РІ ШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді Голуб Т.І.

при секретарі Метьолкіной Н.В.

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та щомісячної матеріальної допомоги на дитину,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2009 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що 27.01.2008 року вона отримала від ВДВС Волноваського районного управління юстиції постанову про закінчення виконавчого провадження примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-122 від 03.07.1998 року про стягнення з ОСОБА_1М на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у зв*язку з досягненням дитиною повноліття. Відповідно довідки-розрахунку від 06.10.2008 року заборгованість по аліментам на момент припинення провадження складає 2 612 гр. 75 коп., яку відповідач не виплачує, тому просить суд стягнути з нього заборгованість у примусовому порядку. Крім того, донька вимагає постійного лікування у звязку з інвалідністю 3 групи, закінчує 11 клас та буде продовжувати навчання у вищому учбовому закладі, тому потребує матеріальної допомоги на навчання, яку відповідач має можливість надавати. Просить суд стягнути з відповідача щомісячну матеріальну допомогу на користь доньки.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу про стягнення заборгованості по аліментам у її відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач позов не визнав, оскільки на час слухання справи він сплатив позивачці всю заборгованість по аліментам. У наступний час будь-яку іншу матеріальну допомогу дочці він не має можливості надавати, оскільки платить аліменти ще на одну дитину та ніде не працює.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 194, 198, 199, 200 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання. Батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Судом встановлено, що згідно з довідкою-розрахунком від 06.10.2008 року, виданою відділом ДВС Волноваського РУЮ, станом на 01.10.2008 року заборгованість по аліментам, яку повинен сплатити відповідач на користь позивачки, складає 2612 гр. 75 коп.

Як вбачається з наданих відповідачем у судовому засіданні квитанцій, заборгованість частково була ним виплачена ще до звернення позивачки до суду з позовом, а частина заборгованості виплачена після звернення її до суду, тобто на час слухання справи заборгованості не існує і тому ніяких підстав для її примусового стягнення немає.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні позивачка не надала суду достатніх доказів для вирішення питання про стягнення з відповідача на користь доньки щомісячної матеріальної допомоги у звязу з її хворобою, надавши лише довідку, що дитина є інвалідом третьої групи по зору, що ще не є підставою для стягнення допомоги. Також позивачка, вимагаючи стягнення з відповідача на користь дитини допомоги у звязку з її навчанням у вищому учбовому закладі, не надала договору, який би вказував на те, що дочка дійсно навчається з вказівкою строку навчання. До того ж, доводи відповідача у тій частині, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу дочці у звязку з ти, що на даний час є матеріально незабезпеченим та нездатним утримувати дитину, у судовому засіданні не спростовані.

На підставі ст. ст. 194,198, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 60, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та матеріальної допомоги у звязку з хворобою дитини та її навчанням відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд протягом 20 днів з дня подання скарги про оскарження до суду, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя