Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №2-636/10
Рішення

іменем України

20 січня 2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Шевчук А.М, при секретарі Крушевській Л.Л., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, упродовж: останніх чотирьох років вони із дружиною не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, в даний час він створив нову сім»ю із іншою жінкою та має намір узаконити ці відносини.

У попередньому судовому засіданні позивач не відмовився від вимог. Пояснив, що миритися не бажає, просить судових витрат йому не повертати та покласти на нього витрати за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Відповідач позов визнала, погодилася з мотивами розірвання шлюбу, про що надала суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. Пояснила, що миритися також: не бажає.

Судом роз»яснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем. ОСОБА_2 намірів не змінила, наполягає на постановленні рішення у попередньому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 cm. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому cm. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 cm. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що з 02 квітня 1987 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.З).

Сторони не оспорили, що неповнолітніх дітей від шлюбу не мають (а.с.4).

Суд, згідно ч.2 cm. 112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з дітей, що мають істотне значення.

Сторони про примирення не клопочуть.

Як пояснив позивач, з яким погодилася відповідач, через постійні сварки сімейне життя не заладилося, упродовж: останніх чотирьох років подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин, на даний час позивач створив нову сім»ю із іншою жінкою та має намір узаконити ці стосунки. Таким чином, формальне збереження шлюбу, тобто його реєстрація, істотно суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивач просить судових витрат йому не повертати та на нього покласти витрати щодо одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 130,174 ЦПК України, cm. 112 СК України, суд ,-

вирішив :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 02 квітня 1987 року міським відділом ЗАГС м. Бердичів Житомирської області, актовий запис №253.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 10 грн. державного мита, звільнивши від таких витрат ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК України.

Суддя:

і