Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:
Головуючого судді Стадійчук А.О.
при секретарі Лаврик О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 м. Луцьк (правонаступника військової частини НОМЕР_2 ) про стягнення недоплати суми щомісячної надбавки за безперервну військову службу у Збройних Силах України,-
В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебував на військовій службі у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_2 на посаді заступника командира військової частини з матеріально-технічного забезпечення начальника тилу де і знаходився на фінансовому забезпеченні.
Відповідно до ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011 -XII під час проходження військової служби держава гарантує військовослужбовцям матеріальне забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.
Пункт 1.1 Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05 03.2001 р. № 75 визначає, що грошове забезпечення військовослужбовців складається із окладів грошового утримання та його додаткових видів (доплати, надбавки, винагороди, допомоги та премії).
Під час проходження військової служби Президент України 05.05.2003р. видав Указ за № 389, яким надав право Міністру оборони України встановлювати з 01.05.2003 р. військовослужбовцям щомісячну надбавку за безперервну військову службу в Збройних Силах України (далі - надбавка) у відсотках до грошового забезпечення залежно від стажу службової діяльності у таких розмірах: при безперервному стажі понад 5 років - до 10%: понад 10 років - до 30%; понад 15 років - до 50%; понад 20 років - до 70%; понад 25 років - до 90%.
Міністр оборони України наказом від 26.05.2003 р. № 149 затвердив Інструкцію про порядок і умови виплати надбавки, якою встановив, що надбавка встановлюється за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на 2003 рік та виплачується військовою частиною в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в її кошторисі.
Станом на 01.05.2003 р. стаж його безперервної військової служби склав 18 років 09 місяців і відповідно до зазначеного Указу Президента України розмір надбавки, право
на отримання якої він мав, складав відповідно 50%, а з 01.08.2004 - 70% грошового забезпечення щомісячно.
Разом з тим, за винятком грудня 2003р. та січня 2004р. надбавка виплачувалась відповідачем в заниженому розмірі, а саме: за період з 01.06.2003 по 31.11.2003р. - 10%, 01.02.2004 р. по 31.08.2004 p.- 10%; за період з 01.09.2004р. по 31.10.2004р - 15%; за період з 01.11.2004р. по 31.01.2005р - 50%; за період з 01. 02.2005 р. по 31.03 2005р. - 15%; за період з 01.04.2005 р. по 31.12.2005 р. - 65%.
Відповідно до ст.2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. №2011-ХІІ ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Отже, виплата надбавки в розмірах, нижчих, ніж встановлено законодавством, свідчить про пряме обмеження його майнових прав за ознакою належності до складу військовослужбовців.
Враховуючи, що звернення до відповідача з цього приводу до позитивного вирішення питання не привело, це змусило звернутись за захистом його прав та інтересів до суду.
В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав письмове заперечення проти даного позову. Причина неявки відповідача суду невідома, а тому не може вважатися поважною.
Суд вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у Збройних Силах України та з 25 жовтня 2001 року по 31 грудня 2006 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ( до 25.10.2001 року в/ч НОМЕР_4 ) та перебував на грошовому, продовольчому та речовому забезпеченні, (а.с.25)
Довідкою №198/815 від 30.12.2006 року стверджується стаж службової діяльності майора ОСОБА_1 , який станом на 01.05.2003 року становив 18 років 09 місяців, станом на 05.08.2003 року - 19 років, станом на 10.10.2006 року - 22 років 02 місяці, (а.с.23).
Довідкою №198/816 від 30.12.2006 року стверджується, що військова частина НОМЕР_3 м.Луцьк Волинської області є правонаступником військової частини НОМЕР_2 м.Дубно Рівненської області, розформованої з 31.12.2006 року, (а.с.31).
Відповідно до Указу Президента України від 05.05.2003р. за № 389 щомісячна надбавка за безперервну військову службу в Збройних Силах України нараховується у відсотках до грошового забезпечення залежно від стажу службової діяльності у таких розмірах: при безперервному стажі понад 5 років - до 10%; понад 10 років - до 30%; понад 15 років - до 50%; понад 20 років - до 70%; понад 25 років - до 90%.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
У відповідності до ч.4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. З, 6, 57, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.9, 9і Закону України „ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд-,
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 м. Луцьк (правонаступника військової частини НОМЕР_2 ) про стягнення недоплати суми щомісячної надбавки за безперервну військову службу у Збройних Силах України - задоволити
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 місто Луцьк Волинської області 196 (сто дев`яносто шість) гривень 42 копійок, державного мита у дохід держави.
Стягнути з військової частини НОМЕР_3 місто Луцьк Волинської на користь державного бюджету України витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 120 (сто двадцять) гривень.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Лубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк заяви про апеляційне провадження та наступним поданням в 20-денний строк, після подачі цієї заяви, апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10 - денний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

В разі подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання апеляційної скарги в 20- денний строк, рішення набирає чинності після закінчення цього строку.

Якщо подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано скаргу в 20-денний строк, то рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

В разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили в разі його не скасування судом апеляційної інстанції.

Суддя: