Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа №2-3737/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2010 року, Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого - судді Костюченка Г.С., при секретарі - Орданової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Миколаївської міської ради, комунальному підприємству житлової експлуатаційної конторі «Південь» про визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2010р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконкому Миколаївської міської ради та комунальному підприємству житлової експлуатаційної конторі «Південь» про визнання права користування житловим приміщенням, квартирою № 21 по вул. Миколаївській, 11 в м. Миколаєві і зобовязання ЖКП «Південь» укласти з позивачем договір найму вказаної квартири.

Свої вимоги мотивував тим, що він з 1995р. постійно проживав в спірної квартирі однією сім'єю з матірю, але зареєстрований за цією адресою не був. Після смерті матері - 09 травня 2010р., позивач продовжує проживати в спірній квартирі, сплачувати комунальні послуги.

В звязку з чим просив позов задовольнити. Визнати за ним право користування зазначеним вище житловим приміщенням і зобовязати ЖКП «Південь» укласти з позивачем договір найму вказаної квартири.

В судовому засіданні позивач, представник позов підтримали.

Представник відповідача - Виконкому Миколаївської міської ради у судовому засіданні позов не визнав.

Представник відповідача - ЖКП «Південь» у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторін, представників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить державному житловому фонду. У вказаній квартирі була зареєстрована ОСОБА_2 - матір позивача.

09 травня 2010р. ОСОБА_2 померла.

Позивач зазначав, що постійно проживав з матірю за адресою: квартира АДРЕСА_2 з 1995 р.

Проте, позивач не надав суду переконливих доказів в підтвердження постійного проживання з матерю з 1995р. за спірною адресою, ведення спільного господарства та доказів постійного проживання на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 65 Житлового Кодексу України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

ОСОБА_2 не надавала письмову згоду про реєстрацію позивача у спірне приміщення. Тобто не був виконаний передбачений законодавством порядок вселення.

Факт не проживання позивача за спірною адресою підтверджується показами свідка - дільничого інспектора Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївський області ОСОБА_3 та письмовими доказами, наявним в матеріалах справи.

Покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 суд не може взяти до уваги, оскільки вони суперечать добитим у судовому засіданні доказам.

Копії платіжних документів про сплату позивачем комунальних послуг по спірному житловому приміщенню, які були надані позивачем не є підставою набуття права користування житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку, що позивач не набув права користування спірним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 64, 65 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 212, 214, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконкому Миколаївської міської ради, комунальному підприємству житлової експлуатаційної конторі «Південь» про визнання права користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: