Комсомольський районний суд м.Херсона
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого-судді: Спічак О.Б.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання

в с т а н о в и в:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та ОСОБА_2 був укладен договір довічного утримання, відповідно до якого вона передала останній у власність належні їй 50/100 частин житлового будинку вартістю 95422 грн., що розташовані в м. Херсоні по вул.Качалова № 9, відповідачка в свою чергу повинна була її матеріально утримувати, забезпечувати харчуванням, доглядом та необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному користуванні всю належну їй частину будинку, та у випадку смерті поховати її. Позивачка зазначила, що укладаючи вказаний договір вона розраховувала на те, що відповідач повністю буде її утримувати за власні кошти, свою ж пенсію вона буде витрачати на своє лікування, оскільки вона є інвалідом ІІ групи по зору. Проте вона вимушена віддавати відповідачці частину своєї пенсії , оскільки та посилається на те, що її доходів не вистачає ще і на її утримання та вона не зобов»язувалась доглядати за нею безкоштовно, тим паче за власний рахунок. При цьому розірвати договір довічного утримання в позасудовому порядку відповідачка відмовляється. За вказаних обставин позивач просила суд розірвати договір довічного утримання, укладений 09.07.2009 року між нею та ОСОБА_2, визнати за нею право власності на 50/100 частин вищезазначеного житлового будинку та зобов»язати відповідача повернути належну їй частину житлового будинку шляхом звільнення вказаної частини будинку.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснив, що 09.07.2009 року був посвідчений договір довічного утримання, ОСОБА_2 вселилася в належну їй частину будинку, спочатку відповідач належним чином виконувала свої забов»язання, а потім стала вимагати її пенсію і вона була вимушена віддавати гроші, а з квітня 2010 року після виниклої сварки вона зовсім перестала виконувати передбачені договором обов»язки.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснив, що вартість спірної частини будинку не відповідає дійсності, документи є недійсними, не вона була ініціатором укладення договору, між нею та ОСОБА_1 була усна домовленість, що вони будуть проживати на дві пенсії .

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 744 ЦК за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що 09.07.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Херсонської нотаріальної контори ОСОБА_3. Згідно умов даного договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 належні їй на праві приватної власності 50/100 частин житлового будинку № 9 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які розташовані по вул. Качалова в м. Херсоні. В свою чергу, ОСОБА_2 зобов'язалася довічно і повністю утримувати відчужувача забезпечуючи її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, зберігаючи в її довічному безкоштовному користуванні всю зазначену частину житлового будинку, а у випадку смерті останньої поховати її ( п.5 договору). З моменту укладення договіру ОСОБА_2 вселилася в спірну частину будинку та стала проживати разом з ОСОБА_1

Статтею 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно ст.. 756 ч.1 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Судом встановлено, що відповідач не належним чином виконувала забов»язання, передбачені умовами договору, а ще до звернення позивача в суд взагалі не виконує взяті на себе зобов'язання.

Факт невиконання ОСОБА_2 обовязків за договором довічного утримання знайшов своє підтвердження. Так, в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що між сторонами укладено договір довічного утримання, але ОСОБА_2 не утримувала ОСОБА_1 за свій рахунок та навпаки вимагала кошти на придбання продуктів та ліків, остання в свою чергу віддавала ОСОБА_2 свою пенсію.

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила вказаний факт, пояснивши, що її пенсії не достатньо, щоб утримувати ще й ОСОБА_1 та повідомила, що зобовязання по похованню у разі смерті останньої вона виконувати не збиралася, оскільки у неї немає коштів.

Враховуючи наведене, а також виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню і договір довічного утримання укладений між сторонами повинен бути розірваний та відповідач повинна звільнити спірну частину будинку. Що стосується позовних вимог про визнання права власності за ОСОБА_1 на належні їй 50/100 частин будинку, то вони не підлягають задоволенню, оскільки в разі розірвання договіру довічного утримання їй повертається правовстановлюючий документ яким є договір купівлі-продажу, посвідчений Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 29.06.1978 року за реєстровим № 3-1273 та згідно цього договору вона і є власником спірного майна.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачена сума судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212,213 ЦПК України, ст. 755,756 ЦК України , суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання, посвідчений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09.07.2009 року приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу ОСОБА_3М, зареєстрований в реєстрі №1415.

Зобов»язати ОСОБА_2 звільнити належні ОСОБА_1 50/100 частин житлового будинку в м. Херсоні по вул. Качалова,9 шляхом виселення з вказаної частини житлового будинку.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

сплачені судовий збір в сумі 68 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана заява про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя Спічак О.Б.