Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі: Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк про повернення банківського вкладу, відшкодування матеріальної шкоди, упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 11 листопада 2010 року, -

встановила:

У вересні 2009р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Посилався на те, що 23 травня 2006р. між ним та Банком був укладений в національній валюті договір банківського вкладу (депозиту) на суму 25000грн., а 25 грудня 2008р. - додаткова угода про продовження до 25 березня 2009р. строку внесення депозитного вкладу „Вигідний. На прохання повернути кошти у звязку з закінчення терміну дії угоди отримав лише відсотки. Проте вклад йому не повернули. Уточнюючи вимоги (а.с.102), просив визнати недійсним правочином дії відповідача щодо неповернення коштів, стягнути суму вкладу 25000грн., 2050грн. матеріальної шкоди, 10233,31грн. втраченої вигоди (з 25.03.09р. по 05.11,10р.), відшкодувати 145500грн. моральної шкоди, стягнути судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 11 листопада 2010р. позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ „Західінкомбанк 25000 грн. банківського вкладу, 3917,63грн. утраченої вигоди, 120грн. витрат на ІТЗ. Стягнуто з ПАТ „Західінкомбанк на користь держави 289,18грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю позов задовольнити. Безпідставно відмовлено в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, не зясовані обставини справи, не дана належна оцінка доводам. Моральна шкода полягає у невиконання Банком зобовязань, фактичному привласненні коштів, порушенні гарантованих прав тощо.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 23 травня 2006р. між сторонами було укладено договір банківського вкладу на суму 25000грн. (у національній валюті). 25.12.2008р. сторони уклали додаткову угоду - договір банківського вкладу (депозиту) „Вигідний із строком повернення - 25.03.2009р. (а.с.5)

Постановою НБУ №68 від 12 лютого 2009р. для відновлення фінансового стану та платоспроможності у „Західінкомбанку було призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 (один) рік. 13.08.2009р. введено мораторій до 12.08.2009р.на задоволення вимог кредиторів.

Судом встановлено, що Банк тимчасово не виплачував суму вкладу позивачу у звязку із відсутністю коштів на кореспондентських рахунках. Відповідно до постанови правління НБУ №450 від 05.08.2009р. мораторій продовжено до 12.02.2010р.

Відповідно до ст.ст.15,16,526,626,629,638,1058,1060,1061,1066,1074 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника... За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника... Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом... Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За таких обставин суд обґрунтовано стягнув неповернутий вклад, оскільки Банк порушив гарантоване Конституцією України право ОСОБА_2 на користування та розпорядження його власністю.

Стягнувши упущену вигоду, суд керувався 22 ЦК України. Рішення суду в цій частині та стягненні суми вкладу Банком не оскаржується. Апеляційний суд вважає, що підстав для збільшення суми упущеної вигоди немає.

Посилання на те, що стягнута сума підлягає збільшенню, оскільки позивач повинен сплачувати кошти за платне навчання дочки, не ґрунтується на законі.

Обґрунтовано суд відмовив у відшкодуванні моральної шкоди. Закон України „Про захист прав споживачів, на який посилався позивач, не передбачає в таких випадках відшкодування моральної шкоди.

Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,315,324,325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 11 листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: