РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-1399/10

пр. № -

16 листопада 2010 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої, судді: Т.О. Величко

при секретарі: В.О.Оберемко

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення конкретного користування жилим приміщенням суд, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2010 року основний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення володіння і користування житловим приміщенням, у порядку п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду.

Відповідачка ОСОБА_2 не погоджуючись із позовними вимогами ОСОБА_3, подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 про визначення конкретного користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що перебувала із батьком відповідачки ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1984 року, після чого її чоловік разом із відповідачкою поселився у спірну квартиру у кімнату 17,2 кв.м за її згодою та були зареєстровані. Згодом після звільнення кімнати площею 10,3 кв.м вказана кімната була закріплена за нею, а у 1999 році спірну квартиру було приватизовано на трьох осіб. За життя ОСОБА_4 у спірній квартирі склався порядок користування спірною квартирою: вона та її чоловік ОСОБА_4 займали кімнату площею 17,2 кв.м, а відповідачка ОСОБА_3 кімнату площею 10,3 кв.м. Квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, його частку у рівних частках успадкували ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Загальна площа спірної квартири квартиру АДРЕСА_1 становить 45,8 кв.м і складається із двох ізольованих кімнат 10,3 та 17,2 кв.м. Позивачка та відповідачка між собою є не рідною дочкою та мачухою. Позивачка за зустрічним позовом зазначала, що ОСОБА_3 користувалась та продовжує користуватись кімнатою 10,3 кв. м, у цій кімнаті вона поставила замки на дверях та змінили вікна на металопластикові. Позивачка зазначала, що відповідачка ОСОБА_3 витрат по утриманню спірної квартир не несе, а тому просить суд з урахуванням наведеного зустрічний позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник просили суд задовольнити зустрічний позов, виходячи із пояснень наданих у судовому засіданні на підставі письмових доказів.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник належним чином повідомлені у порядку ст. 74 ЦПК України в судове засідання не з»явилися, заяв про поважні причини неявки до суду не подали ( а.с.71,80), а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за їх відсутності та ухвалити у справі заочне рішення суду. Позивач та її представник проти цього не заперечували.

Заслухавши пояснення сторін у справі, досліджених у справі письмових доказів судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло (а.с.28), Свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с.30) сторони у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками спірної квартири АДРЕСА_1 по 1/2 кожній.

Судом встановлено, що загальна площа спірної квартири квартиру АДРЕСА_1 становить 45,8 кв.м і складається із двох ізольованих кімнат 10,3 та 17,2 кв.м, що підтверджено відомостями технічного паспорта на квартиру (а.с.31).

Судом із пояснень представників сторін у справі встановлено, що у спірній квартирі склався порядок користування квартирою: а саме ОСОБА_2 користується кімнатою 17,2 кв. м., а ОСОБА_3 кімнатою 10,3 кв.м, письмові договори про встановлення порядку користування спірною квартирою сторони у справі не укладали.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5, яка повідомила суд та підтвердила про існуючий порядок користування спірною квартирою між сторонами у справі.

Судом встановлено що між сторонами у справі склалися конфліктні стосунки, через постійні сварки, які виникають по причині користування спірною квартирою №23, будинку №37-б по вул. Г.Наумова у м.Києві.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, з доповненнями «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз»яснино, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами. Які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Зважаючи на вищевикладене, ураховуючи ті обставини, що позивачка у справі просила суд встановити саме порядок користування спірною квартирою, а ні володіння розпорядження та користування, з урахуванням порядку який склавсяОСОБА_2 користується кімнатою 17,2 кв. м., а ОСОБА_3 кімнатою 10,3 кв.м, письмові договори про встановлення порядку користування спірною квартирою сторони у справі не укладали, що і було визнано у судовому засіданні сторонами у справі, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають відшкодуванню у порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, керуючись ст.ст. 319ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 63, 88, 208, 209, 212- 215, 218,224,228 294, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою №23, будинку №37-б по вул. Г.Наумова у м.Києві та виділити у користування ОСОБА_2 кімнату розміром 17,2 кв.м, а ОСОБА_3 у користування кімнату розміром 10,3 кв.м, підсобні приміщення, коридор, туалет, ванну кімнату, кухню, залишити в загальному користуванні сторін.

Стягнути зОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код в матеріалах справи відсутній, місце роботи не відоме, користь ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код в матеріалах справи відсутній судові витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду судової справи пропорційно до задоволених вимог у розмірі 37 (тридцять сім) грн. 00 коп. та державне мито у розмірі 8 (вісім) грн.50 коп. Всього на загальну суму 45 ( сорок п»ять) грн.50 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності осіб, які брали участь у справі протягом десяти днів з часу отримання копії рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко