overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Попаснянський районний суд Луганської області
Справа № 2-986/10
13 серпня 2010 року Попаснянский районний суд Луганської області
у складі головуючого судді Архипенко А.В.
при секретарі Альянової Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Попасная цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивачка являється матір»ю відповідача.
Посилаючись на те, що вона являється інвалідом 2 групи і потребує матеріальної допомоги на лікування , позивачка в поданому позову просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частини від його доходів.
Позивачка підтримала позовні вимоги цілком, надала судові докази в обґрунтування своїх вимог.
Відповідач позов не визнав, надав заперечення на позов та відомості про свій сімейний та матеріальний стан.
Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
На підставі ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовзані утримувати своїх батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Із копій свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження / а.с.9,10 / вбачається, що відповідач ОСОБА_2 дійсно являється сином позивачки.
Позивачка дійсно являється інвалідом 2 групи, що підтверджено копією медичної довідки МСЕК /а.с.5/
При цьому позивачка надала медичні документи, про призначення їй лікування та про вартість медичних препаратів /а.с.38-45/.
Розмір пенсії позивачки наближений до мінімального, що вбачається із довідки на
Таки чином в судовому засідання знайшло підтвердження, що позивачка має право на отримання аліментів від свого сина та потребує матеріальної допомоги на лікування.
При цьому суд враховує матеріальний стан та сімейне положення відповідача, який має на утриманні неповнолітню доньку Дар»ю ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має захворювання і потребує матеріального утримання /а.с.37/.
Вирішуючи позов у таким чином, суд враховує матеріальне становище сторін, сімейне положення відповідача і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісяця, а також одноразово стягнути з відповідача держмито на користь держави в розмірі 51-00 грн. та витрати на інформаційне-технічне у сумі 120-00 грн.
На підставі викладеного, ст. 202,205 СК України , керуючись ст.Ю, 60, 212-215, 224-227,
292, 294 ЦПК України , суд -
Позов задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 20.05 2010р. до зміни матеріального становища сторін.
Стягнути з ОСОБА_2 користь держави держмито в сумі 51-00 грн. та витрати на інформаційне-технічне у сумі 120-00 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суд.
Суддя
Попаснянскош районного суду ОСОБА_4
Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-7963/10
УХВАЛА

06 грудня 2010 року суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір поруки №208744 від 03.06.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк».

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичної особи пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що відповідач, а саме публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, 60.

Відповідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

Слід також зазначити, що посилання позивача в даному позові на Закон України «Про захист прав споживачів» є помилковим, оскільки застосування Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується лише до спорів, які виникають з кредитних правовідносин коли предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей Закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Суд зважає, що відповідно до загальних правил підсудності, позивачу слід звернутися з даною позовною заявою до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

При таких обставинах позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ч.2 ст. 109, ст. 115, п.4 ч.З ст. 121, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору поруки - вважати не поданною та повернути.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_1 право на звернення з даною позовною заявою до Червонозаводського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Українська, 15).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2
Київський районний суд м. Одеси
23 грудня 2010 року.
Київський райсуд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
За участю секретаря Мішанчук О.Ф.
Розглянув у відкритому судовому засіданні заяву
ОСОБА_1 про постанову додаткового рішення,
Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 07.10.2010 р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. Суд визнав право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,51 га, розташовану на території Троїцької сільської Ради Любашівського району Одеської області масив №38 ділянка №1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, стверджуючи, що суд при ухваленні рішення помилково не ухвалив рішення стосовно її вимоги про визнання права власності на майновий пай у КСП ім.. Шевченка, Любашівського району, Одеської області на суму 7346 грн. 10 коп.. як на спадщину після смерті батька ОСОБА_2.

Заяву ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала.

Відповідачка не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1

Суд вивчив ще раз матеріали справи і вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав: як вбачається з матеріалів справи та наданих документів: у позові наданому до суду 08.09.2010 року ОСОБА_1 заявила вимоги щодо визнання за нею права власності на майновий пай розміром 7346 грн., у судовому засіданні позивачка підтримувала свої вимоги у повному обсязі. Суд визнав за ОСОБА_1 право власності, як на спадщину після смерті батька, на земельну ділянку, але щодо майнового паю суд не прийняв рішення. Суд встановив, що ОСОБА_2 на підставі заповіту від 10.08.2001 року на праві власності належав майновий пай в КСП ім. Шевченка Любашівського району Одеської області у сумі 7346 грн. 10 коп. Тому назване майно входить до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3. Позивачка є спадкоємцем першої черги до майна свого померлого батька, вона своєчасно надала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, у встановленому законом порядку позивачка набула право власності на зазначений майновий пай. Але не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай з тих підстав, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи на ім»я спадкодавця.

Відповідно до ст.220 п.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд

Вирішив:

По справі 2 - 6804/2010 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно ухвалити додаткове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай у КСП ім.. Шевченка, Любашівського району, Одеської області на суму 7346 грн. 10 коп., як на спадщину після смерті батька ОСОБА_2.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя
Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 2-1187/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2010 року смт. Краснопілля Краснопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Щербина А.С.

при секретарі Сотніковій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Краснопілля справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свої вимоги він мотивує тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та вирішення важливих питань сімї та побуту, що негативно вплинуло на подружні стосунки та призвело до припинення шлюбних відносин, а тому за таких обставин сім'я сторін практично не існує.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій з позовом погодився та просив суд розглянути справи без його участі. Відповідачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій з позовом погодилася та просила суд розглянути справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краснопільського рай управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 67(а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). На теперішній час спільне проживання між сторонами припинено. Причиною розірвання сімейних стосунків є те, що сторони мають різні погляди на життя та вирішення важливих питань сімї та побуту, що негативно вплинуло на подружні стосунки сторін та зрештою призвело до розпаду сімї.

Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.110112 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краснопільського рай управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 67.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2010 року.

Суддя А. С. Щербина
Миколаївський районний суд Львівської області
Справа 2-213/10р.
Р і ш е н н я

ІмЕНЕм україни

23 лютого 2010 року

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Березюка Г.М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив :

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2006 року, від якого дітей не мають.

Позивачка просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося внаслідок негативної поведінки чоловіка, який безпідставно влаштовує сварки та скандали, під час яких ображає її нецензурними словами,неодноразово піднімав на неї руку. На зауваження та прохання змінити поведінку не реагує.

Причинами розлучення позивачка вказує на те, що з липня 2009 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що сімя розпалась остаточно і поновити її неможливо, заперечила примирення, а тому просить між шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує їх примирення.

Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони майже рік не підтримують подружніх стосунків і тривалий час не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають окремо, спори відносно майна відсутні. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін.

На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,60, 169,212,215 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов задоволити.

Шлюб зареєстрований 18 січня 2006 року у Новороздільській міській раді Львівської області за реєстровим №8 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

При видачі свідоцтва про розлучення стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 17 (сімнадцять) грн., а ОСОБА_1 звільнити від сплати грошової суми.

Дане рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом двадцяти днів після подання в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Справа № 2-о-78-2010
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2010 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геєнко М.Г.

при секретарі Пілюга В.В.

за участю:

прокурора Костенко М.П.

народних засідателів Васильєвой Т.С., Андрійчишиной В.А.

лікаря - ОСОБА_1

представника псих лікарні ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за заявою КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська про госпіталізацію громадянина ОСОБА_3 у психіатричний заклад, -

ВСТАНОВИВ:

Представник КЛПУ «Обласної психіатричної лікарні м. Словянськ» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію громадянки ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, в наслідок якого хвора створює небезпеку для себе та оточуючих.

У судовому засіданні представник КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська ОСОБА_2 та лікар психіатр ОСОБА_1 підтримали заяву та пояснили, що у ОСОБА_3 тяжкий психічний розлад. Тому, просять суд, госпіталізувати її у психіатричний стаціонар.

ОСОБА_3 від пояснень у судовому засіданні відмовилась.

Суд, вислухавши пояснення лікаря психіатра, думку прокурора, який підтримав заявлені вимоги КЛПУ «Обласної психіатричної лікарні м. Словянськ», дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до лікувально психіатрічного огляду №256/6 від 10.02.2010 року, ОСОБА_3 04.02.2005 року та 09.03.2005 року знаходилась на лікування у СПБ з діагнозом емоційно нестійкий розлад особистості імпульсивного типу. 09 лютого 2010 року була направлена на госпіталізацію до КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська у звязку наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який зумовив її небезпеку для себе та оточуючих.

В наслідок свого тяжкого психічного стану ОСОБА_3 не може дати ні згоду, ні відмовитись від лікування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 16 ЗУ „Про психіатричну допомогу, ст.ст. 213-215, 279, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Госпіталізувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу: ІНФОРМАЦІЯ_2 до КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська у психіатричний стаціонар у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду М.Г. Геєнко

Народні засідателі Васильєва Т.С.

ОСОБА_4
Справа № 2-н-515/10
СУДОВИЙ НАКАЗ
«27» вересня 2010 року м Словянськ
Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області, ОСОБА_1 розглянувши заяву Відкритого акціонерного товариства «Донецькоблгаз» філія Словянське управління по газопостачанню та газифікації про видачу судового наказу та стягнення суми боргу з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,-
23 вересня 2010 року ВАТ «Донецькоблгаз» філія Словянське управління по газопостачанню та газифікації звернулось до Словянського міськрайонного суд з заявою про видачу судового наказу обґрунтувавши свої вимоги тим, що Слов'янське управління по газопостачанню та газифікації ВАТ «Донецькоблгаз» забезпечувало безперебійне постачання природного газу боржникам згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ №2246 от 09.12.99р.,а споживач повинен своєчасно вносити плату за надані послуги.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
В порушення діючого законодавства боржники не виконували обов'язків споживача та плату вносили нерегулярно і не в повному обсязі відповідно до обліку даних Слов'янського УГГ непогашена заборгованість становить 512, 26 грн. Просить суд стягнути на свою користь наявну заборгованість, індекс інфляції 16,98 грн., 3% річних- 12,46 грн., 30 грн. по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи.
Згідно ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладено на власника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 96 ЦПК України Судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованої заявником на суму заборгованості
Керуючись ст.ст. 96, 102, 103 ЦПК України, ст.ст. 264,322,526,531,543,615 Цивільного Кодексу України, ст. 66-68 ЖК України, ст.ст. 20,32 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», -
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 25 (двадцять пять) грн. 50 коп.
Боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до нею документів подати заяву про його скасування.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-0-277 2010 рік
УХВАЛА

8 грудня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судці ОСОБА_1

при секретарі Небесній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, в якому після остаточного уточнення вимог, просить встановити три факти: повідомлення від КГІ «МЕТІ та РОН» м. Одеси на запит Малиновського районного суду м. Одеси № 158027.64.10 від 9 квітня 2010 року про те, що адресі Марата 42, кв. 1 м. Одеси належить 23/500 від всього домоволодіння; Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2009 року також належить адресі Марата 42, кв. 1 м. Одеси; Розпорядження Малиновської районної адміністрації № 413/01-04 від 19 травня 2006 року про присвоєний адреса Марата 42/1 - належить також Марата, 42, кв. 1. Заявниця просить визнати зазначений факт як один і той самий об'єкт.

В ході розгляду справи суду стало відомо, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2010 року скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2009 року щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 та постановлено нове рішення, яким відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Одеської міської ради, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» про визнання права власності та зобов'язання його зареєструвати.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

При викладених обставинах суд вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту підлягає залишенню без розгляду, оскільки із матеріалів справи вбачається спір про право.

Керуючись ст.ст. 235, 256 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 про встановлення

факту.

Роз'яснити ОСОБА_2, що вона має право подати позов на загальних 'підставах.

Ухвала може б/ти оскаржена до апеляційного суду Одеської облает; шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвал) суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь &?к; справі, але не були присутні у судовом засіданні під час проголошення ухвали суд, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днщз дня отримання копії ціє ухвали.

Головуючий