Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2010 р. Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Камінського В.П.,

при секретарі - Гудзь К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цією заявою і вказав, що між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1 (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та відповідачкою було укладено кредитний договір № 409, на підставі якого відповідач отримав у позивача кредит на споживчі потреби в розмірі 4770 грн., за плату в розмірі 24 процентів річних, терміном до 15.02.2011 року.

Відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконує.

В звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму заборгованості по кредиту в розмірі 5759,72 грн.; а також стягнути з відповідача 57,59 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судове засіданні представник позивача - ОСОБА_3 не з'явилася, але надала суду письмову заяву з проханням задовільнити позов у повному обсязі і справу розглянути без її присутності.

Відповідака позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно положень ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачка уклали кредитний договір № 409 від 15.02.2008 року, що підтверджується копією останнього (а.с. 13-18); за умовами якого позивачем надано відповідачу споживчий кредит в розмірі 4770 грн.; станом на 22.11.2010 року відповідачка допустила заборгованість по кредиту в розмірі 5759,72 грн..

Таким чином, вимоги позивача є справедливими, так як заявлена до стягнення сума узгоджуються з представленим математичним розрахунком заборгованості станом на 22.11.2010 року та графіком погашення кредиту, не суперечать вимогам закону, а тому підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Судові витрати, з урахуванням задоволення позовних вимог, слід також стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 5, 8, 10, 60, 209, 210, 212,213,214, 228 ЦПК України, ст. 610-612, 614, 1048- 1050,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця , ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 (04119, м.Київ, вул. Зоологічна 5, рахунок № 1 в ГУ НБІ по м.Києву і Київській області, МФО 321024, ) заборгованості по кредиту в розмірі 5759 (пять тисяч сімсот пятдесят дев'ять) грн. 72 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 державне мито в сумі 57 (пятдесят сім) грн. 59 коп. та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Рішення суду може бути протягом десяти днів з дня його проголошення оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

СУДДЯ: