АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5062/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

08 червня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Осіяна О.М.,

суддів Каратаєвої Л.О., Деревянка О.Г.

при секретарі Кононенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа третя Дніпропетровська державна нотаріально контора про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2010 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Дніпропетровська державна нотаріально контора та визнано недійсним заповіт від 27 листопада 2004 р. посвідчений третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою від імені ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2 та зареєстрованого за № 2-3175. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, встановив, що ОСОБА_4, який помер 06.02.2005 р., на праві приватної власності належало 32/100 частини домоволодіння, розташованого в м. дніпропетровську, вул. Івана Франка, 47, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17 липня 1992 р. (а.с.41-42).

13.10.1992 р. ОСОБА_4 склав нотаріально посвідчений заповіт, в якому заповідав все своє майно дружині ОСОБА_5, а у разі її смерті - дочці - ОСОБА_3 (а.с.10). 27.11.2004 р. ОСОБА_4 було складено інший заповіт на все майно на імя ОСОБА_2 (а.с.43-44).

Відповідно до акту № 32 судово-психіатричної експертизи від 05 листопада 2009 р. (а.с.103-105) ОСОБА_4 станом на 27 листопада 2004 р. мав хронічний стійкий психічний розлад в формі судинної (атеросклеротичної) деменції та не міг розуміти значення свої дій та керувати ними. Мотивувальна частина висновку містить посилання на те, що ознаки хронічного стійкого психічного розладу почали проявлятися у ОСОБА_4 примірна у 2000 р. та к 2003 р. призвели до порушення вищих функцій кори головного мозку, втраті критичної та адаптаційної здатності.

У відповідності до ч.1 ст.225 ЦК України право чин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зробив вірні висновки про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Вказаний висновок ґрунтується на встановлених судом обставинах справи і вимогах закону.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до критикування висновку судово-психіатричної експертизи, переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців.

Судді