Справа №2-4385/09 31.03.2010 31.03.2010 31.03.2010
Провадження №22ц-734/10
Головуючий суду 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 Доповідач апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Рішення

Іменем України

31 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів - Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В.,

за участю:

-позивача ОСОБА_3,

- представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

автогаражного кооперативу «Прогрес» м. Миколаєва

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року у справі за

позовом

ОСОБА_3 до автогаражного кооперативу «Прогрес» м. Миколаєва про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

В червні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до автогаражного кооперативу «Прогрес» про відшкодування 1750 грн. майнової та 3000 грн. моральної шкоди, спричиненої неналежною охороною його гаражу.

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Він вказував, що внаслідок неналежної охорони в кооперативі невстановлені особи систематично ушкоджують замки належного йому гаражу, чим спричиняють йому майнову та моральну шкоду.

Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача 1950 грн. на відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на недоведеність позовних вимог, а також на те, що з 30 листопада 2008 року позивач виключений із членів кооперативу, тому з цього періоду вони не несуть відповідальності за збереження його гаражного боксу.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2050 грн. майнової та 500 грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення районного суду, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд виходив з того, спір підлягає вирішенню, виходячи із загальних підстав про відшкодування шкоди, а не із договірних правовідносин.

Між тим, з таким висновком суду колегія не погоджується, оскільки вважає, що він не відповідає фактичним обставинам спору та вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 2-12 Закону України від 10 липня 2003 року «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та /або юридичними особами, які добровільно обєдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності із метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.

Рішення установчих зборів про створення кооперативу з поіменним списком та підписом членів кооперативу та затверджений ними статуту і є договором. Член кооперативу користується послугами кооперативу.

Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Його положення не повинні суперечити чинному законодавству.

Якщо статутом кооперативу передбачено охороняти певне майно, то на нього може бути покладений обовязок відшкодувати спричинену шкоду, повязану з неналежною охороною, за правилами глави 66 ЦК України, якою врегульовано договірні правовідносини щодо зберігання майна.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач був членом автогаражного кооперативу «Прогрес» з часу його заснування до 30 листопада 2008 року.

Вказаний кооператив є самостійною юридичною особою та розташований в м. Миколаєві по провулку Транспортному, 5.

Позивачу в даному кооперативі на праві власності належить гараж № 1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 17 січня 1995 року виконкомом Заводської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому від 6 січня 1978 року № 6 (а.с.9).

Відповідно до положень Статуту автогаражного кооперативу «Прогрес» (пункти 1.1, 1.7) вбачається, що кооператив створений з метою спорудження та наступної експлуатації гаражів призначених для задоволення потреб своїх членів, для забезпечення нормального функціонування гаражних боксів з встановленням цілодобового чергування охорони (а.с. 4-8).

За такого, кооператив взяв на себе обовязок по цілодобовій та належній охороні гаражних боксів членів кооперативу.

В звязку з неналежною охороною належного позивачу гаражного боксу йому спричинена майнова шкода, повязана з тим, що 27 грудня 2007 року невстановлені особи пошкодили три замки на його гаражі ( один зовнішній, два внутрішніх), а також 12 лютого 2008 року два замки (залиті смолою). На їх заміну позивачем витрачено 750 грн.

Зазначене підтверджується актами обстеження належного позивачу гаражу від 27 грудня 2007 року та 12 лютого 2008 року за участю членів кооперативу та охоронців, договорами щодо відкриття гаражу та заміни замків, витягами із журналу чергувань, постановами органів міліції про відмову в порушенні кримінальної справи за вказаними фактами від 27 грудня 2007 року та 23 лютого 2008 року, довідками про вартість замків ( т.1 а.с. 13-24).

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у більшому розмірі, районний суд виходив із її доведеності позивачем.

Проте, до такого висновку суд прийшов з порушенням норм процесуального законодавства щодо належної правової оцінки зібраних у справі доказів, дійсних обставин справи.

Оскільки інші епізоди пошкодження замків на гаражі, про які заявляв позивач, не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Так, посилання позивача на його звернення по кожному факту пошкодження до правоохоронних органів та наявність відповідних постанов про відмову в порушенні кримінальних справ, із яких не вбачається самого факту пошкодження замків, не звільняє позивача від доказування обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Колегія суддів не вбачає законних підстав для відшкодування шкоди у більшому розмірі ніж 750 грн.

Крім того, Статутом вказаного кооперативу не передбачено відшкодування моральної шкоди. Її відшкодування не передбачено й положеннями глави 66 ЦК України про зберігання за законом (ст.ст. 954- 955 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, рішення районного суду підлягає скасуванню на підставі пунктів 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, але з інших підстав, а також про відмову у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди за відсутності для цього правових підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу автогаражного кооперативу «Прогрес» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з автогаражного кооперативу «Прогрес» на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 750 грн., а також 81 грн. судових витрат.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до автогаражного кооперативу «Прогрес» про відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий Судді:

Справа № 22ц- 734/10 Головуючий суду 1 інстанції ОСОБА_1

Категорія 34 Доповідач апеляційної інстанції - ОСОБА_2

Рішення

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

31 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів - Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В.,

за участю:

-позивача ОСОБА_3,

- представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

автогаражного кооперативу «Прогрес» м. Миколаєва

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року у справі за

позовом

ОСОБА_3 до автогаражного кооперативу «Прогрес» м. Миколаєва про відшкодування майнової та моральної шкоди,

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу автогаражного кооперативу «Прогрес» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з автогаражного кооперативу «Прогрес» на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 750 грн., а також 81 грн. судових витрат.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до автогаражного кооперативу «Прогрес» про відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий Судді: