Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-380/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Півень Я.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В своїй позовній заяві посилався на те, що відповідачі 05 травня 2008 року, діючи за попередньою змовою, заподіяли йому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Постановою Київського районного суду м.Полтави від 28 квітня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнені від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію».

Внаслідок ушкодження здоровя, спричиненого йому злочинними діями відповідачів, ОСОБА_1 був вимушений лікуватись. На придбання ліків ним було витрачено 2200 грн. Крім того, злочинними діями відповідачів йому було завдано значної моральної шкоди.

Тому в поданій до суду позовній заяві просив суд стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку 2200 грн. на відшкодування завданої матеріальної та 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_5 позов визнали частково. Вважають, що позивачем суттєво завищено розмір матеріальної та моральної шкоди. Тому позовні вимоги вони визнають лише в частині реальних витрат позивача на лікування. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди вони також не заперечують, але вважають, що її розмір не може перевищувати 500 грн.

Відповідач ОСОБА_3 також позов визнав лише в частині реальних витрат позивача на лікування. Суму, в якій він визнає позовні вимоги, відповідач уточнити також не зміг.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 травня 2008 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою своїми сукупними діями спричинили ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у виді перелому дистальної третини 4-го пальця правої кисті, закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, перелому кісток носу, саден лобної частини обличчя, спинки носу, верхньої губи, підборіддя, внутрішньошкірного крововиливу на правій щоці, садна та поверхневої рани в проекції нижньої третини правої вушної раковини, садна правої надплічної області. По ступеню тяжкості вказані тілесні ушкодження в їх сукупності оцінюються як ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Вказані обставини встановлені постановою Київського районного суду м.Полтави від 28 квітня 2009 року в кримінальній справі №1-271/09 по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають встановленню під час розгляду справи щодо цивільно-правових наслідків дій відповідачів.

Внаслідок спричинення відповідачами йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1 поніс витрати на лікування. Як вбачається з наданих суду копій чеків, на придбання ліків, засобів догляду та проведення медичних процедур позивачем було витрачено кошти в сумі 2209 грн. 56 коп., що підтверджується копіями наданих чеків (а.с.10-22).

В дану суму судом не враховано витрати, понесені позивачем як благодійний внесок на корить бюро судово-медичних експертиз в сумі 20 грн., сплата яких не може бути розцінена як матеріальна шкода (а.с.17).

Посилання відповідачів на те, що згідно довідки міжлікарняної аптеки №108 філії ПОКП «Полтавафарм» від 23.07.2010 року №70 вартість ліків, що призначались позивачу під час стаціонарного лікування з 16 по 30 травня 2008 року, є значно меншою, ніж він вказав, суд до уваги не бере з наступних підстав. Чинним законодавством не передбачено обовязку потерпілого вишукувати можливість придбавати найдешевші медичні засоби для відновлення свого здоровя. Крім того, в зазначеній довідці відсутня інформація про виробників, ціни на лікарські засоби яких у ній вказані.

Довідка 1-ї Полтавської МКЛ від 14.10.2009 року №2869 про призначене ОСОБА_1 лікування не завірена печаткою лікарського закладу та суперечить належним чином оформленій довідці від 03.07.2008 року №1852, що наявна в матеріалах кримінальної справи, а тому до уваги судом не береться (к/с 1-271, а.с.103-104).

Витрати позивача на лікування підтверджені копіями наданих чеків.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача на відшкодування завданої матеріальної шкоди в межах позовних вимог кошти в сумі 2200 грн.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок ушкодження здоровя позивачу було завдано значної моральної шкоди, але її розмір позивачем дещо перевищений.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої ОСОБА_1, суд бере до уваги складність та чисельність отриманих ним тілесних ушкоджень, а також фізичний біль, що позивач був вимушений терпіти внаслідок ушкодження здоровя, необхідність вишукувати кошти для лікування, докладати додаткових зусиль для організації свого життя після травмування. Як встановлено судом, внаслідок ушкодження здоровя позивач був вимушений змінити звичайний ритм життя, вимушений періодично проходити лікування з приводу наслідків черепно-мозкової травми, придбавати ліки, поставлений на диспансерний облік у невропатолога. Викладене підтверджується даними його медичної картки.

Як вбачається з виписки з медичної картки стаціонарного хворого №3345, виданої 5-ю Полтавською МКЛ, з 07 по 20 липня 2010 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу наслідків ЗЧМТ, забою головного мозку, посттравматичного субарахноїдального крововиливу, що мав місце у 2008 році. Зазначеним підтверджується, що і на даний час позивач вимушений лікуватись, його здоровя в повному обсязі не відновилося.

Суд також бере до уваги моральні страждання позивача, яких він зазнав під час заподіяння йому тілесних ушкоджень, його переживання за своє життя та здоровя, а також його страждання, повязані з незручностями та обмеженнями під час тривалого лікування.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

На підставі викладеного суд вважає за не обхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 8500 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Суд вважає, що значним пошкодженням належного позивачу майна квартири йому було завдано моральної шкоди. Моральні страждання позивача в результаті неправомірних дій відповідача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд оцінює моральні страждання позивача в розмірі 500 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань ОСОБА_6 Судом враховуються перенесені позивачем хвилювання у звязку зі значним пошкодженням житла, необхідність витрачання значного часу для відновлення попереднього стану квартири, а також бездіяльність відповідача, що протягом тривалого часу з дня заподіяння шкоди жодним чином не намагалась відновити порушене право позивача, враховує матеріальний стан та стан здоровя відповідача ОСОБА_7

Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 500 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 99 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої матеріальної шкоди 2200 грн., на відшкодування завданої моральної шкоди - 8500 грн., всього стягнути 10700 грн. солідарно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито у розмірі 29 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області 60 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ Київським районним судом м.Полтави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито у розмірі 29 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області 60 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ Київським районним судом м.Полтави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

17.08.2010