Справа №2-76/10 08.09.2010 08.09.2010 08.09.2010
Провадження №5459/10
Справа №22ц-5459/10 Категорія 37 Головуючий у 1-й інстанції Покотілова О.Г.
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА Іменем України

8 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Славгородської Н.П.,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Завтури О.С.,

за участю: відповідачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_6 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2010 року за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 р. ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивачка зазначала, що 7 жовтня 2008 р. помер її брат ОСОБА_7 і відкрилась спадщина на належну йому на підставі державного акту земельну ділянку площею 4,03 га, розташовану в межах території Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. Вона є спадкоємцем вказаної ділянки за заповітом, складеним ОСОБА_7 15 січня 2003 р. та посвідченим секретарем Великомечетнянської сільської ради. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину. Однак нотаріус не може видати їй свідоцтво про на спадщину, оскільки на час складання заповіту ділянка належала спадкодавцю на підставі сертифікату і розмір її становив 4,69 га. Вона звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а 28 липня 2009 р. Другою Первомайською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом дочці спадкодавця - ОСОБА_4 Вважає, що відповідачка не має право на спадкування за законом, оскільки є заповіт і спадкоємець за заповітом прийняв спадщину.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2010 р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 січня 2003 р. ОСОБА_7 склав заповіт, який був посвідчейий секретарем Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належне йому право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності КСП «ім. Щорса» Кривоозерського району

розміром 4,69 га згідно сертифікату № 0129842, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією ЗО жовтня 1996 р., заповідає своїй сестрі ОСОБА_6 повністю.

7 жовтня 2008 р. ОСОБА_7 помер і відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 4,03 га, розташовану в межах території Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 5 травня 2004 р. Кривоозерською райдержадміністрацією.

До нотаріальної контори звернулися із заявами про прийняття спадщини: ОСОБА_6 - за заповітом та дочка спадкодавця ОСОБА_4 - за законом як спадкоємець першої черги.

28 липня 2009 р. Другою Первомайською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем цілої частини майна ОСОБА_7, яке складається з земельної ділянки розміром 4,03 га, є дочка ОСОБА_4

Таким чином, позивачка є спадкоємцем ОСОБА_7 за заповітом належного йому на підставі сертифікату права на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Після виділення частки (паю) в натурі і отримання ОСОБА_7 державного акту на право власності на земельну ділянку він набув статусу власника земельної ділянки, а тому змінився склад спадкового майна.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом було видано у відповідності до норм спадкового права та відсутні підстави для визнання його недійсним.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1

о