19.08.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-4388 2010 р. Головуючий в 1 інстанції Соляник Н.І.
Категорія: 27 Доповідач: Цуканова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня місяця 19 дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Цуканової І. В.

Суддів: Капітан I.A.,

ОСОБА_1

При секретарі: Кримцевій І.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 листопада 2009 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди та поновлення строку позовної давності, -

ВСТАНОВИЛА:

19.08.2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 20300 грн., 3% річних в сумі 2322,7 грн., збитків від інфляції в сумі 12423,6 грн., моральної шкоди в сумі 5000 грн. Покликався на те, що 01.11.2005 року відповідач отримав у нього, позивача, в борг 20300 грн. до 08.11.2005 року, проте в обумовлений строк зобов'язання по поверненню боргу не виконав. Крім того, позивач просив поновити строк позовної давності, як пропущений з поважних причин.

Заочним рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17.11.2009 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 25.11.2009 року про виправлення описки (а.с.51) позов задоволено. Поновлено ОСОБА_4 строк позовної давності. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 20300 грн., відсотки за користування грошима 2322,7 грн., збитки від інфляції в сумі 12423,6 грн., витрати на правову допомогу в сумі 250 грн., судовий збір в сумі 350,38 грн., витрати на ІТЗ в сумі ЗО грн., всього загальну суму 40676,78 грн.

Ухвалою цього ж суду від 08.06.2010 року заяву ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_3, про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.98-99).

Додатковим рішенням цього ж суду від 08.06.2010 року доповнено резолютивну частину заочного рішення суду від 08.06.2010 року вказівкою про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 5000 грн. (а.с.97).

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, подав на заочне рішення суду від 17.11.2009 року апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія судців вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 01.11.2005 року сторони уклали договір позики, за яким ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_4 в борг 20300 грн. строком до 08.11.2005 року, про що склав розписку (а.с.36).

Оскільки в обумовлений договором строк відповідач свої зобов'язання за договором не виконав і борг не повернув, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 і стягнув на його користь суму боргу, річні та збитки від інфляції.

При цього проти справжності розписки, розрахунку вищезазначених сум ОСОБА_3 в апеляційній скарзі заперечень не навів.

Поновлюючи позивачу строк позовної давності, суд виходив з його юридичної необізнаності та характеру приятельських відносин з ОСОБА_3, на повернення боргу яким добровільно ОСОБА_4 розраховував.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, яким дана відповідна юридична оцінка, грунтується на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування, колегія судців не вбачає.

Доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами, і такі, що висновки суду не спростовують.

Безпідставними є посилання апелянта на позбавлення його можливості довести суду факт повернення боргу позивачу транспортним засобом та пальним за допомогою показань свідків, оскільки згідно ч.І ст.218 ЦК України при недодержанні сторонами письмової форми правочину рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідне роз'яснення міститься і в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Юридично неспроможними є також твердження апелянта про необхідність застосування до спірних правовідносин спеціального строку позовної давності - 1 рік, який застосовується згідно ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено обов'язок боржника на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми.

Зазначена норма знаходиться в главі 51 ЦК України, яка називається «Правові наслідки порушення зобов'язання. Відповідність за порушення зобов'язання».

Статті 549-552 ЦК України містяться в іншій главі 49 під назвою «Забезпечення виконання зобов'язання». Згідно ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, інакше він є нікчемним.

З аналізу вищенаведених норм права випливає, що підстави для віднесення річних і збитків від інфляції, передбачених ст.625 ЦК України, до видів забезпечення виконання зобов'язання, відсутні.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 308, 315, п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді