Справа №2-2378/10
код суду - 0707
РІШЕННЯ

іменем України

15 листопада 2010 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Курах Л.В., при секретарі Золтан В.М., з участю представника позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3.розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 121320,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою про стягнення солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 120000, 00 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що розпискою від 10 вересня 2008 року нею було передано ОСОБА_4 на придбання квартири в м.Мукачево по вул. Івана Франка,144/45 завдаток у розмірі 500 доларів СІ1ІА, що на момент видачі розписки становило 2350,00 гривень, а 15 вересня 2008 року готівкою передано і вартість квартири в розмірі 12000 доларів США, що було еквівалентно 56400,00 гривень. Взамін отриманих коштів ОСОБА_4 надала позивачці від свого імені нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження квартирою, а також в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 передала документи, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на зазначену квартиру ( витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру та заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду). ОСОБА_2 вказує на те, що станом на сьогоднішній день на квартиру по вул..І.Франка,144/45 в м.Мукачево, яку вона придбала у ОСОБА_4 накладено заборону, оскільки об»явився син колишнього власника квартири. Так як Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області відмовлено у порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_4, просить стягнути солідарно з відповідачів майнову шкоду, тобто передані на придбання кошти в розмірі 12500 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 100000,00 гривень. Внаслідок завдання неправомірними діями з боку відповідачів значної моральної шкоди, що проявилась у втраті спокою та врівноваженості, просить стягнути на її користь 20000,00 гривень завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 подала заяву про зменшення позовних вимог, а саме просила стягнути суму боргу в розмірі 117 320 грн. з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, так як під час розгляду справи ОСОБА_3 було повернуто суму передану йому за його послуги.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні уточнений позов та його мотиви підтримали, просили позов про стягнення суми боргу з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що є знайомим ОСОБА_2 Був присутнім при отриманні саме основної частини суми грошей, а не завдатку від ОСОБА_2 ОСОБА_4, так як в той час знаходився разом з ОСОБА_7 за скляною стінкою на балконі де вони курили. ОСОБА_5 зустрів виходячи з приміщення.

Свідок ОСОБА_7 показав, що є знайомим ОСОБА_2. 15 вересня 2008 року він зайшов до офісу ОСОБА_2 в гості. Так як вона була зайнята, оскільки в неї в кабінеті знаходився ОСОБА_3 та ОСОБА_4, він вийшов разом з ОСОБА_6 на балкон покурити, однак він бачив, як його знайома передавала ОСОБА_4 гроші, а саме долари і більше 10 тисяч. Коли він виходив він зіткнувся за дверима з молодим чоловіком, якого він тоді ще не знав, але тепер знає що це був ОСОБА_5

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25 липня 2008 року за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1. На підставі рішення суду КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 19 серпня 2008 року здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на вищезазначену квартиру, що підтверджується витягом про реєстрацію права вланості на нерухоме майно від 19 серпня 2008 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19 серпня 2008 року, виданими КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

10 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з метою забезпечення зобов»язання укласти у подальшому договорів купівлі-продажу квартири по вул..І.Франка,144/45 за ціною 12000 доларів США складено розписку, згідно умов якої вони домовились укласти договір купівлі-продажу квартири у строк до 15 вересня 2008 року та позивачкою передано відповідачці ОСОБА_4 500 доларів США. Цю суму ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визначили як завдаток. Однак, як у визначений в розписці строк, так і в подальшому договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було.

Відповідно до ст..570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього з договором платежів, на підтвердження зобов»язання і забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внесення завдатку як способу виконання зобов»язання може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання яке б мало випливати із договору укладеного сторонами. У разі коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі, є авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони були передані.

Так як договору купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону між позивачкою та відповідачкою укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору ОСОБА_2 500 доларів США є авансом, відповідно підлягають поверненню.

Отже, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивачки сплаченого останньою авансу в розмірі 500 доларів США, що на день винесення рішення згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.11.2010 року еквівалентно 3964,85 гривень.

Щодо позовних вимог в частині стягнення на користь позивачки 12000 доларів США, то такі не підлягають задоволенню судом з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим с рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не було надано суду жодного належним чином оформленого документу на підтвердження того, що вона 15 вересня 2008 року передала Дорій < Е. 12000 доларів США за придбання квартири. Видана ОСОБА_415 вересня 2008 року строком на три роки нотаріально посвідчена довіреність, якою вона уповноважила позивачку розпоряджатись (продавати, здавати в оренду) своєю «вартирою, не свідчить про перехід права власності на цю квартиру до позивачки ~а не підтверджує факт сплати коштів останньою.

Згідно ст..59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст..1087 ЦК України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов»язані із здійсненням підприємницької діяльності, можуть провадитись у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді.

Отже, підтвердженням здійснення розрахунків між фізичними особами є розрахункові документи. Покази свідків не можуть використовуватись як засіб доказування факту передачі грошей.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд констатує, що відповідно до роз»яснень в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вимог ст..23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Враховуючи те, що законом не передбачено стягнення моральної шкоди в даних правовідносинах, то позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Твердження позивачки про солідарність обов»язку відповідачів відшкодувати їй матеріальну та моральну шкоду не ґрунтуються на вимогах законодавства. Позивачкою не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 перебував у зобов»язальних відносинах із нею, отримував від неї кошти або вчинив неправомірні дії щодо неї чи її майна, отже правових підстав для стягнення з такого на користь ОСОБА_2 коштів суд не знаходить.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до ст.,88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. З, 10, 16, 59, 60, 88, 110, 209, 209-215 ЦПК України, ст. ст.ст. 23,570,1087 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Зменшений позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 3964,85 гривень та судові витрати в розмірі 51,00 гривень державного мита та 120 гривень на відшкодування витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 20 липня 2010 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча Л.В.Курах