.2009 по 04.06.2009 року виконував певну роботу, виготовляв документацію. Всі умови договору, укладені між сторонами він виконав. Окрім цього, за особистим проханням позивачки, поза умовами Договору, він отримав одне вакантне робоче місце в м. Лодзь для позивачки, проте остання відмовилась від цієї роботи, за власною ініціативою уклала договір з іншою фірмою в м. Одеса. Просив зустрічний позов задоволити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають зобовязальному праву. Суд розглядає справу в межах позову.

За умовами договору - доручення №06-04 на інформаційні послуги та супроводу по працевлаштуванню від 04.06.2009 року, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 отримує, а відповідач надає інформацію по тимчасовому працевлаштуванні в країнах Європи, на основі діючого законодавства України та країн ЄС. Реалізацією вказаного Договору є факт отримання ОСОБА_1 робочої (довгострокової або студентської) візи і дозволу на роботу (проходження практики, стажування) в країні Євросоюзу. ОСОБА_3. Відкриття службової візи, як вказує позивачка, сторонами у договорі не передбачалося, (а с. 8-10).

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що він діє з моменту підписання до моменту його реалізації, тобто отримання замовником робочої візи. Позивачка не заперечує факт отримання нею візи та дозволу на роботу в ОСОБА_3. Зазначене також підтверджується копією закордонного паспорту ОСОБА_1 № АХ 491280, з якого вбачається, за візою остання має право знаходитися на території ОСОБА_3 з 15.06.2009 по 15.12.2009 року.

Відповідно до копії бланку - заявки від 19.04.2009 року ОСОБА_1 запропоновано роботу за посадою робітник фабрики полу фабрикатів «Дакри» м. Лодзь, проте остання від запропонованої вакансії відмовилася, про що складено акт. Окрім того, позивачка відмовилась також від підпису в акті виконаних робіт від 19.06.2009 року.

За правилами ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що умови Договору відповідачем виконано, позивачка фактично сама відмовилась від працевлаштування на запропонованій їй посаді, уклала договір з іншою фірмою про працевлаштування за кордоном, та виїхала в м. Одеса. А тому, на думку суду, її позов про розірвання Договору, задоволенню не підлягає. Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування 4324,61 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди є похідними, а тому вони також залишаються без задоволення.

Суд вважає, сторонами виконано всі істотні умови договору, а тому він є таким, що виконаний у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.І ст. 23 ЦК України право на відшкодування моральної шкоди має особа, права якої порушені. Як записано у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 3.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» (зі змінами) моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб. Втім, ОСОБА_2 не додано жодних доказів про те, що його права порушені протиправними діями ОСОБА_1, а тому в цій частині його позов задоволенню не підлягає.

Ураховуючи матеріали справи в їх сукупності, загальні засади цивільного законодавства, а саме справедливість, добросовісність, розумність, суд керуючись: ст.ст. 15,16,23,611,623,642,651,1046-1050 ЦК України, ст.ст.57, 60,61,130,п,4 ст. 169, 212, 213, 215,218,224,225,226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенню позову ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору - доручення на інформаційні послуги та супроводу по працевлаштуванню, стягнення 4324 грн. 61 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати Договір доручення на інформаційні послуги та супроводу по працевлаштуванню від 04.09.2009 року, укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таким, що виконаний в повному обсязі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та 17 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Така заява подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Житомирський районний суд.

Суддя: С.Г. Баренко