Апеляційний суд Чернігівської області
0609Справа № 22ц-4183/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія - цивільна Доповідач Квач М.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого-судді: КВАЧА М.О.

суддів: ЛИТВИНЕНКО І.В., СТРАШНОГО М.М.

при секретарі: МАРЧЕНКО О.О.

За участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Ніжині Чернігівської області на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22 липня 2010 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Ніжині Чернігівської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Ніжині просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22.07.2010 року, яким у задоволені його позову до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в сумі 29 024 грн. відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував того, що правовідносини у даному спорі регулюються виключно Законом України „Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та невірно інтерпретував поняття шкоди для специфічного страховика Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, ототожнивши його повноваження з повноваженнями інших страховиків, які діють згідно з приписами Закону України „Про страхування".

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга відхиленню, а рішення залишенню без зміни, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.11.2008 року ОСОБА_4 під час виконання трудових обов'язків, отримав тілесні ушкодження, внаслідок злочинних дій відповідача ОСОБА_3, про що було складено акт за формою Н-1 від 24.11.2008 року (а.с. 6-7) та акт за формою Н-5 (а.с.8-10).

Вироком Ніжинського міськрайонного суду від 26.02.2009 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296. ч. 2 ст. 350 КК України (а.с. 10-12).

Відповідно до висновку МСЕК від 02.06.2009 року серії №001159 ОСОБА_4 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 15 % з повторним оглядом 02.07.2010 року.

Позивачем, на підставі Закону України „Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", були призначені та здійснені страхові виплати ОСОБА_4 на загальну суму 29 024,95 грн.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за збитки про відшкодування шкоди, лише в разі виплати відшкодування за договором майнового страхування. У разі проведення страхових виплат за договором особистого страхування (життя, здоров'я, працездатності, пенсійного забезпечення) таке право вимоги страховика до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, не передбачено.

Виходячи з наведеного та з урахуванням положень ч.ч. 4,5 Закону України „Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", яким передбачено, що суб'єктом страхування є страховик -Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а об'єктом страхування від нещасного випадку є життя, здоров"я та працездатність застрахованого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Ніжині про стягнення з відповідача коштів, сплачених позивачем, як страховиком потерпілому від нещасного випадку, оскільки положення ст. 1197 ЦК України не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Доводи апелянта щодо регулювання спірних правовідносин виключно Законом України „Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та непоширення на них дії положень гл. 67 ЦК України не заслуговують на увагу, з огляду на те, що ні положеннями Основами законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, ні нормами Законом України „Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не передбачено право страховика, який сплатив страхове відшкодування потерпілій особі, застрахованій за договором державного соціального страхування згідно із вищевказаним законом, на звернення з вимогою до винної особи про відшкодування сплачених застрахованому страхових сум.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Ніжині Чернігівської області відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22 липня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: