№ 2-3226/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

при секретарі : ГОРБ С.Б.

за участі представника позивача адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні..в м. Дніпродзержинську справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В цій позовній заяві вона просила суд на підставі статей 355, 368, 370, 392, 1261, 1268 ЦК України визначити, що частки в праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1, за ОСОБА_4Р.„ ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кожним у розмірі 1/4 частини квартири. Також ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири № 3, загальною площею 80, 2 кв. м., в тому числі житловою площею 53, 7 кв. м., в будинку № 8, по вулиці Воробйова, в м. Дніпродзержинську, яка належала її батькові ОСОБА_5, який помер 05 червня 2006 року в порядку спадкування за законом та визнати за нею право власності на 1/4 частину вищевказаної квартири, яка належала її матері ОСОБА_4, яка померла 29 серпня 2008 року в порядку спадкування за законом. Крім того, ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на автомобільний гараж з оглядовою ямою № 23, площею 26, 5 кв.м., по вулиці Ватутіна, в м. Дніпродзержинську, який належав її матері ОСОБА_4, померлої 29 серпня 2008 року, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_2 вказала, що 29 серпня 2008 року померла її мати ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 898. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить невизначена, частка квартири № 3, загальною площею 80,2 кв. м., в тому числі житловою площею 53,7 кв. м., в будинку № 8, по вулиці Воробйова, в місті Дніпродзержинську, а також автомобільний гараж з оглядовою ямою № 23, площею 26,5 кв. м. , по вулиці Ватутіна. в м. Дніпродзержинську, який вона купила в 1989 році у гр. ОСОБА_6. Спадкова квартира належала на праві спільної сумісної власності її батькові ОСОБА_5, її матері ОСОБА_4, їй та її дочці - відповідачці ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» 23 червня 1997 року, згідно з розпорядженням від 23 червня 1997 року за № 3254. При житті її матір MOPO3 М.Р. заповіту на належне їй майно не складала, тому спадкування повинно відбуватися за законом, відповідно до статей 1261-1265 ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями, першої черги є тільки вона, ОСОБА_2 інших спадкоємців першої черги немає. Ії батько ОСОБА_5 помер 05 червня 2006 року, актовий запис про смерть № 677. В грудні 2010 року вона звернулася до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_4 Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2010 року № 3218/02-31 їй відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії на тій підставі, що частка квартири, яка належала її батькові, не була визначена у спільній сумісній власності на спадкову квартиру. В постанові зазначається, що відповідно до ч. 1 п. 224 Розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Їй запропоновано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Між ними, співвласниками квартири, не було домовленості про те, що комусь з них належить більша частина в спадковій квартирі, тому відповідно до зазначених вище норм закону слід вважати, що у спірній квартирі, частка кожного складає 1/4 частину. Після смерті її батька ОСОБА_5 належну йому частину в спірній квартирі відповідно до статті 1261 ЦК України успадкувала вона, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і згідно ч. З ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину. Її мати ОСОБА_4 не бажала приймати спадщину після смерті чоловіка, оскільки дуже хворіла і вважала, що недовго переживе свого чоловіка її батька, а тому не бажала зайвих витрат, пов'язаних з оформленням права на спадщину на частину квартири, як належала ОСОБА_5 Таким чином, слід вважати, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, їй належала 1/4 частина квартира, яку вона має право успадкувати. Зважаючи на те, що вона має право на 1/4 частину квартири в порядку визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру, а також на 1/4 частину квартири, яка належала ОСОБА_4, і на 1/4 частину квартири, яка належала ОСОБА_5, то її частка в спірній квартирі становитиме 3/4 частини квартири, а відповідачка матиме право на 1/4 частину квартири. Одночасно з визнанням за нею права власності на частини квартири, які належали її батькові і її матері, вона б бажала визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом і на автомобільний гараж, який належав її покійній матері. Тому вона була змушена звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримувала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі на тих же правових підставах.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлений позов підтримував повністю та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі у відповідності з діючим законодавством.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 визнавала повністю і фактично просила суд задовольнити ці вимоги повністю. Вона пояснила, що позивачка по справі ОСОБА_2 дійсно постійно проживала та зараз проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги, дбає про квартиру, піддержує її в належному стані, робить ремонтні роботи.

Представник Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори до суду не зявився, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлений у встановленому порядку своєчасно. Доказів, які вказували б на поважні причини неявки, представник третьої особи до суду не направили. Але суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника нотаріальної контори, оскільки в матеріалах справи досить доказів для розгляду цієї справи з винесенням законного та обґрунтованого рішення без його присутності.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_2, відповідачку ОСОБА_3. за відсутності представника нотаріальної контори, дослідивши докази, які наявні по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 328 ЦК України 2003 року, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачається, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 статті 370 ЦК України 2003 року, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом лише внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Зі свідоцтва про смерть І-КИ № 099303, яке було оглянуте в ході судового розгляду справи та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 10), виходить що ОСОБА_5 у віці 78 років 05 червня 2006 року помер в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей 07 червня 2006 року зроблений відповідний актовий запис за № 677.

Зі свідоцтва про смерть І-КИ № 241806, яке було оглянуте в ході судового розгляду справи та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 11), виходить що ОСОБА_4 у віці 83 роки 29 серпня 2008 року померла в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей 02 вересня 2008 року зроблений відповідний актовий запис за № 898.

Зі свідоцтва про право власності на житло від 23 червня 1997 року (а.с. 22) та з технічного паспорту на кв. № 3, б. № 8, по вул. Воробйова, в м. Дніпродзержинську (а.с. 23-24), які були оглянуті в ході судового розгляду та копії яких знаходяться в матеріалах справи, виходить, що власниками даної квартири є ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_8, яке було оглянуте в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 16) виходить, що вона народилася 09 вересня 1955 року в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Її батьками в свідоцтві про народження вказані: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_4.

З довідки від 16.09.2008 року, виданої Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, яка оглянута в ході судового розгляду та копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 17) виходить що 23 квітня 1983 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, актовий запис № 272. 02 жовтня 1984 року даний шлюб розірваний Баглійськии відділом РАЦС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 407, та після розірвання шлюбу їй залишено прізвище - ЖЕЛНОВА.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу ІV-КИ № 297145, яке було оглянуте в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 18) виходить, що 12 листопада 1988 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 уклали шлюб, актовий запис №814, та їй присвоєно прізвище - МАРТИНЕНКО.

З дозволу, виданого виконавчим комітетом Баглійської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області 04 вересня 1989 року, який оглянутий в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 25) виходить, що право експлуатації гаражу № 23, по вулиці Ватутіна. в м. Дніпродзержинську, який раніше належав ОСОБА_6, надано ОСОБА_4.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2010 року (а.с. 9) видно, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 29 серпня 2008 року ОСОБА_4. В постанові, зокрема, вказано, що згідно ч. 1 п. 224 Розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. В звязку з тим, що закон не передбачає визначення часток нотаріусом, свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, не може бути видано. Крім того, в цій постанові нотаріус відповідно до статті 3 ЦПК України рекомендував позивачці ОСОБА_2 звернутися до суду для вирішення питання по суті.

Оцінивши у сукупності всі докази, які наявні по справі, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 316 ч. 1, 328, 355 ч. 1. 368 ч. 1, 370 ч. 2, 1217, 1220, 1261, 1297 ч. 1 ЦК України 2003 року, статтями 10, 60 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_12 ОСОБА_13 до ОСОБА_3, третя особа - Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визначити, що частки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 МИКОЛАІВНЙ, ОСОБА_3 в квартирі № 3, загальною площею 80, 2 кв.м., в тому числі житловою площею 53,7 кв.м,в житловому будинку №8, по вулиці Воробйова, в місті Дніпродзержинську, яка належала їм на праві спільної сумісної власності, є рівними та складають 1/4 частини вказаної квартири кожному.

Визнати за ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності за кожним на ? частину квартири № 3, загальною площею 80,2 кв. м., в тому числі житловою площею 53, 7 кв. м., в житловому будинку № 8, по вулиці Воробйова, в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області.

Визнати за МАРТИНЕНКО Г ОСОБА_15 право власності на 1/4 частину квартири № 3, загальною площею 80, 2 кв.м., в тому числі житловою площею 53, 7 кв.м, в житловому будинку № 8, по вулиці Воробйова, в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, яка належала її батькові ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом після його смерті 05 червня 2006 року, актовий запис № 677.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири № 3, загальною площею 80, 2 кв.м., в тому числі житловою площею 53, 7 кв. м, в житловому будинку № 8, по вулиці Воробйова, в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, яка належала її матері ОСОБА_16., в порядку спадкування за законом після її смерті 29 серпня 2008 року, актовий запис № 898.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобільний гараж з оглядовою ямою № 23, площею 26, 5 квадратних метри, по вулиці Ватутіна, в м. Дніпродзержинську, який належав її матері ОСОБА_14, в порядку спадкування за законом після її смерті 29 серпня 2008 року, актовий запис № 898. /

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення сторонами або їх представниками може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: