АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4384/10Головуючий у 1-й інстанції Свачій
Провадження № 22ц-1510/10 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2010 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Кузьма Р. М., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Саланді О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі

на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі /надалі «Управління»/ про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі Управління просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні її вимог.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.10 позовні вимоги задоволено, зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01.03.09 з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії за 2008 рік, й провести доплату до пенсії за період із 01.03.09 по 02.06.10 з врахуванням сум, що були виплачені.

У суді апеляційної інстанції позивач заперечила щодо задоволення скарги.

Заслухавши учасника судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернулася із вимогами до Управління про зобов'язання відповідача зробити перерахунок і виплату пенсії за віком з 06.03.07, оскільки вона продовжував працювати після призначення їй пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що стаття 42 Закону , України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачає наявність стажу роботи для перерахунку пенсії, а передбачає лише умову - якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач із 06.03.07 отримує пенсію за віком й продовжує працювати.

11.03.10 позивач звернулася до Управління з вимогою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням її страхового стажу після призначення пенсії.

Відповідач листом від 15.03.10 відмовив у перерахунку пенсії з підстав визнання неконституційними змін до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» /надалі «Закон»/, зазначивши, що такий перерахунок проводиться у відповідності до пп.З п. 11 постанови КМ України № 530 від 28.05.08 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» /надалі «Постанова»/ й при цьому слід виходити із показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.).

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до Постанови при перерахунку пенсії слід виходити із показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує перерахунку пенсії, тобто за 2008 рік.

Із таким висновком колегія суддів погоджується.

Оскільки законодавство, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, не містить обмежень щодо реалізації права на перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії, Постанова передбачає в який спосіб проводиться перерахунок ї які вихідні дані беруться для цього, то суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відмова у перерахунку пенсії із включенням вказаного позивачем періоду є незаконною.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому, передбачених статтею 309 ЦПК України підстав для скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2