Справа №22-ц-4520/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Гагіна М.В., Смирнової Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 липня 2010 року

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду із вказаним позовом, та просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 31.01.2008 року №05/2008/434951/276 в сумі 99892 грн. 99 коп., в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту 82276 грн. 56 коп., заборгованість за відсотками 13134 грн. 13 коп., пеню за несвоєчасну сплату мінімально необхідного платежу за кредитом. Свої вимоги Банк мотивував тим, що відповідно до кредитного договору «Автопакет» від 31.01.2008 року Банк «Надра» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 23069,31 доларів США строком до 20.01.2015 року на умовах сплати 14,3% річних за користування кредитними коштами. ОСОБА_2, в порушення п.п. 2.2.1-2.2.3 договору, не виконав зобовязання по поверненню коштів, сплату процентів щомісяця до 18 числа поточного місяця у сумі не менше ніж 1130,40 доларів США, у звязку з чим, станом на 03.03.2010 року виникла зазначена заборгованість. ОСОБА_3 є поручителем ОСОБА_2 і зобовязана солідарно відповідати перед позивачем за неналежне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань по договору.

Рішенням суду від 29 липня 2010 року у задоволенні позовних вимог ВАТ КБ «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивача, з посиланням на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, судом неправильно застосована Закон України «Про захист прав споживачів», яким не передбачено обовязковість направлення вимоги відповідачам за місяць до початку дострокового стягнення кредитної заборгованості. Крім того, не враховано, що поручителю така вимога направлялася та про це зазначено в рішенні суду.

Вивчивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, підтримавшого скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з договором від 31 січня 2008 року «Автопакет» ОСОБА_2 одержав від ВАТ КБ «Надра» кредит в сумі 23069,31 доларів США на умовах забезпеченості, строковості та платності встановлених договором, а ОСОБА_3 виступила поручителем перед банком за належне виконання позичальником взятих зобовязань за цим договором.

Згідно з п.п. 2.2.2 та 2.2.3 зазначеного договору встановлено порядок повернення коштів, отриманих позичальником, з зазначенням мінімально необхідного платежу, часу внесення та умов застосування штрафних санкцій за порушення договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що внаслідок неповідомлення банком відповідачів про дострокове розірвання кредитного договору та повернення всієї заборгованості по кредиту, позивач не дотримався вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками судового рішення неможна погодитися з наступних підстав.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості по зазначеному кредитному договору, заборгованість по основній сумі кредиту складає 10319,44 доларів США або 82276,36 грн., заборгованість за відсотками 1644,85 доларів США, або 13134,13 грн., нарахована пеня 542,36 доларів США, або 4358,13 грн. (а.с.10 Розрахунок зазначеної заборгованості визначеної станом на час звернення до суду 03.03.2010 року).

Відповідачі свою заборгованість, а також розрахунки проведені банком в установленому порядку та у відповідності до ст.ст. 11, 61 ЦПК України не спростували.

Посилання відповідачів, а також і суду першої інстанції про недотримання позивачем вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» суперечать матеріалам справи та вимогам Закону.

Так, право позивача вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих відсотків, штрафних санкцій передбачено п.4.2.5 Договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення позичальником повернення чергової частки позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

За таких умов позивач обґрунтовано заявив вимогу до відповідачів, оскільки починаючи з лютого 2009 року ОСОБА_2 не сплачує банку грошей та має значну заборгованість.

Правило п. 10 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантує споживачу можливість усунути допущені ним порушення умов договору протягом 30 днів, тобто погасить поточну заборгованість з тим щоб договірні відносини продовжувалися. Проте ця норма не є підставою для відмови в позові за тих умов, що відповідачами затримано сплату частини кредиту та відсотків більш ніж на 1 місяць, та навіть після предявлення до них судового позову, вони не усунули порушення умов договору, та не сплачують банку кошти.

При цьому позивач подав у суді першої інстанції докази того, що 02 березня 2010 року надіслав ОСОБА_3 попередження про те, що в разі непогашення боргу розпочне процедуру примусового стягнення заборгованості. Не врахувавши цих обставин справи, та вимог закону, суд першої інстанції невірно вирішив спір, а тому рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з постановленням нового рішення про задоволення вимог.

Керуючись ст. 303, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 липня 2010 року в даній справі скасувати, позов задовольнити та стягнути в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» з ОСОБА_2, ОСОБА_3 82276 грн. 56 коп. заборгованості по кредиту, 13134 грн. 13 коп. борг по відсоткам, 4358 грн. 13 коп. пені та в рахунок повернення судових витрат на ІТЗ стягнути по 60 грн. з кожного, та стягнути з кожного в повернення судового збору по 499 грн. 46 коп.

Рішення набрало законної сили з часу проголошення і з цього часу може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді