АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц- /2011р. Головуючий 1 інст.-Музиченко В.О.
категорія визнання права власності Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Пономаренко Ю.А.,

суддів Черкасова В.В.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, 3-і особи: КПХМ« БТІ», опікунська рада при виконавчому комітеті Комінтернівської районної в м. Харкові ради, ВГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про зняття з реєстрації та виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 листопада 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить 70/100 частин житлового будинку 1 по вул. Селекційній в м. Харкові. В 2000 році за вказаною адресою були зареєстровані відповідачі по справі, між ОСОБА_5, ОСОБА_6І з однієї сторони та ОСОБА_1А огли з іншої була укладена угода-зобовязання, яка не являється договором довічного утримання або будь-яким іншим видом договору. Оскільки відносини з відповідачами на протязі останнього часу (більш двох років) значно погіршились, вони не сплачують за комунальні послуги, перешкоджають позивачу користуватися належною йому власністю, навіть не впускають в домоволодіння, позивач просив усунути йому перешкоди в користуванні належною йому власністю, виселивши вказаних осіб з його домоволодіння, зняти їх з реєстраційного обліку, та скасувати арешт на вказану частину будинку.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 задоволено. Виселено без надання іншого житлового приміщення з домоволодіння № 1 по вул.Селекційній в м. Харкові Мамедова ОСОБА_2, ОСОБА_4 з неповнолітньою дитиною. Скасовано їх реєстрацію за вказаною адресою. Після набрання рішення законної чинності зобовязано скасувати арешт, накладений ухвалою суду 21.08.2009 року відносно 70/100 частіш житлового будинку по вул.. Селекційній 1 в м. Харкові, які належать ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та задовольняючи позов ОСОБА_3, виходив з того, що відповідачі по справі фактично є наймачами житлата перешкоджають позивачу здійснювати своє право власності відносно спірного домоволодіння.

Судова колегія вважає, що такі висновки суду першої інстанції є правильними, обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства,зокрема Постанові Пленуму ВСУ від 22.12.1995 р. № 20 (з наступними змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Матеріали справи містять дані про те, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 70/200 частин домоволодіння № 1 по вул. Селекційній в м. Харкові згідно свідоцтва про право на спадщину від 23.06.1981 року та 70/200 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 09.11.2007року.

В даному спірному домоволодінні зареєстровані ОСОБА_1 з 2000 року, ОСОБА_4 з 2006року та їх неповнолітня дитина ОСОБА_7

Письмових договорів стосовно спірного житла між сторонами не укладалось.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що було порушено право власності позивача, виходячи з наступного.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що угода, яка була укладена між позивачем та ОСОБА_1 не являється договором довічного утримання ні за змістом, ні за формою укладення цієї угоди, оскільки відповідно до ст.ст. 744, 745ЦК України за договором довічного утримання одна сторона передає другій стороні у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке маю значну цінність, замін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно, та такий договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, та якщо за ним передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації.

Тому правильні висновки суду 1 інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та захист його прав власності шляхом скасування реєстрації та виселення відповідачів з вищевказаної квартири.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1ст. 307, 308, п.1 ч.1 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2010 рокузалишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -