Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

7 липня 2010 року апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого: судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_2, з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі

на постанову Овруцького районного суду від 29 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю,

встановив:

У серпні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі такими, що не відповідають вимогам ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" (надалі - Закону), зобов'язати відповідача з 1 липня 2009 року зробити йому перерахунок пенсії на підставі вказаного Закону. При цьому посилався на те, що є інвалідом другої групи, пов'Язаної з наслідками чорнобильської катастрофи. В порушення вимог Закону йому призначено пенсію у розмірі 2763,42 грн. ЗО коп. , хоча цей розмір повинен становити не менше восьми розмірів мінімальних пенсій за віком. Його звернення про перерахунок призначеної йому пенсії відповідно до Закону залишено відповідачем без задоволення.

Постановою Овруцького районного суду від 29 жовтня 2009 року позов задоволено. Дії Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі визнані неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі з 14 серпня 2009 року проводити нарахування ОСОБА_3 пенсії як потерпілому 1 ктегорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 2 групи із розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком з подальшим перерахунком відповідно до ч.З ст.67 Закону.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі порушує питання про скасування зазначеної постанови. При цьому апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що при призначенні пенсії позивачеві не можуть застосовуватись мінімальні розміри пенсії за віком, оскільки на пенсії в такому розмірі не проводиться фінансування управлінням праці та соцзахисту населення, яке є розпорядником коштів. Витрачання бюджетних коштів у розмірі, не передбаченому фінансуванням, призведе до їх нецільового використання. На думку апелянта, суд не звернув уваги на те, що розміри пенсій по інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв"язок з насідками аварії на ЧАЕС, встановлені постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, виходячи із реальної можливості видаткової частини Державного Бюджету.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, йому встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, викликаного впливом аварії на ЧАЕС (а.с.3-6). Відповідачем йому призначено пенсію в розмірі 2763 грн.42 коп.

Відповідно до ст.10 Закону України „Про загальнобов"язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Реалізуючи зазначене право, у липні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію згідно зі ст.ст.50,54 Закону. Проте, в порушення вимог закону, про які зазначалося вище, відповідачем було відмовлено позивачеві в проведенні перерахунку пенсії за обраним ним видом (а . с . 7 , 8 ) .

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимог позивача, зважаючи на наступне.

Статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону, в якій наведено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв"язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими ніж вісім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що вихідним критерієм розрахунку пенсії позивачеві маєбути мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами суд дійшов обгрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50,54 Закону, застосуванню підлягає саме розмір прожиткового мінімуму для осіб, котрі втратили працездатність, установлений у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших пов'Язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч.І цієї статті.

Крім того, Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" саме на Пенсійний фонд України та його відповідні територіальні органи покладено обов'язок щодо призначення пенсій, забезпечення їх своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати. Тому суд правильно вважав, що саме на цього відповідача слід покласти обов'язок по перерахуванню пенсії позивачеві.

Обраний позивачем та судом спосіб захисту порушених прав узгоджується з повноваженнями суду, передбаченими ст.162 КАС, в порядку якого розглянуто справу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Оскаржуване судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,307,308,313-315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі відхилити.

Постанову Овруцького районного суду від 29 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: