Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-551/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2липня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника 1.1.

секретаря - Матейко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про примусове виконання обовязку в натурі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і просить зобовязати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 примусово виконати в натурі свій обовязок по дотриманню правил добросусідства, а саме, зрізати горіх, що розташований на відстані 0.90 м від межі та липу, що розташована безпосередньо на самій межі, на відстані 1.85 м від її житлового будину та стягнути з відповідачів в її користь в солідарному порядку понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала частково, в частині позову що стосується зрізання липи, так як горіх відповідачі уже зрізали після подання нею позову до суду. При цьому пояснила, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. По сусідству з нею в одному господарстві проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є суміжними з нею землекористувачами.

На присадибній ділянці відповідачів, на відстані 1.85 м від її (позивачки) житлового будинку росте липа, яка своїми коріннями та кроною сягає її житлового будинку, чим створює для нього небезпеку, оскільки під час сильних вітрів гілки дерева відламуються і пошкоджують дах будинку. Крім того, стіни будинку постійно затінені, від вологості на стінах зявився грибок. Липа є старим деревом і внаслідок сильного вітру може впасти на житловий будинок та розвалити його, що створює їй небезпечні умови для проживання.

Вона неодноразово зверталася до відповідачів зрізати липу та горіх. Проте, зрізавши горіх, липу зрізати відповідачі добровільно не хочуть. З вказаним питанням вона також зверталася до Коростовичівської сільської ради. Після її звернень комісією з числа депутатів сільської ради та спеціаліста

управління земельних ресурсів в Галицькому районі було проведено обстеження та складено акт від 17 червня 2009 року, в якому зафіксовано, які саме дерева та на якій відстані ростуть на земельній ділянці відповідачів, а також було вказано на порушення відповідачами вимог Державних будівельних норм (ДБН-92) та норм Земельного кодексу України, оскільки відстань від стовбура дерева до зовнішніх стін будівель та споруд повинна складати не менше 5 м, а від межі земельної ділянки - 3 м. Комісія зобовязала відповідачів усунути виявлені порушення, однак дерево липи відповідачі до цього часу не зрізали.

Під час попереднього розгляду справи відповідачка ОСОБА_3 подала суду письмове заперечення щодо предявленого позову, в якому зазначила, що позову вона не визнає через те, що всі дерева, які вказані в претензії ОСОБА_4 та акті комісії сільської ради - зрізані. Не зрізаною залишилась тільки липа, яка росте на самій межі. Житловий будинок вона купила в 1963 році і на той час липа уже росла. Як їй стало відомо, цю липу садили діди ОСОБА_1 і претензій до липи ніяких вона не має, не заперечує, щоб її зрізала сама ОСОБА_1. Сама вона (Магас) має 83 роки, коштів на зрізання липи в неї немає.

Відповідач ОСОБА_2 під час попереднього судового розгляду позову теж не визнав з посиланням на те, що власником житлового будинку є ОСОБА_3, а він, як її зять, жодного відношення до будинку ОСОБА_3 не має.

Будучи повідомленими судом про час та місце розгляду справи по суті відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їхню відсутність не подали.

Заслухавши доводи позивачки та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що сторони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 по сусідству, є суміжними землекористувачами.

На присадибній ділянці відповідачів, на відстані 1.85 м від житлового будинку росте липа, яка своїми коріннями та кроною сягає її житлового будинку, чим створює для нього небезпеку.

Згідно акту комісії Коростовичівської сільської ради від 17 червня 2009 року, складеного з участю спеціаліста управління земельних ресурсів в Галицькому районі відповідачів зобовязано зрізати дерева, які створюють певні несприятливі умови та небезпеку для житлового будинку, який належить позивачці.

З акту комісії Коростовичівської сільської ради від 25.06.2010 року вбачається, що на присадибній ділянці ОСОБА_3 зрізано всі дерева згідно акту земельної комісії від 17.06.2009 року, крім липи, яка росте на межі між господарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних завдається найменше незручностей (в даному випадку затінення). Також, власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Зазначені обовязки відповідачами не виконуються.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 293 ЦК України фізична особа має право на належні, безпечні умови проживання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Одним із способів захисту дана стаття зазначає примусове виконання обовязку в натурі.

За наведених вище в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст..ст. 16, 293 ЦК України, ст.ст. 103, 158 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 примусово виконати в натурі свій обовязок по дотриманню правил добросусідства, а саме, зрізати липу, що розташована на межі, на відстані 1.85 м від житлового будину ОСОБА_1.

Стяґгнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. сплаченого держмита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_5