12.08.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа№22ц-4374/2010р. Головуючий в 1 інстанції Радченко Г.А.
Категорія: 52 Доповідач: Цуканова І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня місяця 12 дня колегія судців судової палати в іільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1

Суддів:ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за еляційними скаргами ТОВ «Херсонавтотранс» на рішення Комсомольського йонного суду м.Херсона від 14 квітня 2010 року та ухвалу цього ж суду 'Ь 04 червня 2010 року за позовом ОСОБА_4 до ТОВ Херсонавтотранс», третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсними рішення загальних зборів, наказу про звільнення, поновлення на оботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування -рольної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

29.10.2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ідповідача, в якому просив визнати недійсним п.5 протоколу загальних борів учасників ТОВ «Херсонавтотранс»від 26.06.2009 року, поновити його а роботі на посаді генерального директора товариства, стягнути середній «робіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати завдану незаконним ільненням моральну шкоду в розмірі середнього заробітку за час имушеного прогулу.

При цьому покликався на те, що 12.08.2009 року відповідач видав аказ про його звільнення за згодою сторін за ц.1 ст.36 КЗпП України, хоча в 'йсності він такої згоди не давав, на загальних зборах товариства 26.06.2009 оку присутнім не був, прохання про своє звільнення не висловлював, ротокол зборів не підписував^

В судовому засіданні позивач та його представник позов іідтримали, просили також визнати недійсним наказ про звільнення №135-К ід 12.08.2009 року.

Ухвалою суду від 09.03.2010 року (протокольно) залучено третьою особою ОСОБА_5, який видав наказ про звільнення позивача.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 14.04.2010 року позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів, відображене в п.5 протоколу №26/06.2009 року від26.09.2009 року та наказ ТОВ «Херсонавтотранс»№135-К від 12.08.2009 року

Поновлено ОСОБА_4 на посаді генерального директор ТОВ «Херсонавтотранс» з 12.08.2009 року. Стягнуто з ТОЙ «Херсонавтотранс»на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 01.07.2009 року по 14.04.2010 року в сумі 304493 грн. 70 коп. Зобов'язано відповідача нарахувати на вказану суму податок на прибуток та інші обов'язкові платежі. Стягнуто з ТОЕ «Херсонавтотранс»на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмір 5000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконанні рішення суду в частині поновлення на роботі. Стягнуто з ТОЇ «Херсонавтотранс»у доход держави 1700 грн. судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 30.04.2010 року підрозділ примусового виконання рішень ВДВ( Головного управління юстиції у Херсонській області (далі ВДВС) звернувс; до суду із заявою про роз'яснення рішення суду щодо місця його виконання.

Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона ві; 04.06.2010 року судом постановлено ухвалу про роз'яснення судовоп рішення, в якій повторено резолютивну частину рішення суду від 14.04.20Н року.

Рішення та ухвала суду оскаржені відповідачем в апеляційном; порядку.

У скарзі на рішення суду ТОВ «Херсонавтотранс»просило ЙОР скасувати: в частині позовних вимог щодо визнання недійсним рішенн загальних зборів (п.5 протоколу) від 26.06.2009 року провадження закрити, іншій частині позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильн застосування судом норм матеріального права, порушення норі процесуального права.

В скарзі на ухвалу суду відповідач просив її скасувати та ухвалит нову, якою відмовити ВДВС у роз'ясненні рішення суду, покликаючись н відсутність підстав для роз'яснення суду.

В письмових запереченнях ОСОБА_4 доводи апеляційні скарги щодо рішення суду не визнав, просив його залишити без змін, я ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засіданн перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах довод апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія судд вважає, що скарга на рішення суду підлягає частковому задоволенню, скар] на ухвалу суду - повному задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що згідно контракту, укладеної^ сторонами 27.05.2008 року на підставі рішення загальних зборів учасник ТОВ «Херсонавтотранс» від 23.05.2008 року, ОСОБА_4 займав посщ генерального директора товариства (а.с.24-27).

Строк дії контракту обумовлено сторонами з 27.05.2008 року і 27.05.2013 року.

Як вбачається з п.п.«в» п.10.7 Статуту ТОВ «Херсонавтотранс», виключної компетенції зборів учасників належить, зокрема, питання п] призначення та звільнення генерального директора (а.с.12-20).

Згідно копії протоколу загальних зборів учасників ТОВ Херсонавтотранс»від 26.06.2009 року №26/06-09, підписаного ОСОБА_4 ,ф., як головою зборів, та ОСОБА_6, як секретарем зборів, по п.5 орядку даного слухали ОСОБА_4, який повідомив про можливість ереобрання генерального директора товариства.

Наказом відповідача №135-К від 12.08.2009 року ОСОБА_4 ільнено з посади генерального директора з 12.08.2009 року за угодою сторін а підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.75).

Судом встановлено, що позивач на зазначених зборах присутнім е був та з пропозицією про своє звільнення не виступав, що свідчать про ідсутність згоди сторін на звільнення ОСОБА_4.

З огляду на наведене, суд скасував наказ про звільнення позивача а поновив його на роботі з 12.08.2009 року, відшкодував моральну шкоду в мі 5000 грн., завдану незаконним звільненням.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам рави, ґрунтуються на вимогах закону, підтверджуються дослідженими дом доказами, в т.ч. показаннями ОСОБА_4, допитаного як свідка, оказаниями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 (а.с.89, 90, 96), актовим лшсом про смерть ОСОБА_8 13.06.2006 року (а.с.82), який ніби-то риймав участь у загальних зборах як представник ПП «Плодове», ийнятого на цих зборах в число учасників товариства (а.с.81, 82), ідсутністю оригіналу протоколу загальних зборів учасників товариства від 6.06.2009 року.

Оскільки рішення суду у вказаній частині відповідає нормам атеріального і процесуального права, то підстав для його скасування колегія дців не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо рішення суду у зазначеній астині до уваги не приймаються, як такі, що не обґрунтовані вимогами ону, належними доказами, і такі, що висновки суду не спростовують.

Так, безпідставними є посилання апелянта на фотокопію отоколу загальних зборів від 26.06.2009 року, посвідчену нотаріально а.с.76-77), як на беззаперечний доказ своїх заперечень проти позову з огляду а наступне.

Так, апелянт стверджує, що нотаріусом 25.12.2009 року завірено опію протоколу з оригіналу, який приховує позивач. При цьому ТОВ Херсонавтотранс» не надав доказів своїм твердженням, а саме: яким чином озивач, не працюючий в товаристві з 12.08.2009 року, вчинив дії по риховуванню протоколу загальних зборів після пред'явлення його отаріусу, тобто після 25.12.2009 року.

Наявна в матеріалах справи заява ТОВ «Херсонавтотранс» на ім'я ргану міліції про крадіжку ОСОБА_4 протоколу загальних зборів асників товариства від 26.06.2009 року доказового значення не має, оскільки е містить ні дати її виготовлення, ні доказів прийняття до розгляду омпетентним органом (а.с.74).

Крім того, як вбачається з відмітки нотаріуса на копії протоколу гальних зборів від 26.06.2009 року, ним посвідчена вірність копії фотокопії, не вірність копії оригіналу (а.с.76-77).

Безпідставними є також посилання апелянта на пропуЯ ОСОБА_4 строку звернення до суду, оскільки не надано доказів вручення йому копії наказу про звільнення чи трудової книжки до ш звернення ОСОБА_4 із зазначеним позовом до суду. щ

Разом з тим, колегія судців частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду в частині визнання недійсним п.5 рішення загальних зборів учасників товариства від 26.06.200И року.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 він 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорім спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, Я також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядки цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути уваг* на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудовім прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського! товариства. Способом захисту порушених або оспорюваний прав у таких! категоріях спорів є позов про поновлення на посаді, зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства.

За таких обставин у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4. А.Ф. про визнання недійсним п.5 рішення загальних зборів учасників ТОІ «Херсонавтотранс» від 26.06.2009 року слід відмовити, як у зайво заявленії вимозі. Відповідно, рішення суду у вказаній частині сліц скасувати, ухвалиту нове, яким у задоволенні зазначеної позовної вимоги відмовити. ;

Перевіривши правильність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія судців дійшла висновку про помилковість визначення судом суми середнього заробітку.

Так, судом встановлено, що період вимушеного прогулу розпочався для позивача з 01.07.2009 року, хоча з тексту позовної заяви, пояснень позивача як в місцевому суді, так і в суді апеляційної інстанції, змісту апеляційної скарги відповідача вбачається, що в період з 13.07.2009 року по 13.08.2009 року ОСОБА_4 перебував у плановій відпустці, отримав за вказаний період відпускні.

Викладене свідчить, що період вимушеного прогулу для позивача становить 167 днів (з 13.08.2009 року по 14.04.2010 року).

При визначенні розміру середнього заробітку позивача судом прийнято за основу його заробіток за травень та червень 2009 року.

При цьому не враховано, що згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року з наступними змінами середньомісячна зарплата має обчислюватися у розглянутому випадку за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Оскільки наказ про звільнення позивача видано 12.08.2009 року, то середній заробіток слід рахувати, виходячи із зарплати, нарахованої позивачу в червні та липні 2009 року.

З розрахункового листа (а.с.ЗО) ОСОБА_4 вбачається, що йому в червні 2009 року нарахована сума зарплати 17364 грн. 47 коп., (без врахування сум за лікарняними листами згідно п.4 Порядку).

З відомостей ДПІ у м.Херсоні від 31.05.2010 року вбачається, що у третьому кварталі 2009 року, тобто у липні 2009 року, відповідач нарахував позивачу зарплату в сумі 27542 грн. 63 коп.

З відмітки на розрахунковому листі (а.с.ЗО) вбачається, що у вищезазначену суму ввійшли відпускні в розмірі 14943 грн. 12 коп., відповідно, розмір зарплати за липень 2009 року складає 12599 грн. 51 коп.(27542,63 -14943,12)

В червні 2009 року позивач працював 19 робочих днів, в липні до відпустки 7, загалом 26 днів.

Отримана за червень, липень 2009 року зарплата ОСОБА_4 складала 29263 грн. 98 коп. (17364,47+12599,51), середньоденна 11152 грн. 46 коп. (29263,98:26).

Відповідно, за період 167 робочих днів вимушеного прогулу середній заробіток, втрачений ОСОБА_4, складає 192460 грн. 82 коп. (167x11152,46).

З огляду на вищенаведене, рішення суду в частині визначення періоду вимушеного прогулу позивача і нарахованого за вказаний період середнього заробітку слід змінити, зазначивши вищевказані період та суму.

Що стосується перевірки законності ухвали суду від 4 червня 2010 року, то колегія судців виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.04.2010 року ВДВС звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення суду щодо місяця його виконання: чи за адресою відповідача, вказаною у виконавчому листі м.Херсон, вул.Радянська, 39, чи за місцем останньої реєстрації ТОВ «Херсонавтотранс» - м.Донецьк, вул.Куйбишева, 107 (а.с.154-155).

Задовольняючи заяву ВДВС про роз'яснення рішення суду від 14.04.2010 року, суд в мотивувальній частині правильно зазначив, що питання місця виконання рішення суду регламентовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, проте, у резолютивній частині помилково роз'яснив рішення суду шляхом дублювання змісту резолютивної частини рішення суду.

Оскільки передбачені 221 ЦПК України підстави для роз'яснення рішення суду відсутні, то заява ВДВС про роз'яснення рішення задоволенню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, ухвалу суду від 04.06.2010 року, як постановлену з порушеннями норм процесуального права, слід скасувати, постановити нову, якою у роз'ясненні рішення відмовити.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 року з наступними змінами, керуючись п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», ст.ст.ЗОЗ, 309, 316, п.п.2, 3 ч.І ст.307 України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Херсонавтотранс» на ріпи Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 квітня 2010 задовольнити частково.

Зазначене рішення суду скасувати в частині визнання недій< п.5 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Херсонавтотранс», ухвали цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 у задовол позову про визнання недійсним п.5 рішення загальних зборів учасників «Херсонавтотранс» від 26.06.2009 року.

Це ж рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Херсонавтотр на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за вимушеного прогулу змінити.

Вказати замість слів «стягнути з ТОВ «Херсонавтотранс> користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного nporyj період з 01.07.2009 року по 14.04.2010 року в сумі 304493 грн. 70 коп.» с «стягнути з ТОВ «Херсонавтотранс» на користь ОСОБА_4 сере заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 13.08.2009 рок 14.04.2010 року в сумі 192460 грн. 82 коп.».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу ТОВ «Херсонавтотранс» на ух Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 червня 2010 задовольнити, зазначену ухвалу скасувати, постановити нову..

Відмовити підрозділу, примусового виконання рішень В головного управління юстиції у Херсонській області у роз'ясненні ріпі» Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 квітня 2010 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, ь бути оскаржено в касаційному порядку до Судової палати у цивілі справах Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набр; законної сили.

Головуючий:

Судді: