Справа № 2-25/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року Кіровський райсуду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Шилової Л.М.

при секретарі Гончар А.П.

з участю адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ: Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 щодо житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вулиці Московській, 24/2 в м. Кіровограді та визнати дійсним попередній заповіт ОСОБА_5 на її, позивачки, користь. На обґрунтування вимог позивачкою вказано, що 08 квітня 2007 року померла її бабуся ОСОБА_5, в зв'язку із чим відкрилась спадщина на належне їй вказане домоволодіння. З 2003 року ОСОБА_5 хворіла, а тому вона -позивачка постійно піклувалась про бабусю, здійснювала догляд за нею, лікувала її за власні кошти, проживаючи з нею поряд у флігелі вказаного домоволодіння. 01.06.2005 року бабуся була прооперована, в зв'язку із чим вона знову її доглядала. 03.06.2005 року бабуся, бажаючи їй віддячити за турботу, склала заповіт, яким всім своїм майном розпорядилась на її позички - користь. В послідуючім бабуся неодноразово проходила лікування у онкодиспансері, яке вона - позивачка також оплачувала за власні кошти. У листопаді 2006 року бабуся злягла і по сплину двох тижнів, намагаючись самостійно піднятись, вона впала та зламала ногу та руку, після чого більше уже не ходила, ставши "прикутою" до ліжка. Незважаючи на постійний догляд та лікування стан здоров'я бабусі погіршився, вона стала поводитись незвично: то нормально розмовляла, то починала на всіх кричати, у неї з'явились неадекватні думки, розказуючи, що у неї ноги болять від того, що вона бігає по ночам, іноді не впізнавала людей, які до неї приходили. Після Нового 2007 року ОСОБА_5 стало зовсім зле, вона замкнулась в собі, пояснюючи, що спілкується із своїм померлим сином, та що разом із своєю матір'ю, яка також померла, ходила до свого сина на кладовище, та що збирається до них у гості. Люди які приходили до ОСОБА_5 у гості, після її відвідин стали говорити, що із нею щось не гаразд, оскільки вона забувала про що говорила, продовжувала розмову про інше. Після смерті ОСОБА_5 вона, звернувшись до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, дізналась, що зо два місяці до смерті ОСОБА_5 у лютому 2007 року склала інший заповіт, але уже на користь дружини свого померлого сина, тобто на користь відповідачки. Позивачка вказала, що відповідачка, скористалась безпораднім станом ОСОБА_5 та зловживаючи її довірою, шляхом обману умовила ОСОБА_5, яка не усвідомлювала значення своїх дій, підписати новий заповіт. Позивачка зазначила також і те, що відповідачка за два тижні до смерті безпорадну ОСОБА_5 закривала останню у її власному будинку, при цьому утримуючи у себе ключі, до ОСОБА_5 не допускала, позбавивши її - позивачку у такий спосіб від спілкування та догляду за нею.

За ухвалою Кіровського райсуду м. Кіровограда від 25 червня 2008 року було прийнято зміну позивачки ОСОБА_3 підстави позову до ОСОБА_4

-2-Вікторівни про визнання заповіту недійсним: з підстави, передбаченої ст.230 ЦК України, згідно якої правочин може бути визнаний недійсним, якщо одна сторона правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення на підставу за ч.І ст.225 ЦК України, згідно якої правочин може бути визнаний недійсним, якщо був вчинений дієздатною фізичною особою в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати.

За зміненою позивачкою ОСОБА_3 підставою позову до відповідача ОСОБА_4 про визнання заповіту від 06.02.2007 року недійсним за ч.І ст.225 ЦК України позивачкою ОСОБА_3 вказано наступне обґрунтування.

ОСОБА_5 06 лютого 2007 року, складаючи новий заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядилась майном на користь ОСОБА_4, будучи тяжко хворою, у похилому віці у момент підписання даного заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати. ОСОБА_5 протягом 10 місяців із 08.7.2005 року по 13.06.2006 року лікувалась у облонкодиспансеру з приводу раку молочної залози, 6 разів проходила курс хіміотерапії. За записами лікарів у різних медичних картках зазначено, що стан здоров'я ОСОБА_5 ЛГФ. З СІЧНЯ 2007 року був стабільно поганим. Зокрема, посилається на свідчення лікаря - онколога ОСОБА_6 обласного онкодиспансера ОСОБА_7, яка у судовому засіданні, підтвердивши факт проходження ОСОБА_5 6 курсів хіміотерапії вказала, що ОСОБА_5 хворіла на рак 4 стадії, була неоперабельною, в силу такої хвороби та застосованої хіміотерапії відчувала тяжкий больовий синдром. Лікар-онколог ОСОБА_7 пояснила також і те, що такі хворі тяжко переносять ракові пухлини, вони усвідомлюють себе в часі і просторі, але являються легко навіюваними та залежними від своєї хвороби, страждають депресією та психічними відхиленнями. Відповідача скористалась таким станом ОСОБА_5, та знаючи що вона стала прикутою до ліжка, з Нового 2007 року до самої смерті закривала ОСОБА_5 в будинку, нікого не допускала до неї та впливала на неї.

Відповідачка позов не визнала, вказуючи на те, що ОСОБА_5, яка тривалий час хворіючи на рак грудей, у жовтні 2006 року, піднімаючись із ліжка, впала та зламала руку та ногу, а відтак потребувала постійного догляду, будучи прикутою до ліжка. Оскільки позивачка, яка до цього доглядала ОСОБА_5, відмовилась від догляду за нею через зайнятість на роботі, то вона - відповідачка за проханням родичів ОСОБА_5 доглядала за нею до її смерті до 08 квітня 2007 року. За життя ОСОБА_5, будучи свідомою, за власним бажанням склала заповіт на її відповідачки - користь.

У судовому засіданні представником позивачки - адвокатом ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення по справі повторної комісійної судово - психіатричної експертизи щодо з'ясування психічного стану ОСОБА_5 на момент складення заповіту 06 лютого 2007 року, зокрема, чи усвідомлювала ОСОБА_5 значення своїх дій та чи могла керувати ними у момент складення заповіту.

На обґрунтування даного клопотання вказано, що з невідомих причини до складу комісії лікарів психіатрів не було включено лікаря-онколога вищої категорії ОСОБА_6 обласного онкологічного диспансеру ОСОБА_8, участь якої було визначено за ухвалою суду від 25 червня 2008 року щодо проведення комплексної посмертної судово -психіатричної експертизи.

Відповідачка та її представник адвокат ОСОБА_2 заперечували щодо призначення по справі повторної комісійної судово - психіатричної експертизи, посилаючись на відсутність підстав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання представника позивачки - адвоката ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне.

08 квітня 2007 року померла ОСОБА_5, в зв'язку із чим відкрилась спадщина на належне їй майно: житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель по вулиці Московській, 24/2 в м. Кіровограді.

-3-02 червня 2005 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядилась своїм майно на користь ОСОБА_3. Даний заповіт посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини ОСОБА_6 міської лікарні швидкої медичної допомоги ОСОБА_9 / л.с.9/.

06 лютого 2007 року ОСОБА_5 склала новий заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядилась своїм майно на користь ОСОБА_4. Даний заповіт посвідчено державним нотаріусом Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори та зареєстровано у реєстрі за № 4-172./ л.с 41/.

Із медичних карток та пояснень спеціаліста лікаря-онколога ОСОБА_6 обласного онкодиспансеру ОСОБА_7 встановлено що ОСОБА_5 хворіла на рак 4 стадії, була неоперабельною, пройшла 6 курсів хіміотерапії. Даний лікар пояснила також і те, що такі хворі тяжко переносять ракові пухлини, вони усвідомлюють себе в часі і просторі, але являються легко навіюваними та залежними від своєї хвороби, страждають депресією та можуть мати психічні відхилення.

* За ухвалою Кіровського райсуду м. Кіровограда від 25 червня 2008 року по справі було призначено комплексну посмертну судово - психіатричну експертизу, виконання якої було доручено експертам ОСОБА_6 обласної психіатричної лікарні за участю лікаря-онколога вищої категорії ОСОБА_6 обласного онкологічного диспансеру ОСОБА_8.

На вирішення експертизи були поставлені запитання:

1. Якими захворюваннями хворіла ОСОБА_5 станом на 6 лютого 2007 року?

2.Чи страждала ОСОБА_5 психічними захворюваннями станом на

06 лютого 2007 року?

З.Чи міг змінити психіку хворої ОСОБА_5 станом на 6 лютого

2007 року генералізований раковий процес?

4.Чи мав вплив на психіку хворої ОСОБА_5 прийом курсів хіміотерапії та наркотичних засобів?

5. Чи являється хворий, приймаючий наркотики легко навіюваним (сугестивним)? 6. Чи могла ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 06.02.2007 року?

На дослідження експертів були надіслані: цивільна справа, та медична картка учасника ВОВ В 111 № 594213, медична картка амбулаторного хворого № 6394 від 06.07.2005 року, медичні картки стаціонарного хворого № 3345 від 08.07.2005 року, № 3866 від 09.08.2005 року, № 4444 від 13.09.2005 року, № 5385 від 08.11.2005 року, № 648 від 07.02.2006 року, № 2622 від 13.06.2006 року.

ОСОБА_6 обласної психіатричної лікарні суд отримав акт посмертної судово-психіатричної експертизи №545 від 22.09.2009 року за підписом в.о голови комісії ОСОБА_10, ОСОБА_11 та лікарі доповідача ОСОБА_12 (а.с 181-182 І експертиза). Із даного акту вбачається наступне. До участі у проведенні експертизи не була залучена лікар-онколог вищої категорії ОСОБА_6 обласного онкологічного диспансеру ОСОБА_8.

Експертами щодо ОСОБА_5 було встановлено наступне: під наглядом лікарів знаходилась із 1984 року, за життя страждала на деформуючий остеоартроз, варикозну хворобу, міопію сітківки, хронічний бронхіт, ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, з 1999 року на ДЕ 1 стадії, з 2005 року на с-1 молочної залози, з приводу чого шість разів лікувалась стаціонарно в ОСОБА_6 обласному онкодиспансері з 2005 року по 2006 рік включно. З приводу с-1 молочної залози знаходилась під амбулаторним наглядом лікарів обласного онкодиспансеру по 2006 рік включно та в дільничній поліклініці до моменту смерті. В записах лікарів під час лікування ОСОБА_5 в лікарні та при відвідуваннях на дому, відображений її фізичний стан здоров'я ОСОБА_5 у відповідності до перебігу хвороби (с-1 молочної залози та перелом шийки правого стегна). Щодо психічного стану здоров'я

-4-Письмак Л.Ф. на означений час- 06.02.2007 року так і до часу що перебував, записів не має. Наркотичні анальгетики (морфіни гідрохлоріді ) ОСОБА_5 приймала, починаючи з 15.03.2007 року. Висновок експертів є такий що на підставі викладеного не представилось за можливе відповісти на поставлені запитання.

В зв'язку із тим, що для об'єктивного розгляду справи необхідні спеціальні знання в області психіатрії, суд вважає за необхідне призначити комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу за участю лікаря-онколога вищої категорії ОСОБА_6 обласного онкологічного диспансеру ОСОБА_8 з урахуванням онкологічного захворювання ОСОБА_5 та її тривалого лікування у зазначеному медичному закладі. Про повторність призначення експертизи не йдеться з огляду на те, що раніше комісійна експертиза судом не призначалась.

Керуючись ст.143, ст.144, пп.2 чі.ст.145, ст.168, п.5ч.1ст.202 ЦПКУкраїни,

УХВАЛИВ: По справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнаний заповіту недійсним призначити комісійну посмертну судово - психіатричну експертизу, виконання якої доручити іншим експертам ОСОБА_6 обласної психіатричної лікарні за участю лікаря-онколога вищої категорії ОСОБА_6 обласного онкологічного диспансеру ОСОБА_8, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України. На вирішення експертів поставити запитання:

1. Чи міг змінити психіку хворої ОСОБА_5 станом на 6 лютого 2007 року генералізований раковий процес?

2.Чи мав вплив на психіку хворої ОСОБА_5 регулярний прийом хіміотерапії та наркотичних засобів станом на 06 лютого 2007 року? Чи являється хворий, приймаючий наркотики легко навіюваним (сугестивним)?

3. Чи могла ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 06.02.2007 року? Експертам на дослідження відносно ОСОБА_5 надати:

- медичну картку учасника ВОВ В 111 № 594213

- медичну картку амбулаторного хворого № 6394 від 06.07.2005 року

- медичну картку стаціонарного хворого № 3345 від 08.07.2005 року -медичну картку стаціонарного хворого № 3866 від 09.08.2005 року

- медичну картку стаціонарного хворого № 4444 від 13.09.2005 року

- медичну картку стаціонарного хворого № 5385 від 08.11.2005 року

-медичну картку стаціонарного хворого № 648 від 07.02.2006 року

- медичну картку стаціонарного хворого № 2622 від 13.06.2006 року

Роз'яснити сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі: у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі у експертизі, якщо без цього ^ провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого була призначена експертиза, або відмовити у його визнані.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи. Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом/десяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження ухвали суду. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суду першої інстанції, який її ухвалив оскаржувану ухвалу

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. М. Шилова