справа № 2-3400/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Броварах про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «дітям війни»,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України у м. Броварах.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» належить до соціальної групи «діти війни». Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких йому повинна була нараховуватись державна соціальна допомога. Разом з тим, відповідач не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії. Просила зобов'язати нарахувати та виплатити їй несплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 січня 2006 року по 01 квітня 2010 року в розмрі

Позивач у судове засідання не зявився, направивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Броварах у судове засідання не зявився, проте надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову із викладом обставин справи та обґрунтуванням необхідності відмовити в задоволенні позову. Зокрема щодо вимог позивача відносно зобов'язання нарахування йому щомісячної соціальної державної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2008 рік, міститься обґрунтування, про те, що Законом України від 28.12.2007 р. № 107-VI в статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було внесено зміни, якими змінено розмір підвищення та встановлено, що дане підвищення виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, і становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01.01.2008 року особам, які входять до соціальної категорії дітей війни, було нараховано та виплачується дане підвищення відповідно до встановлених розмірів, в тому числі і ОСОБА_5 Також просив застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності.

Заслухавши пояснення позивача у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач відноситься до соціальної групи «діти війни» відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується посвідченням серії АД №102820 ( 370489 ). Позивач є пенсіонером за віком, пенсію отримує в ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України у м. Броварах. Цей статус позивача відповідачем не заперечувався, крім того статус «дитина війни» визначається автоматично по даті народження пенсіонера в період з 03.09.1927 по 02.09.1945 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01.01.2006 р.).

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено, як і в 2006 році було зупинено цю ж норму Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зворотньої дії в часі не має, відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється.

Рішень щодо аналогічних норм Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» Конституційним Судом України не приймалось.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107- VІ від 28.12.2007 року (далі - ОСОБА_5 №107- VІ ) встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

22 травня 2008 року Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону №107- VІ, зокрема пункт 41 розділу ІІ.

Що стосується 2009 року, то після Рішення Конституційного Суду від 22 травня 2008 року зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» більше не вносились, тому залишаються чинними положення цієї статті і після 31 грудня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей ОСОБА_5 передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_5 є ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Броварах.

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідного управління Пенсійного фонду України нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дитині війни у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо зобовязання відповідача призначити щомісячне підвищення до пенсії як «дитині війни», оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено такі повноваження.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» №590 від 27.04.2006 року витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення якщо компенсація сплачується іншою особою, не повинна перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Однак, позивачем, крім копії рахунку на суму 300 грн. та квитанції про сплату позивачем на рахунок ТОВ «Надія» 300 грн., не надано інших доказів оплати цієї допомоги, зокрема, відомостей про кількість часу, протягом якого йому надавалися такі правові послуги, у звязку з чим неможливо визначити розмір компенсації витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення на його користь судових витрат на правову допомогу не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Крім того, представник відповідача у своєму запереченні заявив клопотання про застосування позовної давності до вимог по яких минув строк позовної давності, встановлений законодавством у три роки.

Приймаючи до уваги, що поважних причин пропуску строку позовної давності стосовно позовних вимог щодо стягнення недоплачених коштів за 2006 рік, позивач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення зазначеного строку.

За таких обставин, суд приходить до висновку що дії відповідача щодо неправильного нарахування та виплати позивачу соціальної допомоги є частково неправомірними, тому необхідно зобов'язати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Броварах здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_5 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно з підвищенням пенсії на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 46, 55, 124 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на підставі положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та провести відповідні виплати за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року і з урахуванням уже здійснених виплат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин