АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 7961 Головуючий суддя І інстанції Дектярчук
Провадження № Суддя доповідач Черкасов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого КукліноїН.О.

Суддів Черкасова В.В.

ОСОБА_1

При секретарі Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовом&gp; засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонд) України в Лозівському районі Харківської області про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобовязання вчинити перерахунок і виплату пенсії та надання безвідкладного судового захисту

по апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області

на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 березня 2010 року

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень, зобов'язання вчинити перерахунок і виплату пенсії.

В обгрунтування вимог зазначав, що він має статус громадянина, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи. 1 категорії, інваліда 3 групи. На підставі Закону України від 28.02.19991 року № 796-Х11 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоровю, розмір яких повинен визначатися з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, а пенсійний фонд визначив розмір зазначених пенсій згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» виходячи з базової величини для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду заподіяну особам, віднесеним до 1 категорії, встановленої в розмірі 19.9 і грн. Також позивач вказує на те, що відповідно до ст. 50 та ст.54 вищевказаного закону він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком і розмір його пенсії по інвалідності не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Проте відповідач всупереч вимог закону відмовляється здійснити відповідний перерахунок цих пенсій.

Відповідачі - Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області у своїх письмових запереченнях на позов посилалось на те, що органи Пенсійного фонду при нарахуванні позивачеві пенсії виходили із розмірів та порядку, встановлених відповідними постановами Кабінету Міністрів України.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 березня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області щодо відмови позивачу в перерахунку державної та додаткової пенсії та її виплаті відповідно до ч.4 ст. 54, ст.. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов' язано Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області провести перерахунок та виплатити державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду здоровю з 22 травня 2008 року відповідно до ст..50.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із встановленого законом мінімальної пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Справу в апеляційній інстанції просить розглядати без участі представника фонду.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши наведені в скаргах доводи та перевіривши матеріали справи знаходить апеляційні скарги не підлягаючою задоволенню виходячи з наступного.

Матеріали справі свідчать, не заперечується сторонами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і йому встановлено третю групу інвалідності.

Відповідно до ст.. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність права позивача на призначення та виплату пенсій у розмірах, встановлених вищезгаданим законом, є визначальним для вирішення даного спору.

Крім того, таке право позивачеві гарантується Конституцією України , статтею 46 якою передбачено право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової &? ;оо тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.,19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві підлягають застосуванню положення ст.. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»., а не постанова Кабінету Міністрів №1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», на підставі якої позивачеві здійснено нарахування пенсії, та інші постанови Кабінету Міністрів України якими істотно звужується обсяг встановлених законом та гарантованих Конституцією України прав н соціальний захист.

Також правильно судом першої інстанції не взято до уваги заперечення пенсійного фонду щодо застосування до спірних правовідносин ч.5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте надання такого права Кабінету Міністрів України не означає надання права на встановлення порядку, направленого на звуження змісту та обсягу прав позивача на отримання пенсій відповідно до розмірів, встановлених Законами України.

Правильним є і висновок суду першої інстанції, що за основу при нарахуванні позивачеві пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з чинним законодавством визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та обставин справи.

Судова колегія , перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308. 313, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області відхилити.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвата апеляційного суду набирає законної сили негайно 'і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді