Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-231/10
РІШЕННЯ

іменем україни

10 листопада 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

В складі: головуючого судді Бунчак Б. Р.

секретаря судового засідання Галів І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області «Про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну надбавку до пенсії дитини війни у відповідності до Закону України « Про соціальний захист дітей війни»,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує, що він народився 24 серпня 1932 року, є дитиною війни, і у відповідності до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплачена відповідачем допомога менша від встановленого зазначеним Законом розміру. Просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Болехові здійснити перерахунок та виплатити йому як дитині війни щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з урахуванням надбавки за проживання в гірському населеному пункті за період з 01. 07. 2007 року по 01. 06. 2010 року та забезпечити виплату зазначеної допомоги у розмірах встановлених законом і надалі.

Позивач в судове засідання не з'явився подав письмову заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачено конституцією України та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Частиною 7 зазначеної статті встановлено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції до 01.01.2008 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 народився 24 серпня 1932 року, і йому у встановленому Законом порядку надано статус дитини війни, що підтверджується відповідним записом (штампом) у пенсійному посвідченні за №143656 (а.с.8). Позивач проживає на території гірського населеного пункту, про що йому видано посвідчення та має право на пільги встановлені Законом України «Про статус гірських населених пунктів.

На письмову заяву ОСОБА_1 до відповідача провести перерахунок призначеної пенсії у відповідності ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» управління Пенсійного

фонду України в м. Болехові своїм листом від 31.05. 2010 року за № 51/С-15 повідомило що пенсія призначена і виплачується у відповідності до діючого законодавства підвищення до пенсії виплачується у розмірі, що встановлений для учасників війни (а.с.9).

У 2008-2010 роках ОСОБА_1 відповідачем проведено нарахування надбавки до пенсії, як дитині війни у розмірі 10 % від мінімальної пенсії за віком. За 2007 рік підвищення не виплачувалось Виходячи із того, що ОСОБА_1 є дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд вважає, що на позивача повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вище зазначеним Законом, в тому числі й право на підвищення пенсії на ЗО % мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому частиною 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Мінімальна пенсія за віком встановлюється Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, Законом України «Законом України «Про Державний бюджет України на 2007рік» : з 01 січня - 380грн., з оЛсвітня - 406грн., з 01 жовтня 2007 року - 411грн.; Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» : з 01 січня - 471грн., з 01 квітня - 481грн., з 01 липня - 481грн., з 01 жовтня - 498грн.; Законом України «Про Державний бюджет України на 2009рік» : з 01 січня по 31 грудня -498грн., . Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» : з 01 січня по 31 березня 2010 року -695 грн. з 1 квітня по 01 червня 2010 року-709 грн.

Положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на думку суду не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку Суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Наявність прогалини у законодавстві, щодо відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком на думку суду, не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом -відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено з урахуванням ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», згідно з якою у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Положення пункту 12 статті 71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 p. N 6-рп/2007). Таким чином дана норма діяла з 1 січня 2007 року по 9 липня 2007 року.

Згідно п. 41 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-УІ від 28.12.2007 року стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена у наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Таким чином з 01.01.2008 року положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» були викладені в новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційним^ втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Отже, з 22.05.2008 року відновила свою дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в попередній редакції, в якій було зазначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, позов підлягає до часткового задоволення.

Що стосується вимоги про визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови перерахувати та виплатити доплату до пенсії, то суд вважає, що позивач має на увазі бездіяльність відповідача, а саме: не нарахування йому підвищення до пенсії, як дитині війни у встановлених законодавством розмірах.

Позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» однак отримав відмову, що підтверджується листом управління ПФ України в м. Болехові від 31 травня 2010 року за № 51/С-15 (а.с.9).

За таких обставин суд приходить до висновку, що слід визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області у перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсію у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити позивачу надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, за періоди з 9 липня 2007 року по 1 січня 2008 року та з 22 травня 2008 року по 01 червня 2010 року виходячи з розмірів мінімальної пеіісгї за віком, встановлених: Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» : з 01 квітня по 01 жовтня -- 406 грн., з 01 жовтня 2007 року по 01 січня 2008 року - 411 грн.; Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» : з 22 травня по 01 липня -481 грн., з 01 липня по 01 жовтня - 482 грн., з 01 жовтня по 1 січня 2009 року - 498 грн.; Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» : з 01 січня по 31 грудня 2009 року -498 грн. Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» : з 01 січня по 31 березня 2010 року -695 грн. з 1 квітня по 01 червня 2010 року 709 грн. з одночасним його збільшенням на 20 процентів відповідно до вимог частини 2 статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з врахуванням виплаченої надбавки.

Позов в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, за періоди з 1 липня по 9 липня 2007 року та з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року не підлягає до задоволення, оскільки відповідач діяв межах визначених дічим законодавством.

Відмовити ОСОБА_1Й.у вимозі щодо зобов'язання відповідача проводити йому, як дитині війни виплату призначеної надбавки до пенсії згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням доплат, передбачених частиною 2 статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 01 червня 2010 року і надалі.

На підставі ст. 17 п. 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішень Конституційного Суду України за N 6-рп/2007 від 09.07.2007 р., №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, пункту 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» п. 41 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-УІ від 28.12.2007 року, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» № 497 від 11.04.2000 року, керуючись ст.ст..ст.10,11,60,79,84,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

рішив :

Позов задоволити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в м. Болехові в перерахунку ОСОБА_1 надбавки до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру мінімальної пенсії по віку неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Болехові, Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, за періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 01 червня 2010 року виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, встановлених: Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» : з 01 квітня по 01 жовтня - 406 грн., з 01 жовтня 2007 року по 01 січня 2008 року - 411 грн.; Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» : з 22 травня по 01 липня -481 грн., з 01 липня по 01 жовтня - 482 грн., з 01 жовтня по 1 січня 2009 року - 498 грн.; Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» : з 01 січня по 31 грудня 2009 року -498 грн. Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» : з 01 січня по 31 березня 2010 року -695 грн. з 1 квітня по 01 червня 2010 року 709 грн. з одночасним його збільшенням на 20 процентів відповідно до вимог частини 2 статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з врахуванням виплаченої надбавки.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Суддя Бунчак Б. Р.