Справа 2-500/10
Номер провадження 2-500/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.10 року.

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Тулик І.І,

при секретарі - Шемота М.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_2

ДО

Рахівської міської ради

про

скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

З позовної заяви слідує, що ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) ОСОБА_4 перебувала з громадянином ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, який було укладено нами у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний запис акта про укладення шлюбу за № 05 від 14.01.1988 року. За час проживання у шлюбі у них народився син, Андрій, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 14.06.2009 року. За рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області шлюб між позивачкою та ОСОБА_5 було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції складено відповідний запис акта про розірвання шлюбу за № 72 від 24.04.2009 року. 22.07.2009 року ОСОБА_5 помер. 08.05.1967 року прабабуся позивачки, ОСОБА_6, склала заповіт, згідно якого в разі відкриття спадщини, позивачка, ОСОБА_3 та її двоюрідна сестра, ОСОБА_7, являтимуться співвласниками у рівних частинах житлового будинку № 10, що по вул. Пушкіна у м. Рахові, Закарпатської області (теперішня адреса - м. Рахів, вул. Шевченка, буд. 136/а, Закарпатської області). Після відкриття спадщини позивачці, як спадкоємцю за заповітом 1/2 частини спадкового майна, 26.07.1972 року Рахівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого вона та ОСОБА_8, являються співвласниками в рівних частинах житлового будинку № 136, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 23898. Останнє стало підставою для реєстрації 18.08.1972 року Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації Закарпатської області даного спадкового майна, внесення ним в реєстрову книгу № 5 відповідного реєстру за № 1288 та видачі позивачці відповідного реєстраційного посвідчення, тобто, проведена первинна реєстрація нерухомого майна. Після отримання правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно, позивачкою спільно із іншим співвласником спадковий будинок було розібрано, на його місці залишена половина будинку, в якому в даний час проживаю позивачка, а інша частина будинку гр-кою ОСОБА_8 перенесена в інше місце. На даний час обидва житлові будинки використовуються за цільовим призначенням і вони є придатними для їх використання. Враховуючи те, що житловий будинок було розділено на два окремі будинки, ОСОБА_2 у вересні місяці 2006 року звернулася до виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області із заявою про перейменування (реєстрацію) належної мені частини спадкового будинку з присвоєнням йому порядкового номеру - 136/а. Однак для отримання відповідного рішення до органу місцевого самоврядування із врахуванням деяких об'єктивних обставин після подачі заяви ОСОБА_2 не зверталася, оскільки вважала, що нею вчинено всі дії для досягнення необхідного результату. Будинок знаходився в цілій частині у її приватній власності, а майнових спорів з приводу прийняття спадщини, володіння та розпоряджання спадковим майном із іншими спадкоємцями або особами, які мали б право на частину спадкового майна незалежно від змісту складеного на її ім'я заповіту, не існувало. 06.05.2009 року рішенням виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області за № 39 «Про надання дозволу на реконструкцію, перебудову будівель, продовження будівництва» ОСОБА_2 було надано дозвіл на реконструкцію власного житлового будинку № 136/а, що розташований по вулиці Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області. При виготовленні проектної документації та отримання дозволу на проведення будівельних робіт, мені було надано копію рішення виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області № 96 від 15.09.2006 року, за яким житловий будинок № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області, зареєстровано в рівних частинах за позивачкою, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частинах по 1/2 частині будинку кожному, Аналізуючи наведені обставини та законодавство, на підставі положень якого було прийнято рішення, що оскаржується, вважає правовстановлюючі документи, видані органом місцевого самоврядування, такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав. Відповідно до змісту та дати складання заповіту (08.05.1967 року), проведення первинної реєстрації об'єкту нерухомого майна (26.07.1972 року), видачі правовстановлюючих документів на житловий будинок (18.08.1972 року), повторної реєстрації об'єкту нерухомого майна (15.09.2006 року), видачі повторних правовстановлюючих документів на нерухоме майно (18.09.2006 року), спірні правовідносини врегульовуються положення Цивільного кодексу України (в ред.1963 р.), Кодексу про шлюб та сім'ю України (в ред.1969 р.), Цивільного та Сімейного Кодексів України (в ред.2004 р.). Відповідно до положень статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 р.) та статті 60 чинного Сімейного кодексу України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Однак, законодавець положеннями частин 1,3 ст.24 цього ж Кодексу встановив, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. У зв'язку із наведеним є необгрунтованим, безпідставним та незаконним рішення виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області № 96 від 15.09.2006 року, згідно якого проведена повторна реєстрація права власності на житловий будинок в частині 1/2 за гр-ном ОСОБА_5, винесення відповідачем такого рішення вважає незаконним, оскільки ОСОБА_5 до виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області з приводу реєстрації за ним права власності, в тому числі, часткової на нерухоме майно, що належало мені на право приватної власності, не звертався, у зв'язку із чим відповідачем при винесенні рішення, що оскаржується, порушено встановлену законодавцем, процедуру. Також, житловий будинок № 136, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області у серпні місяці 1972 року Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації Закарпатської області вже зареєстрований за ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище) ОСОБА_4 та ОСОБА_8, в рівних частинах по кожній. Крім того, в результаті винесення рішення, що оскаржується, комунальним підприємством «Рахівське міське бюро технічної інвентаризації» Рахівської міської ради Закарпатської області (м. Рахів, вул. Шевченка, буд.43, Закарпатської області) проведено повторну реєстрацію нерухомого майна, що прямо заборонено чинним законодавством. Відповідно до приписів п.1.4. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р., державна реєстрація прав власності на нерухоме майно являє собою внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку із виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Громадянин ОСОБА_5 до КП «Рахівське міське бюро технічної інвентаризації» із заявою про перереєстрацію власності на житловий будинок та реєстрацію за ним права власності на 1Л частину нерухомого майна не звертався, у зв'язку із чим представником бюро технічної інвентаризації при реєстрації у вересні 2006 року спірного майна було порушено приписи п.п.2.1., 2.З., 2.4. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. В результаті винесення відповідачем, Рахівською міською радою Закарпатської області, рішення про реєстрацію за гр-ном ОСОБА_5 права власності в частині 1/2 на житловий будинок № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області, безпідставно порушено право приватної власності позивачки на майно. Враховуючи те, що рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видано у вересні місяці 2006 року позивачкою пропущено загальний строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права. Враховуючи те, що про існування таких правовстановлюючих документів ОСОБА_2 дізналася лише у травні 2009 року при виготовленні будівельно-технічних документів на реконструкцію житлового будинку, такий строк пропущено мною з поважних причин. Відповідно до положень ч.5 ст.267 ЦК України в разі якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Крім того, положеннями п.4 ч.1 ст.268 цього ж Кодексу позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Враховуючи, що вирішення цього питання в порядку досудового врегулювання спору не врегульовано положеннями чинного законодавства, а укладення мирової угоди є неможливим у зв'язку із необхідністю скасування правовстановлюючих документів, тому позивачка просить поновити строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права. Рішення виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області № 96 від 15.09.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», за яким житловий будинок № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області, зареєстрований за гр-кою ОСОБА_2 в 1/2 частині та гр-ном ОСОБА_5 в 1/2 частині, скасувати. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ 363144, видане 18.09.2006 року виконкомом Рахівської міської ради, Закарпатської області на ім'я гр-на ОСОБА_5 та ОСОБА_2, за яким вони на праві спільної приватної власності в рівних частинах являються власниками кожний по 1/2 частині житлового будинку № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області, скасувати. Зобов'язати КП «Рахівське міське бюро технічної інвентаризації» Рахівської міської ради Закарпатської області (м. Рахів, вул. Шевченка, буд.43, Закарпатської області) внести в інвентарну справу на житловий будинок № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області (книга 20, номер запису 3219) відповідні зміни, за якими відомості про право власності гр-н ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у рівних частинах по 1/2 кожному на житловий будинок відповідно до свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 363144, виданого 18.09.2006 року виконкомом Рахівської міської ради, Закарпатської області, виключити. Судові витрати залишає за собою.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримав та наполягав на задоволенні позову.

Представник Рахівської міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають, однак письмових заперечень з приводу позовних вимог та докази, якими б вони обґрунтовували свої заперечення суду не надали.

Представник КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради в судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляду справи без участі їхнього представника.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_9 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФМ №474858 від 14 січня 1988 року. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу №1-ФМ №020947, виданого 24.04.2009 року відділом РАЦС Рахівського районного управління юстиції, підтверджено, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був розірваний на підставі рішення Рахівського районного суду від 15 червня 2006 року.

У матеріалах справи наявна технічна документація на житловий будинок № 136, що знаходиться по вул. Шевченка у місті Рахові Закарпатської області.

Як слідує із заповіту від 08 травня 1967 року, посвідченого державним нотаріусом - ОСОБА_10, громадянка ОСОБА_6 належний їй на праві особистої власності будинок, що знаходиться в м.Рахові, по вул. Пушкіна №10, заповіла у власність Грепанюк (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 та ОСОБА_11, кожній у рівній частині.

На підставі вказаного заповіту 26.07.1972 року було видано свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці, визначені у заповіті, успадкували житловий будинок № 136 по вул. Шевченка у м. Рахові з прилеглими до нього прибудовами.

З реєстраційного посвідчення від 18.08.1972 року слідує, що Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію 1/2 частки житлового будинку №136 по вул. Шевченка в м. Рахові за ОСОБА_3.

Як було встановлено в ході розгляду справи, після отримання зазначених вище правовстановлюючих документів на спадкове майно, вказаний будинок був розділений між спадкоємцями на два окремі будинки, тобто будинок було розірвано, а на його місці залишилася половина будинку, що належить ОСОБА_2, а інша перенесена в інше місце. Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_2 із відповідною заявою для перенумерації (реєстрації) належної їй частини спадкового будинку з присвоєнням йому порядкового номері 136/а.

Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради №251 від 31 березня 2010 року, дійсно житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Рахів, вул. Шевченка, 136 а раніше рахувався за адресою м.Рахів, вул..Пушкіна, 10 та м.Рахів, вул.. Шевченка, 136.

Однак, виконавчий комітет Рахівської міської ради 15 вересня 2006 року прийняв рішення № 96 відповідно до якого було вирішено зареєструвати житловий будинок в цілому, розташований у місті Рахові по вул. Шевченка, 136 а, за ОСОБА_2 1/2 частину та ОСОБА_5 1/2 частину. Вказане рішення суперечить вимогам пункту 1 частини 1 статті 57 Сімейного кодексу України, відповідно до якого особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу. Тобто виконавчий комітет Рахівської міської ради прийняв рішення про реєстрацію майна, що належало ОСОБА_2 в цілій частині на підставі свідоцтва про право на спадщину, за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 1/2 частині без жодних правових на те підстав.

Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджує, що дійсно будинок №136 а , що розташований по вул.Шевченка у місті Рахові, є зареєстрований за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по 1/2 частці, на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 363144 від 18.09.2006 року.

Пункт 1.4. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно передбачає, що державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_5 до КП «Бюро технічної інвентаризації» із заявою про реєстрацію за ним прав власності на вказаний житловий будинок не звертався, а отже реєстратором під час реєстрації за ОСОБА_5 прав власності на 1/2 частку вказаного будинку було порушено вимоги п.п.2.1,2.1,2.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Відповідно статті 321 Цивільного кодексу України слідує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права.

В судовому засіданні було встановлено, що рішенням виконавчого комітету № 96 від 15 вересня 2006 року було порушено право власності ОСОБА_2 на належний їй житловий будинок, а тому оскільки вказане рішення суперечить актам цивільного законодавства, тому суд приходить до висновку, що його слід скасувати як незаконне. Як наслідок підлягає й скасуванню свідоцтво про право власності на спадкове майно серії ЯЯЯ 363144, що було видане 18.09.2006 року виконкомом Рахівської міської ради, Закарпатської області на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_2, за якими вони являється власниками по 1/2 частині житлового будинку №136 а, що розташований по вул. Шевченка в місті Рахові, Закарпатської області, а тому слід внести в інвентарну справу на вказаний житловий будинок відповідні зміни, за якими відомості про право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у рівних частинах по 1/2 кожному відповідно до свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 363144, виданого 18.09.2006 року виконкомом Рахівської міської ради, виключити.

Враховуючи те, що рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видано у вересні місяці 2006 року позивачкою пропущено загальний строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права, однак враховуючи те, що про існування таких правовстановлюючих документів ОСОБА_2 дізналася лише у травні 2009 року при виготовленні будівельно-технічних документів на реконструкцію житлового будинку, суд вважає, що такий строк пропущено нею з поважних причин.

Відповідно до положень ч.5 ст.267 ЦК України в разі якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Крім того, положеннями п.4 ч.1 ст.268 цього ж Кодексу позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Керуючись ст.ст.10,58,60,212,213,223 Цивільного процесуального кодексу України, ст.15,16,21,267,268,316,317,321,328,393 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Поновити строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного

права.

Рішення виконкому Рахівської міської ради Закарпатської області № 96 від 15.09.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», за яким житловий будинок № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області, зареєстрований за гр-кою ОСОБА_2 в 1/2 частині та гр-ном ОСОБА_5 в 1/2 частині, скасувати.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ 363144, видане 18.09.2006 року виконкомом Рахівської міської ради, Закарпатської області на ім'я гр-на ОСОБА_5 та ОСОБА_2, за яким вони на праві спільної приватної власності в рівних частинах являються власниками кожний по 1/2 частині житлового будинку № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області, скасувати.

Зобов'язати КП «Рахівське міське бюро технічної інвентаризації» Рахівської міської ради Закарпатської області (м. Рахів, вул. Шевченка, буд.43, Закарпатської області) внести в інвентарну справу на житловий будинок № 136/а, що розташований по вул. Шевченка у м. Рахові, Закарпатської області (книга 20, номер запису 3219) відповідні зміни, за якими відомості про право власності гр-н ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у рівних частинах по 1/2 кожному на житловий будинок відповідно до свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 363144, виданого 18.09.2006 року виконкомом Рахівської міської ради, Закарпатської області, виключити.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Тулик І.І.