Христинівський районний суд Черкаської області
Справа № 2-145/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2010 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Орендарчука М.П., при секретарі Кришевській Т.О., за участі

представників відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області цивільну справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради та відділу Держкомзему у ОСОБА_4 районі про визнання Державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради та відділу Держкомзему у ОСОБА_4 районі про визнання Державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними.

Просить визнати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690775, який був виданий відділом Держкомзему у ОСОБА_4 районі 28.11.2009 року та зареєстрований 30.11.2009 року та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690897, який був виданий відділом Держкомзему у ОСОБА_4 районі 14.12.2009 року та зареєстрований 17.12.2009 року недійсними.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначала.

Вона є власником житлового будинку по вул. Леніна, 86 в м. Христинівка.

Реалізуючи своє право на приватизацію присадибної земельної ділянки вона звернулась в ОСОБА_4 міську раду із відповідною заявою.

Рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради від 25.11.2009 року за №43-2-? був наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розміром 0,05 га в м. Христинівка по вул. Леніна 86/1, а рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради від 25.11.2009 року за № 43-2/І-У їй був наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0834 га за тією ж адресою.

На підставі вказаних дозволів їй були видані Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690775 на 0,05 га, та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690897 на 0,0834 га. Ділянки розташовані по вул. Леніна, 86/1 в м. Христинівка.

При ознайомленні із зазначеними вище Державними актами було виявлено, що юридична адреса розміщення земельних ділянок зазначено помилково. Будинку за № 86/1 по вул. Леніна в м. Христинівка немає, а є лише будинок 86 по вул. Леніна в м. Христинівка. Ця помилка є такою, що перешкоджає в реалізації права власності. Адреса земельної ділянки не відповідає адресі житлового будинку, тому реалізація розпорядження власністю виключається.

Вона звернулась у ОСОБА_4 міську раду, довівши до відома допущенні помилки.

Рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради від 25.01.2010 року за № 45-1/12-У та за № 45-1/13-У внесені зміни у п.1 рішень виконкому міської ради від 04.11.1997 року за №108, та від 04.12.1997 року за №120, виклавши пункт в редакції, відповідно до якої передача земельних ділянок у власність провадиться по вул. Леніна, 86 в м. Христинівка.

Допущення помилки в правочині - Державному акті про право власності на земельну ділянку - позбавляє такого правочину породжувати права та обов'язки, які ним обумовлюються, а тому повинні бути визнані недійсними.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, в даній заяві вона просить задовольнити позов.

Представники відповідачів ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_1 та відділу Держкомзему у ОСОБА_4 районі ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнали повністю.

Відповідно до ст, 174 ЦПК України наслідком прийняття визнання відповідачами позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Заслухавши пояснення представників відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд зважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, представники відповідачів не обмежені у повноваженнях на вчинення процесуальних дій, а позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, шс позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку по вул. Леніна, 86 в м. Христинівка

Реалізуючи своє траво на приватизацію присадибної земельної ділянки позивач звернулась в ОСОБА_4 міську раду д недовідною заявою.

Рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради від 25.11.2009 року за №43-2-V позивачу ОСОБА_3 був наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розміром 0,05 га в м. Христинівка по вул. Леніна 86/1, а рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради від 25.11.2009 року за № 43-2/І-V їй був наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0834 га за тією ж адресою.

На підставі вказаних дозволів ОСОБА_3 були видані Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690775 на 0,05 га, та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690897 на 0,0834 га. Ділянки розташовані по вул. Леніна, 86/1 в м. Христинівка.

При ознайомленні із зазначеними вище Державними актами було виявлено, що юридична адреса розміщення земельних ділянок зазначено помилково. Будинку за № 86/1 по вул. Леніна в м. Христинівка немає, а є лише будинок 86 по вул. Леніна в м. Христинівка. Ця помилка є такою, що перешкоджає в реалізації права власності. Адреса земельної ділянки не відповідає адресі житлового будинку, тому реалізація розпорядження власністю виключається.

Позивач звернулась у ОСОБА_4 міську раду, довівши до їх відома допущенні помилки.

Рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради від 25.01.2010 року за № 45-1/12-V та за № 45-1/13-V внесені зміни у п.1 рішень виконкому міської ради від 04.11.1997 року за №108, та від 04.12.1997 року за №120, виклавши пункт в редакції, відповідно до якої передача земельних ділянок у власність провадиться по вул. Леніна, 86 в м. Христинівка.

Крім того копія свідоцтва про право на спадщину встановлює реальну адресу земельних ділянок, на які були видані зазначені Державні акти.

Копії Державних актів, що є предметом позову, підтверджують допущення в них зазначених вище помилок.

Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.

Згідно ч.І ст. 215 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Допущення помилки в правочині - Державному акті про право власності на земельну ділянку - позбавляє такого правочину породжувати права та обовязки, які ним обумовлюються, а тому повинні бути визнані недійсними.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 60,174, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради та відділу Держкомзему у ОСОБА_4 районі про визнання Державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними задовольнити повністю.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690775, який був виданий відділом Держкомзему у ОСОБА_4 районі 28.11.2009 року та зареєстрований 30.11.2009 року.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 690897, який був виданий відділом Держкомзему у ОСОБА_4 районі 14.12.2009 року та зареєстрований 17.12.2009 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву або апеляційну скаргу про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя М.П. Орендарчук