Справа № 2-4146/10
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2010 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просила суд визнати за нею право

власності на автомобіль марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_1, в рахунок грошової компенсації з

відповідача та стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі 10 000, 00 доларів США, що складає

еквівалент 78 900, 00 гривень.

Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року вищенаведену позовну

заяву було залишено без руху, у звязку з її невідповідністю вимогам ст. 119-120 ЦПК України, та надано

строк на усунення її недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 13 вересня 2010 року особисто

отримала вищенаведену ухвалу про усунення недоліків.

17 вересня 2010 року позивачкою на адресу суду подано заяву на виконання ухвали Соломянського

районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року.

З поданої заяви вбачається, що недоліки позовної заяви позивачкою було усунуто частково.

У позовній заяві зазначено ціну позову у розмірі 34 495, 00 доларів США, що складає еквівалент

272 165, 55 гривень, однак позивачкою так і не було надано обгрунтування саме даної ціни позову, оскільки

відповідно до вимог норм чинного законодавства України ціна позову у справах з приводу переділу майна

повинна визначатися, виходячи з ринкової вартості такого майна, в позовній заяві позивачкою не зазначено

з яких підстав та міркувань нею було визначено ціну позову у розмірі 272 165, 55 гривень та не надано

відповідних доказів щодо її підтвердження.

Позивачка ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на

автомобіль марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_1, в рахунок грошової компенсації з відповідача,

однак в уточненій заяві не надала повного викладення обставин справи в оробгрунтування даної вимоги.

Крім того, позивачка посилалася на ту обставину, що за вищенаведений автомобіль сторонами на

момент подання позовної заяви було сплачено 11 691, 00 доларів США, що складає еквівалент 90 656, 10

гривень, однак позивачкою не було надано жодних посилань на докази, що підтверджують дану обставину

справи, у звязку з чим остання повинна була усунути даний недолік, проте вимоги ухвали суду виконані не

були.

Також, позивачкою не було виконано вимоги суду в частині зазначення посилань на докази в

обґрунтування заявлених вимог та в підтвердження того, що у 2008 році відповідачем було придбано

автомобіль марки «Мітсубісі», який потім було продано останнім за 35 000, 00 доларів США та в 2009 році

відповідач за сумісні кошти сторін придбав автомобіль марки «Мерседес», ринкова вартість якого складає

19 000, 00 доларів США.

Також суд звертає увагу позивачки, що відповідно до ухвали суду від ЗО серпня 2010 року остання

мала надати суду позовну заяву в новій редакції, однак позивачкою було подано лише заяву на виконання

ухвали суду в одному екземплярі.

Також в своїй заяві позивачка просила залучити в якості третьої особи- АКБ «Індустріалбанк»,

проте місце знаходження, індекс, адресу та засоби зв»язку, останньою зазначено не було. Також позивачкою

не надано позовної заяви разом з додатками для третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений

строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також

оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заяв вважається

поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається

позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ

спільного майна, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду,

якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня п

проголошення.

Суддя: