Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-2847/10
10.09.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судці Дубас Т.В.
при секретарі Риситюк М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У червні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Проте в подальшому відповідач у справі повідомив, що автомобіль, який він придбав для позивача, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав механічні ушкодження і відновленню не підлягає.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили суд задоволити його в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду відповідач був належним чином повідомлений через оголошення у пресі, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, за таких обставин та за відсутності заперечень позивача та його представника суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню часково з наступних підстав.
Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
4.2 ст.1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Зазначені кошти мали бути спрямовані на купівлю в Німеччині ОСОБА_2 автомобіля ОСОБА_1
Проте згодом відповідач у справі повідомив, що автомобіль, який він придбав для позивача, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав механічні ушкодження і відновленню не підлягає.
Оскільки автомобіль, який був придбаний для позивача, останньому не був переданий. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із вимогою повернути кошти, отримані за договором позики від 16.04.2008 року, але відповідач повідомив позивача, що кошти він повернути не може у звязку з важким фінансовим становищем.
Договір позики відноситься до категорії реальних договорів, а тому він вважається укладеним з моменту передачі коштів, які є предметом позики. Зазначене положення міститься в абз.2 ч.І ст.1046 Цивільного процесуального кодексу України.
Оскільки за договором позики від 20.05.2009 року грошові кошти позикодавцем позичальнику не передавались, цей договір не був укладеним. Отож, у позивача відсутні будь- які правові підстави вимагати стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики від
Відповідно до ч.І ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, шо встановлені договором.
Абз.1 ч.І ст.1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Згідно з ч.І ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Абз.2 ч.І ст.1049 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення ВИМ.ОГИ, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, що відповідно умов договору позики грошових коштів від 16.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, строк повернення позики не встановлений, проте, як встановлено судом, позивач предявив вимогу про повернення позики через три місяці після укладення договору позики. Такті чином, позичальник повинен був повернути позикодавцю суму боргу протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, проте всупереч взятих на себе за договором позики віл 16.04.2008 року зобовязань ОСОБА_2 не повернув борг ОСОБА_4
У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 474,60 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.
З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 625, 640, 1046. 1047. 1049. 1050 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 474 (чотириста сімдесят чотири) гривні 60 (шістдесят) копійок та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дубас Т.В.