Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа №2-7222/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року Дзержинський районний суд «.Харкова у складі:

гол овуючого - судді Гритор'євої А.О.

при секретарі - Квітчастій О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в «.Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», в якій просить зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури видати документи на закріплення за нею кімнати 202 в будинку 193 корпус 1 по вул. Клочківській в м. Харкові, який мас статус гуртожитку.

23 липня 2010 року позивач надала суду заяву про уточнення позовних вимог та просила зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури укласти із нею договір найму кімнати 202 в будинку 193 корпус 1 по вул.Клочківській в м.Харкові, який має статус гуртожитку та видати ордер на кімнату 202 в будинку 193 корпус 1 по вул .Клочківській в м.Харкові, який має статус гуртожитку.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона 03.12.1992 року була прийнята на ДП «Харківський завод електроапаратури», де працювала до 12.11.2004 р. Після прийняття на підприємство їй надали право зайняти ліжко-місце в гуртожитку за адресою: м.Харків. вул.Клочківська. буд.193, корп.1. кімната 202. В 1997 році в зв'язку з тим, що сусідів по кімнаті не було і вона фактично проживала в кімнаті одна, їй адміністрація підприємства дозволила користуватися одноосібно кімнатою і відкрила на її ім'я особистий рахунок для сплати комунальних послуг за всю кімнату.

В 20:0р. керівництво підприємства повідомило позивача, що з будинку знімається статус гуртожитку, а для зняття статусу гуртожитку з кімнати 202 з наступним закріпленням її за позивачкою по договору найму, вона повинна надати ордер. Ордер при вселенні підприємство їй не надавало.

Фактично адміністрація підприємства надала позивачу в одноосібне користування кімнату, а документів не надала.

В 2010 році позивач звернулась із заявою до виконуючого обовязки генерального директора підприємства із проханням надати ордер на кімнату, проте адміністрація порадила звернутись до суду, оскільки не знає, як можна заднім числом видати документ громадянину, який на даний час не є робітником заводу.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, в повному обсязі з урахуванням обставин викладених в обгрунтування позову.

Представник відповідача - Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» ОСОБА_2, який діє за довіреністю, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, надав суду заяву про визнання позовної заяви, витяг з рішення адміністрації та профспілкового комітету ДП «Харківський завод електроапаратури» та довідку з відділу кадрів.

Суд дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.І ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Статтею 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Згідно ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Крім того, у відповідності до ст.125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

У відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З наявних в матеріалах справи доказів та пояснень представників сторін вбачається, що позивач відпрацювала на ДП «Харківський завод електроапаратури» понад десять років, відповідачем було надано в одноосібне користування кімнату 202 у «.Харкові по вул.Клочківській, буд.193 у корпусі 1.

Крім того, згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.10. 11, 57-60, 88. 130, 174 ЦПК України, СТ..СТ.47, 124, 129 Конституції України, ст.9, 63. 125. 129 Житлового кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури" укласти із ОСОБА_1 договір найму кімнати 202 в будинку 193 корпус 1 по вул.Клочківській в «.Харкові.

Зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури" видати ОСОБА_1 ордер на кімнату 202 в будинку 193 корпус 1 по вул.Клочківській в «.Харкові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: Григорєва А.О.