АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №22ц-4577/2010 р. Головуючий в І інстанції Бор ко А. Л.
Категорія: 34 Доповідач: Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця 15 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої: Вербицькоі Л.І.

Суддів:Капітан I.A.

Вадзінського П.О.

при секретарі: Пашковій Д.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08 червня 2010 року в справі за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановила:

В лютому 2010 р. Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - УМВС) звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому посилались на ту обставину, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, власником якого є позивач, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті вищевказаної події було завдано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 13.06.2008 р. призначено покарання ОСОБА_5 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Посилаючись на Положення про повну матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, завдану державі (затверджену Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р.), УМВС вважає, що ОСОБА_2 повинен відшкодувати, завдану шкоду, яка підтверджується висновком спеціаліста товарознавця від 10.10.2008 р., у повному обсязі.

УМВС просило стягнути з ОСОБА_6 15173,74 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.06.2010 р. позов УМВС задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача 15173,74 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 182 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне дослідження судом першої інстанції обставин справи, а також на неналежну оцінку доказів, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, а тому просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17.06.2010 р. та постановити нове, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Представник УМВС заперечував проти, поданої апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підпунктом 1 п. З розділу І Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. (далі - Положення) встановлено, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Згідно п. 4 цього ж Положення відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоди. У разі притягнення особи, яка заподіяла матеріальну шкоду державі, до кримінальної відповідальності командир (начальник) військової частини зобов`язаний подати щодо неї цивільний позов до суду на суму невідшкодованої шкоди.

Відповідно до підпункту 5 п. 13 розділу III Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що автомобіль ВАЗ- 21043, державний номер НОМЕР_1 , було закріплено за рядовим міліції ОСОБА_7 як за водієм Суворовського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області. Вказана обставина підтверджується наказом від 20.08.2007 р. №60 (а.с. 10)

19.10.2007 р. ОСОБА_2 керуючи вказаним вище транспортним засобом скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. ОСОБА_6 визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася внаслідок порушення ним п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, що підтверджується вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 13.06.2008 р. (а.с. 4).

Актом №67 від 10.10.2008 р. визначено розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 21043 державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, який склав 15173,74 грн.

Задовольняючи позовні вимоги УМВС в повному обсязі, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що протиправними винними діями відповідача позивачу заподіяно матеріальну шкоду, яка виразилась в завданні значних механічних пошкоджень автомобілю, який належить УМВС.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки до нього він дійшов повно та всебічно встановивши обставини справи, характер спірних правовідносин, належно оцінив надані сторонами докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального і процесуального права судом не допущено, у зв`язку з чим, підстави для скасування рішення відсутні. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не спростовують правильних по суті висновків суду. Не погоджуючись з визначеним

судом розміром матеріальної шкоди, відповідач в порядку ст. 60 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: