Справа № 2-5644/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2010 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Олефіренко Н.А.

секретаря - Поночкової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, зазначивши, що 30.10.1998 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб. За період перебування у зареєстрованому шлюбі ними була придбана квартира у АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 06.11.2003 року. Договір купівлі-продажу був укладений з відповідачкою, на неї також було зареєстровано право власності на спірну квартиру. При оформлені договору купівлі-продажу на спірну квартиру, сторони домовились, що квартира буде являтися їх спільною сумісною власністю. Станом на 14.04.2010 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Питання про добровільний поділ квартири між ними не досягнуто, що змушує його звернутися до суду з питанням розділу спільного з відповідачкою майна, виділивши кожному по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 та визнати за кожним право власності на 1/2 частину вказаного майна.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши сукупності докази надані сторонами як обгрунтування позовних вимог так і заперечення проти них, вважає встановленими наступні обставини.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що з 30.10.1998 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до наданої копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.04.2010 року розірвано.

06 листопада 2003 року подружжям, на ім`я відповідачки, була придбана спірна квартира за адресою АДРЕСА_3 , остання була придбана під час шлюбу, а тому між позивачем та відповідачкою існують певні правові відносини.

Також судом встановлено, що Договір купівлі-продажу був укладений з відповідачкою, на неї також було зареєстровано право власності на квартиру. При оформлені договору купівлі-продажу сторони домовились, що квартира буде являтися їх спільною сумісною власністю.

Тож спірна квартира була придбана для забезпечення потреб усієї сім`ї та перебувала у їх спільному користуванні, а тому позивач є співвласником спірної квартири, оскільк остання була придбана подружжям під час шлюбу. Насамперед якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, яке було одержано за цим договором є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 68 СК України, суд враховує, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Тобто набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, а це означає, що ні чоловік ні дружина не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно набуте у шлюбі. Отже реєстрація прав на спірну квартиру на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності цієї квартири до спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суд вирішує питання згідно до ч.4.5 ст.71 СК України.

Отже, спірна квартира є річчю неподільною, а тому відповідно до ч.2 ст.71 СК України, не може бути виділена в натурі будь-якій зі сторін, оскільки жодна з них на порушення вимог ч.5 зазначеної статті не внесла попередньо на депозитний рахунок суду відповідну грошову компенсацію.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Договору про поділ спільного сумісного майна подружжя, відповідно до ст.69 СК України між сторонами укладено не було.

За таких обставин з урахуванням того, що позивач не порушував питання про припинення права відповідачки на частку в спільному майні, з урахуванням відсутності згоди жодного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесенням одного з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а спірна квартира як неподільна річ не може бути реально поділена між ними відповідно до їх часток, суд вважає, що можливо виділити ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином позивачем доведено, що спірне майно придбано в період фактичного спільного проживання сторін. . ,Д>

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,10.60,131 ЦПК України, ст. ст. 364 ЦК України, ст.ст. 60,61,69,70,71 СК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. А. Олефіренко