Миронівський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року м.Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.

при секретарі Скринській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» по місту Києву та Київській області до ОСОБА_1»яза ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 6 листопада 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу. За даним договором було застраховано автомобіль марки ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_3

9 квітня 2010 року відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснив зіткнення зі застрахованим автомобілем, в результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушень відповідачем п. 13.1 Правил дорожнього руху України , а тому на місці пригоди на ім»я відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода відповідно до норм чинного законодавства була визнана страховою, а тому 20 липня 2010 року було складено страховий акт та проведено розрахунок суми страхового відшкодування.

5 серпня 2010 року позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 9 502,93 грн. Просив в порядку регресу стягнути вказану суму коштів та понесені судові витрати з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з»явився, в надісланій до суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково. Не заперечуючи свого обов»язку сплатити кошти в порядку регресу, просить зменшити розмір відшкодування з урахуванням його матеріального стану, наявності на утриманні пристарілих хворих батьків.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги і заперечення, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 6 листопада 2009 року Головне управління акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» уклало з ОСОБА_3 договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № РК 005/003/0131807. Об»єктом страхування були майнові інтереси, пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням легковим автомобілем марки « Део Ланос», 2007року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3. В переліку страхових випадків за договором вказано, в тому числі, ДТП. Автомобіль придбаний з використанням банківського кредиту, а тому вигодонабувачем за укладеним договором визначено банк-кредитор - ВАТ «Райффайзен банк Аваль».

Вказаний автомобіль 7.11.2007 року РЕГ 6 MB ДАІ міста Умань ВДАІ УМВС України Черкаській області зареєстрований на ім»я ОСОБА_3, що підтверджується реєстраійним свідоцтвом САС 043367.

9 квітня 2010 року близько 9 години 30 хвилин відповідач, рухаючись належним йому автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2, в районі 122 кілометру автодороги Київ Одеса допустив зіткнення із застрахованим автомобілем, яким керував ОСОБА_3 Автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

За ч. 1 cт. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника та страхового акта.

9 квітня 2010 року страхувальник ОСОБА_3 звернувся до позивача з заявою про факт настання випадку, в якій просив виплатити страхове відшкодування. Дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що позивачем 20.07.2010 року було складено страховий акт під номером 689 та проведено розрахунок страхового відшкодування. Згідно розрахунку розмір збитку та розмір страхового відшкодування склав 9 502,93 грн. Зазначені обставини підтверджуються страховим актом та розрахунком відшкодування, доданими до матеріалів справи

Вигодонабувач ВАТ «Райффайзен банк Аваль» надав письмову згоду на отримання страхувальником суми страхового відшкодування, про що 29.06.2010 року повідомив позивача відповідним листом за вихідним номером 244.

5 серпня 2010 року страхувальнику ОСОБА_3 сума страхового відшкодування в розмірі 9 502,93 грн. була перерахована, що підтверджується платіжним дорученням № 826.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивач сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, укладеним з ОСОБА_3, і в силу вказаного закону до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток.

Відповідача ОСОБА_1»яза С.В. було притягнуто до адміністративної відповідальності за cт 124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів. Під час розгляду адміністративної справи було встановлено, що відповідач 9 квітня 2010 року порушив вимоги п.п. 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що знаходиться в прямому причинному зв»язку з наслідками пригоди пошкодженням автомобіля, застрахованого позивачем. Постановою судді Миронівського районного суду від 24 квітня 2010 року до відповідача застосовано адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала чинності.

Відповідно до ч. 3 cт. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільний, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постанова судді Миронівського районного суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності набрала чинності та є обов»язковою для суду з питань чи мали місце дії, наслідком яких було настання страхового випадку та сплата страхового відшкодування, та чи вчинені вони саме відповідачем. Факти, встановлені постановою судді з вказаних питань, не можуть бути оспорені при розгляді даної справи.

З урахуванням наведених обставин суд вважає, що відповідач є відповідальним за збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 9 квітня 2010 року, автомобілю, застрахованому позивачем. Страховик попередньо провів виконання за страховим зобов»язанням, виплативши страхове відшкодування, і в зв»язку з цими обставинами у нього виникло право регресу до заподіювана страхувальнику шкоди.

У відповідності до частини 4 статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Відповідач являється пенсіонером, розмір його пенсії становить 1819,84 грн. Вказане підтверджується копією пенсійного посвідчення серії П № 327582 від 25.12.2003 року та довідкою № 1014, виданою 13.12.2010 року управлінням Пенсійного фонду України в Миронівському районі. Крім цього відповідач має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_5, 20.01.1989 року, який продовжує навчатись. Розмір плати за один семестр навчання протягом всього строку навчання становить 4637,50 грн.. що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV- ВС № 334421. виданим 15.03.1989 року, договором № 70-С про підготовку магістра за заочною формою навчання від 6 серпня 2010 року. Згідно довідки № 1096, виданої 15.12.2010 року виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, відповідач здійснює догляд за своїми батьками ОСОБА_1»язом ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1»яз ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що відшкодування ним шкоби в повному розмірі поставить його в скрутне матеріальне становище, а тому розмір відшкодування необхідно зменшити до 7000 гривень.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд крисуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі до суду заяви позивачем були сплачені витрати на інформаціно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1290 від 11.11.2010 року, та судовий збір в розмірі 96 гривень, що піотверожується платіжним дорученням № 1289 від 11.11.2010 року. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 979, 985, 988, 990, 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 61, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути, з ОСОБА_1»яза ОСОБА_2 на користь Головного управління акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» по місту Києву та Київській області (р/р 24 в Печерському відділенні № НОМЕР_4 «Ощадбанк», МФО 320241, ) в порядку регресу сплачену за страховим зобов»язанням суму в розмірі 7000 грн., судовий збір в розмірі 96 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., всього 7 216 грн. (сім тисяч двісті шістнадцять гривень).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд шляхом подання апеліційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук