Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Беркій О.Ю., Стефанів Н.С.

з участю секретаря Балагури М.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші на постанову Калуського міськрайонного суду від 9 квітня 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

26 лютого 2010 року ОСОБА_1, звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни і йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В порушення вимог зазначеного закону йому відмовлено у виплаті передбаченої допомоги. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року положення ст. 6 Закону «Про державний бюджет», що призупиняли зазначені виплати, визнані такими що не відповідають Конституції.

Просив визнати неправомірними дії відповідача і зобовязати його здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити виплату їх , починаючи з 2007 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду від 9 квітня 2010 року позов задоволено частково.

____________________________________________________________________________

Справа №22-ц-1096/2010 р. Суддя-доповідач ОСОБА_2

Категорія 57 Головуючий у І інстанції Кардаш О.І.

Дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 визнано неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 25 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші подало апеляційну в якій посилається на те, що рішення судом ухвалено з порушенням норм матеріального права. На думку апелянта, хоч рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року визнано такими що не відповідають Конституції положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» і ст.6 Закону діє з 22.05.2008 року, однак жодного нормативного акту на виконання даних вимог не було прийнято, не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і з яких джерел повинні проводитися ці виплати, в якому порядку і яким чином обчислювати вказаний розмір.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Оскільки позивач відноситься до кола осіб, які мають право на отримання такого підвищення, то суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку та доплати до пенсії.

Висновки суд першої інстанції, з якими погоджується колегія суддів грунтуються на наступному.

Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, що відповідно до ст.6 цього Закону мають право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено , а «Законом України про державний бюджет на 2008 рік» дану статтю викладено в новій редакції.

Однак Конституційний Суд України зупинення дії ст.6 Закону та викладення її в новій редакції визнав неконституційними своїми рішеннями від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року.

Зважаючи на це, суд першої інстанції визнав неправомірними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в межах річного строку захисту порушених прав.

Відповідно до вимог ч.2. ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що постанова судом першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307-308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші - відхилити.

Постанову Калуського міськрайонного суду від 9 квітня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу проголошення.

Судді: Меленко О.Є.

ОСОБА_3

ОСОБА_4