ухвала

Іменем україни

4 березня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -ОСОБА_1,
суддів : ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі - ОСОБА_4

з участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-інвестиційна компанія «Стрийжитлобуд» (далі Товариство) на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 4 лютого 2009 року, -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_7 задоволено, розірвано договір, укладений ним 21.06.2004 року з Товариством та посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий № 1038.

Зобовязано Товариство передати ОСОБА_7 по акту незавершений будівництвом 106-квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованим магазином, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Ленкавського,1б, та будівельний майданчик.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржило Товариство, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на неповноту зясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд безпідставно розірвав договір унаслідок незакінчення обєкту у строк до 03.09.2008 року, так як відповідно договірних зобовязань завершення обєкту передбачалось до 03.09.2010 року. Вважає, що на підставі оспорюваного договору Товариство вправі змінювати проектно-кошторисну документацію на обєкт, змінювати первісне його призначення і тому Товариство добудовувало обєкт не як 106-, а як 76-квартирний будинок, при цьому майнові права ОСОБА_7 на дві 3-кімнатні квартири загальною площею 150 м2 зберігались. Вказує на те, що договірні зобовязання Товариством виконувались, у тому числі з виготовлення відповідної технічної документації, дозволів на проведення будівництва, тощо і станом на час розгляду справи в суді обєкт практично мав 100% готовності, а не 45 % як неправильно встановив суд.

Порушення норм процесуального права апелянт вбачає у тому, що суд безпідставно відмовив у проведенні судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення стану готовності обєкта; права позивача не є порушеними, оскільки свої майнові права щодо обєкта він втратив ще до подання позовної заяви на підставі визнаної судом мирової угоди від 13.05.2008 року; суд не залучив до участі у справі у якості третіх осіб інвесторів, які інвестували свої кошти у будівництво обєкту і рішення суду зачіпає їх права.

У звязку із допущеними недоліками суд безпідставно застосував ст. 651 ЦК України і не застосував ст. 850 ЦК України, відповідно до якої ОСОБА_7 зобовязаний був сприяти Товариству виконувати договірні зобовязання, а не чинити перешкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_7 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково: рішення суду скасувати і направити справу на новий розгляд.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не може бути визнане законним, так як суд першої інстанції не виконав вимог цивільного судочинства.

Судом встановлено, що 21.06.2004 року між власником незавершеного будівництва ОСОБА_7 та Товариством укладено оспорюваний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_8

На виконання зазначеного договору Товариство уклало низку договорів на інвестування будівництва житла і приступило до їх виконання.

Як убачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_7 просив суд розірвати оспорюваний договір і відповідачем зазначив Товариство, третьою особою - приватного нотаріуса ОСОБА_8

Згідно оскаржуваного рішення суд розірвав договір від 21.06.2004 року, учасниками процесу були зазначені вище сторони та третя особа нотаріус.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Так як оспорюваним договором врегульовані відносини між Товариством і інвесторами, проте суд розірвав цей договір, не залучивши їх до участі у розгляді справи, чим вирішив права та обовязки, то з огляду на вимоги ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст. 317 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-інвестиційна компанія «Стрийжитлобуд» задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 4 лютого 2009 року скасувати і направити справу на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді :