Справа № 2-3709/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 16.08.1986 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Через деякий час подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. У зв'язку з цим, шлюб було розірвано 13.07.2000 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розлучення залишилися проживати разом з нею. Відповідач після розлучення залишився проживати разом з ними, оскільки не мав іншого житла. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.07.2000 року відповідач зобов'язаний виплачувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця з 19.07.2000 року до досягнення дітей повноліття. Відповідач сплачував аліменти несвоєчасно та не в повному обсязі. У зв'язку з чим, вона була вимушена звернутись до відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з метою стягнення аліментів в примусовому порядку. 28.07.2008 року державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з досягнення дітьми повноліття. Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі виплат відповідачем аліментів за ним на момент закінчення виконавчого провадження утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 28107,68 грн. Відповідач з того часу відмовляється виплатити в добровільному порядку заборгованість по сплаті аліментів. Він також відмовляється в добровільному порядку виплатити неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в сумі 216 150,52 грн. Вона (позивачка) вважає, що відмова відповідача від сплати заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення безпідставна та необґрунтована. Крім того, відповідач, не тільки заподіяв їй матеріальних збитків, а й також завдав моральної шкоди. Внаслідок невиконання зобов'язань відповідачем порушено її душевний спокій, сон, збуджена її нервова система. Кошти, які повинні були бути сплачені необхідні були для утримання та виховання дітей. З вини відповідача вона понесла прямі матеріальні збитки, вона знаходиться в повному невіданні щодо умов та строків сплати відповідачем аліментів та неустойки. Крім цього, це також пов'язано з відсутністю у неї необхідних коштів, тому що у неї невелика заробітна плата. Відсутність необхідних коштів дуже негативно впливає на її самопочуття, на стосунки в її сім'ї, що завдає їй багато моральних страждань. Відповідач відмовляється їй повертати суму заборгованості по сплаті аліментів та неустойку за прострочення сплати, що призводить до зайвих нервових напружень. Вона перебуває у стані пригніченості, відчуває власну безправність та приниженість. Це погіршує її стосунки з близькими їй людьми, знайомими, руйнує її соціальну активність. Неможливість з вини відповідача стягнути кошти, які є спільною власністю її сім'ї, та використати їх за необхідністю, викликає у неї сильні душевні страждання і вкрай негативно позначається на стані її здоров'ї. Вона змушена прикладати додаткові зусилля для захисту порушених прав, поновлення організації свого життя, пошуку коштів, гостру необхідність в яких вона постійно відчуває. Також відповідач, проживаючи після розлучення до теперішнього часу разом з нею та дітьми, продовжує завдавати моральних страждань, оскільки періодично вживає спиртні напої, погрожує їй та дітям, дебоширить. Все це призводить до сильних душевних страждань, порушується її душевний спокій, сон, збуджується її нервова система. Завдана їй моральна шкода становить 20 000 грн., яка складається з моральних страждань та хвилювання з приводу несплати заборгованості по аліментам на утримання дітей, невідання щодо умов та строків сплати 10 000 грн.; моральні страждання та хвилювання з приводу несплати неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на утримання дітей 5 000 грн.; моральні страждання та хвилювання з приводу порушення душевного спокою. самопочуття та нормальних стосунків в сім'ї, порушення сну, збудження її нервової системи 4 000 грн.; моральні страждання та хвилювання у зв'язку з відсутністю необхідних коштів 1 000 грн. Визначаючі розмір моральної шкоди вона виходила з розміру 20 000 грн.. які вона вважає достатнім для відновлення своєї емоційної рівноваги, зруйнованої системи моральних цінностей, психічного благополуччя у родині. Крім цього, для захисту своїх порушених прав та отримання правової допомоги вона була вимушена звернутись до фахівця в галузі права ОСОБА_6. з яким уклала договір про надання правової допомоги № 10/06-01 від 01.06.2010 року, у зв'язку з чим вона понесла витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, у розмірі 3 000 грн. В судовому засіданні представник позивачки підтримав обставини викладені в позовній заяві, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість зі сплати аліментів в сумі 28 107,68 грн.; неустойку (пеню) за період з 01.09.2004 року по 28.07.2008 року в сумі 4 988,20 грн.; три відсотки річних в розмірі 2 236,01 грн.; моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.; судові витрати в розмірі 54 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. Додатково пояснив, що сторони перебували в шлюбі, потім його розірвали. Відповідно до рішення суду з відповідача стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на двох дітей. Оскільки відповідач аліменти не сплачував, то утворилася заборгованість в розмірі 28 107,68 грн. Виконавче провадження вже закрито, так як діти стали повнолітніми. За несплату аліментів законодавством України передбачена пеня яка складає 4 988,20 грн. та три відсотки річних в сумі 2 236,01 грн. Крім того, позивачці завдано моральної шкоди, вона полягає в тому, що позивачка сама утримувала дітей, їй було важко, у неї маленька зарплата це все нервове переживання, хвилювання. Моральну шкоду просив стягнути в розмірі 20 000 грн., яка складається з моральних страждань та хвилювання з приводу несплати заборгованості по аліментам на утримання дітей, невідання щодо умов та строків сплати 10 000 грн.; моральні страждання та хвилювання з приводу несплати неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на утримання дітей 5 000 грн.; моральні страждання та хвилювання з приводу порушення душевного спокою, самопочуття та нормальних стосунків в сім'ї, порушення сну, збудження її нервової системи 4 000 грн.; моральні страждання та хвилювання у зв'язку з відсутністю необхідних коштів 1 000 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомляв, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що позивачка з відповідачем перебувала в шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАГС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 13.07.2000 року, шлюб між сторонами було розірвано. Згідно виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 26.08.2004 року, з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку на утримання дітей дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 28.07.2008 року встановлено, що заборгованість по аліментам становить 28 107,68 грн.

Відповідно до ст. ст. 180, 196 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. По даній справі встановлено, що відповідачем не сплачувалися аліменти, сума заборгованості становить 28 107,68 грн. Розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, становить один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.09.2004 року по 28.07.2008 року, що складає 4 988,20 грн. Таким чином, по аліментних зобовязаннях відповідач має заборгованість в загальній сумі 33 095,88 грн. (аліменти плюс пеня).

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у установлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань не допускається.

Відповідно до ст.ст. 610, 625 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. В даному випадку, з 28.07.2008 року відповідач має перед позивачем борг в сумі 33 095,88 грн. тобто існує грошове зобовязання. Три відсотки від вказаної суми боргу становлять 2 236,01 грн.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. По даній справі встановлено, що позивачка тривалий час не отримувала аліменти, їй доводилось самостійно утримувати неповнолітніх дітей, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надав, їй було важко, у неї маленька зарплата, все це призводило до нервового переживання, хвилювання, що дає підстави суду для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди частково, в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на ІТЗ, витрати на правому допомогу та ін. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачкою було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 17 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення 37 грн., всього судових витрат 54 грн. Крім того, позивачкою були понесені витрати на правову допомогу. Згідно розрахункової квитанції серія АА № 0006-01 від 01.06.2010 року за договором № 10/06-01 від 01.06.2010 року, позивачка сплатила ОСОБА_6, який є її представником, фахівцем в галузі права 3 000 грн. Дані витрати, понесені позивачкою, підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1167 ЦК України, ст.ст. 60, 79, 88, 212-215, 218, 223,224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей - дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в сумі 28 107,68 грн.; неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в сумі 4 988,20 грн.; три відсотки річних від суми боргу в розмірі 2 236,01 грн.; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; судові витрати 17 грн. судового збору; 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: