Справа № 2-1867/1-10
"15" липня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Курило А. В.
при секретарі - Косенко О. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 08 лютого 2006 року між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ, в особі філії «Київське регіональне управління», Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ правонаступниками якого вони є, та відповідачем було укладено кредитний договір № «3»_181-02/06-МФ (долар США), за яким відповідачу надано кредитні кошти в сумі 4 500,00 доларів США строком до 07 серпня 2007 року, з терміном повного погашення заборгованості по наданих кредитних ресурсах з оплатою по процентній ставці 22% річних. Свої зобовязання він виконав в повному обсязі, відповідач свої зобовязання не виконав. За період дії кредитного договору відповідачем було сплачено 1 590,52 доларів США основної суми боргу по кредиту, 507,60 доларів США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом. Станом на 05 березня 2010 року сума заборгованості складає 62 203,33 грн.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, та ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 08 лютого 2006 року між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ, в особі філії «Київське регіональне управління», Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ правонаступниками якого вони є, та відповідачем було укладено кредитний договір № «3»_181-02/06-МФ (долар США), за яким відповідачу надано кредитні кошти в сумі 4 500,00 доларів США строком до 07 серпня 2007 року, з терміном повного погашення заборгованості по наданих кредитних ресурсах з оплатою по процентній ставці 22% річних. Свої зобовязання він виконав в повному обсязі, відповідач свої зобовязання не виконав. За період дії кредитного договору відповідачем було сплачено 1 590,52 доларів США основної суми боргу по кредиту, 507,60 доларів США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом. Станом на 05 березня 2010 року сума заборгованості складає 62 203,33 грн., з яких 2 909,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 23 229,87 грн. заборгованість за основним боргом, 2 263,57 доларів США, що за курсом НБУ становить 18 072,80 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 20 900,66 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.
По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 742,03 грн., які складається з державного мита 622,03 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 611, 1054 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 203,33 грн. та судові витрати 742,03 грн., а всього 62 945 (шістдесят дві тисячі двісті три) грн. 36 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано
Суддя: