ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-713/2010
провадження № Б/Н 229
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_7 про стягнення гарантійної суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення гарантійної суми в розмірі 33000 грн. за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 17.02.2009 року. Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_2, маючи намір придбати квартиру в місті Києві, видала довіреність на представництво своїх інтересів своїй сестрі ОСОБА_3, яка повинна була здійснити пошук квартири, з цією метою уклала 17 лютого 2009 року договір про надання посередницьких послуг із ФОП ОСОБА_7 - Агенство нерухомості «ІНФОРМАЦІЯ_1». В результаті пошуку була підібрана трикімнатна квартира АДРЕСА_1 та 17.02.2009 року укладений попередній договір, а 24.02.2009 року додаткова угода до попереднього договору, за умовами якого позивачами відповідачам була передана гарантійна сума в розмірі 33000 грн., що було еквівалентом 4000 доларів США. Після огляду квартири ОСОБА_2 з»ясувалося, що площа квартири менша, ніж зазначена в оголошенні та в попередньому договорі, договір підписаний від імені власників одним з співвласників, відсутня нотаріальна згода батьків, договір укладений в простій письмовій формі. Недодержання при укладання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна нотаріальної форми, є підставою для визнання нікчемного договору недійсним, а тому просили застосувати наслідки недійсності нікчемного попереднього договору купівлі-продажу та стягнути з відповідачів гарантійну суму в розмірі 33000 гнр.

В подальшому позивачі уточнили свої позовні вимоги та просили стягнути з відповідачів на користь позивачів гарантійну суму - завдаток в розмірі 33000 грн., виходячи з положень укладеного попереднього договору, зокрема п.10.1, 10.4 та ст. 570 ч. І ЦК України, а також суму збитків від інфляції в розмірі 3216 грн. 16 коп. та 3 відсотки річних - 1086 грн.92 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснив, що у нього відсутні докази передачі ОСОБА_2 коштів ОСОБА_3, а також йому невідомо, кому саме остання передала кошти за попереднім договором та додатковою угодою. Також уточнив, що гарантійну суму слід стягнути на користь ОСОБА_3 з відповідачів в рівних частках.

Представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що ОСОБА_2 не є стороною в попередньому договорі, а від так у останньої відсутнє право вимоги. Представником позивача не доведений факт передачі позивачами коштів відповідачам. Квартира, яку начебто мала намір придбати позивачка належить відповідачам в рівних частках. Натомість попередній договір підписаний лише ОСОБА_5, яка не мала відповідних повноважень.

Третя особа ФОП ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився. про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як продавцями ОСОБА_3, як покупцем був укладений попередній договір про укладення у визначені термін договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Відповідно до п.10.1 сторони прийшли до згоди про наступне: підтверджуючи свої зобов»язання укласти основний договір купівлі-продажу квартири відповідно до умов даної Попереднього договору, і з метою забезпечення його укладання, у момент підписання даної Попереднього договору, покупець передав, а продавець прийняв гарантійну суму, що становить 10725 грн. Зазначена сума за згодою Покупця переводиться Продавцем в інший вид матеріальних активів 1300 доларів США з метою запобігання знецінювання в результаті інфляційних процесів. За додаткових умов сторони домовилися про збільшення гарантійної суми на еквівалент 2700 доларів до 24.02.2009 року включно. У зв»язку з чим 24.02.200 року була укладена додаткова угода до попереднього договору від 17.02.2009 року, згідно умовами якої гарантійну суму збільшено на суму в розмірі 22275 грн, що є еквівалентом 2700 доларів США. В цілому гарантійна сума складає 33000 грн., що є еквівалентом 4000 долларів США. Зазначені угоди підписані від покупця ОСОБА_3, а від продавців ОСОБА_5

Суд, вважає, що гроші в сумі 33000 грн. були передані ОСОБА_3 ОСОБА_5 під час підписання попереднього договору та додаткової угоди, про що зазначено в тексті договору та додаткової угоди.

Оцінюючи посилання представника відповідачів, що позивачами не доведений факт передачі грошей, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в договорі зазначено, що «покупець передав, а продавець прийняв гарантійну суму», тобто дія виконана під час підписання договору. "В цьому ж Договорі сторони домовилися про збільшення суму на 2700 доларів США, про що додатково була укладена угода. Крім того, представником відповідача не заперечувався факт підписання угоди ОСОБА_5

Відповідно до ст..635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов»язуються і протягом певного строку укласти договір в майбутньому /основний договір/ на умовах встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Від так укладений між сторонами попередній договір без його нотаріального посвідчення є нікчемним.

Згідно з ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом /нікчемний правочин/. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

На виконання укладеного попереднього договору ОСОБА_3 передала ОСОБА_5 гроші в сумі 33000 грн..

У відповідності до ст..1212 ЦК України саме ОСОБА_5, яка підписала договір, а від так і отримала кошти, повинна повернути ОСОБА_3 33000 грн., оскільки судом не встановлена, що ці кошти останній передавала ОСОБА_2

Суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідачів суми інфляційних витрат та трьох процентів річних задоволенню не підлягають, оскільки між сторонами виникли та існували не грошові зобов»язання.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,208, 209, 213-215 ЦПК України, і на підставі ст..ст.215,216,220, 625, 635, 657,1212 ЦК України Суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 гарантійну суму 33000 грн. судові витрати у вигляді судового збору в сумі 330 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду в суді в сумі 220 грн., а всього 33550 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: