Справа № 2-667/2010
"04" лютого 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.
при секретарі Суддя А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та обставини, викладені в позові, доповнив, що сторони по справі знайомі, кошти відповідач позичав у позивача для ремонту квартири. Після спливу часу повернення позики ОСОБА_2 просив ОСОБА_1 з приводу неповернення коштів в суд не звертатися, неодноразово обіцяв сплатити борг, проте останні півтора роки, відповідач взагалі, зник, зв»язок з ним втрачений, мобільний телефон не відповідає, зустрічей ОСОБА_2 уникає, кошти по даний час не повернув.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою проживання та реєстрації, а також, згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликався через оголошення в пресі - друкованому виданні "Урядовий Кур'єр" від 26.01.2010 року № 14 (4165) про виклик відповідача в судове засідання; про причини неявки суду не повідомив, в зв"язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення представнитка позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлене наступне.
Факт надання розписки та отримання відповідачем від позивача всієї суми позики, вказаної в розписці, в судовому засіданні підтверджено представником позивача.
Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 99 Конституції України і Указу Президента України "Про грошову реформу в Україні" від 25 серпня 1996 року, грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня.
Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
На день постановлення рішення офіційний курс валют, встановлений Національним банком України складає 1 дол. США - 8,0004 грн. (а.с. 46).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимога про повернення коштів за договором позики та 3% річних від простроченої суми позивачем надсилалась відповідачу листом, про що свідчить поштова квитанція від 23.09.2008 р. (а.с. 9, 10).
Враховуючи викладене, позов в частині стягнення боргу за договором позики та трьох відсотків річних від простроченої суми знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.
В частині вимог про стягнення судових витрат слід задовольнити частково з наступних підстав. Позивач просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір в сумі 2265 грн., проте, враховуючи розмір заявлених вимог, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 1700 грн. В зв»язку з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача зазначену суму судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-64, 79, 80, 81, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В решті заявлених вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дніпровського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя