Справа № 2-244
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 грудня 2010 року м.Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі : головуючого - судді Лошак О.О.

з участю секретаря Макар С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представників третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - управління Держкомзему в Рогатинському районі, виконавчого комітету Підгородянської сільської ради про встановлення земельного сервітуту ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_7, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - управління Держкомзему в Рогатинському районі, виконавчого комітету Підгородянської сільської ради про встановлення земельного сервітуту.

У судовому засіданні позивач, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали повністю та суду пояснили, що ОСОБА_1 з 1992 року разом з сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 а (колишній будинок спеціаліста). Він та члени його сімї є співвласниками вищезазначеного будинковолодіння в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 1995 року, виданого відділом соціально-економічного розвитку району. Крім того, він є власником земельної ділянки площею 0,05 га по вул.Шевченка 8а на підставі Державного акту на право власності на землю.

Відповідач по справі ОСОБА_7 та члени її сімї є власниками іншої частини житлового будинку по вул. Шевченка, 8. ОСОБА_7 є власником суміжної земельної ділянки. Земельні ділянки біля прибудинкової території між ними поділені таким чином, що в нього немає доступу для проїзду транспортним засобом до господарської споруди. Ще в 2001 році рішенням шістнадцятої сесії третього демократичного скликання Підгородянської сільської ради від 29 грудня 2001 року було затверджено акт розподілу території та надано позивачу ОСОБА_1 право проїзду до господарської споруди. Однак відповідач по справі постійно чинить йому перешкоди в користуванні заїздом, встановила навісний замок на воротах. Іншого шляху для проїзду транспортним засобом до господарської споруди позивача ОСОБА_1, крім проїзду через територію ОСОБА_7, немає. Позивачу необхідно двічі на рік вивозити органічні добрива, які він зберігає біля господарської споруди, де утримує домашніх тварин. Просив позов задовольнити. Постановити рішення, яким встановити земельний сервітут на обмежене безоплатне користування земельною ділянкою (проїздом) громадянки ОСОБА_7 в с.Підгороддя по вул.Шевченка, 8 з метою вивезення органічних добрив.

Представники відповідача позову не визнали зовсім і суду пояснили, що рішенням сесії Підгородянської сільської ради було лише затверджено акт розподілу земельних ділянок між сторонами по справі. На обох зі сторін було покладено певні обовязки: зокрема на ОСОБА_7 - не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні спільним заїздом. На ОСОБА_1 було покладено обовязок не перешкоджати ОСОБА_7 вільно користуватися колодязем. Однак ОСОБА_1, всупереч умовам акту, постійно чинив сімї ОСОБА_7 перешкоди в користуванні колодязем. ОСОБА_7 була вимушена викопати колодязь на своїй земельній ділянці. Внаслідок порушення акту ОСОБА_1, С.Я. йому заборонили користуватися заїздом. ОСОБА_1 облаштував окремий заїзд на свою територію, а тому немає необхідності для встановлення земельного сервітуту на право проїзду до його господарського будинку. Просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник управління Держкомзему ОСОБА_5 пояснив, що встановлення сервітуту є необхідним для ОСОБА_1, оскільки іншої можливості проїхати до господарської будівлі транспортним засобом не існує. Оскільки добровільної домовленості про укладення сервітуту сторонами не досягнуто, він повинен бути встановлений судом.

Представник виконавчого комітету Підгородянської сільської ради, сільський голова ОСОБА_6 пояснив, що він в 2010 році обраний сільським головою с.Підгороддя Рогатинського району Івано-Франківської області. Ознайомився з матеріалами по даному спору. На підставі вивчених документів та огляду на місці, який було проведено в грудні 2010 року за участю голови Рогатинської райдержадміністрації ОСОБА_8, приходить до висновку про необхідність встановлення земельного сервітуту на користь ОСОБА_1. Проїзд транспортним засобом до господарської будівлі можливий лише через земельну ділянку відповідача ОСОБА_7. Потреба проїзду транспортним засобом до господарської споруди необхідна для позивача, оскільки він утримує господарство, двічі на рік виникає потреба вивозити органічні добрива із місця їх зберігання. Зробити це іншим способом, окрім проїзду через територію ОСОБА_7, в ОСОБА_1 немає.

Суд, вислухавши доводи сторін, представників управління Держкомзему в Рогатинському районі, представника Підгородянської сільської ради, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Державного Акта на право власності на земельну ділянку серія ІФ №032805 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0500 га в с.Підгороддя по вул.Шевченка 8а. Відповідно до плану меж його земельна ділянка межує з земельною ділянкою ОСОБА_7

Відповідно до Державного Акта серія ЯЖ №5727718 ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,0675 га в с.Підгороддя. Відповідно до плану меж земельна ділянка ОСОБА_7 межує з земельною ділянкою ОСОБА_1

Рішенням Підгородянської сільської ради шістнадцятої сесії третього демократичного скликання від 29 грудня 2001 року було затверджено акт розподілу меж території ОСОБА_7 і ОСОБА_1. Відповідно до акту ОСОБА_7 зобовязувалася не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні заїздом. До акту додавалася схема поділу земельної ділянки з зазначенням заїзду шириною 4 м до господарської будівлі ОСОБА_1

Як вбачається зі схеми поділу території, плану меж земельних ділянок сторін по справі, у позивача відсутній заїзд до господарської будівлі транспортним засобом. Є можливість проходу чи проїзду на велосипеді.

Гарантоване у статті 14 Конституції України право власності на землю може набуватися і реалізовуватися громадянами виключно відповідно до закону.

Сервітут це обмежене користування чужим майном в одному чи декількох чітко визначених аспектах.

Відповідно до ст.98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, права володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. За ст.99 Земельного кодексу, одним із видів права земельного сервітуту є право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

За ст.100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до п.222 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами від 19.03.2010 року, вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення земельного сервітуту є неможливість задовольнити потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Власник земельної ділянки ОСОБА_7 і потенційний сервітуарій ОСОБА_1 не досягли добровільної згоди щодо встановлення сервітуту, способу його здійснення.

У судовому засіданні встановлено, що нормальне функціонування господарства позивача, задоволення його інтересів від використання свого майна, а саме проїзд до господарської споруди транспортним засобом з метою вивезення органічних добрив, окрім проїзду по земельній ділянці ОСОБА_7 є неможливим без встановлення сервітуту. Іншого шляху для проїзду до господарської будівлі транспортним засобом немає.

При встановленні земельного сервітуту суд враховує інтереси власника земельної ділянки ОСОБА_7 і користувача обслуговуючої земельної ділянки ОСОБА_1. За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засіданні, позов підлягає до часткового задоволення. А саме - встановлення земельного сервітуту в користь ОСОБА_1 на обмежене тимчасове безоплатне користування частиною земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_7 - заїздом шириною чотири метри в с.Підгороддя по вул.Шевченка 8 відповідно до плану відведення земельної смуги для встановлення земельного сервітуту для права проїзду на транспортному засобі по встановленому шляху до господарської будівлі двічі на рік (весною і восени) терміном по два календарних дні для вивезення органічних добрив з покладенням на ОСОБА_1 обовязку не засмічувати земельну ділянку ОСОБА_7.

На підставі ст.5,12,81,99,100,101,126,158 Земельного кодексу України, ст.ст.401-404 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11.60,212,214 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Встановити земельний сервітут в користь ОСОБА_1 на обмежене тимчасове безоплатне користування частиною земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_7, а саме заїздом шириною чотири метри в с.Підгороддя по вул.Шевченка 8 відповідно до плану відведення земельної смуги для встановлення земельного сервітуту для права проїзду на транспортному засобі по встановленому шляху до господарської будівлі, а саме двічі на рік (навесні і восени) терміном по два календарних дні з покладенням на ОСОБА_1 обовязку не засмічувати земельну ділянку ОСОБА_7

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: О.О.Лошак