Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

при секретарі Гаманчук А.П.

з участю позивачки її представника ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 , представника органу опіки та піклування ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи на стороні відповідачів органу опіки і піклування виконавчого комітету Полонської міської Ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, та за позовом ОСОБА_5 до закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_4 третьої особи на стороні позивача органу опіки і піклування виконавчого комітету Полонської міської Ради до про визнання недійсним договорів кредиту та іпотеки -

встановив:

Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (далі Банк, або позивач-1) звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки жилий будинок № 18, по вул. Калініна у м. Полонне, належний для ОСОБА_4, шляхом продажу Банком предмета іпотеки з укладанням від імені Банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПриватБанку усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того позивач-1 просив виселити відповідачів з цього будинку, зі зняттям їх з реєстрації, і стягнути судові витрати.

Банк мотивував свої вимоги тим, що 8.05.2008 року з ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 36 728, 64 доларів США з періодом його погашення до 8.05.2023 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором цього ж дня було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 передала в іпотеку належне для неї житло та земельну ділянку, для обслуговування жилого будинку, розміщені за вказаною вище адресою. Оскільки відповідачка не виконує умов кредитного договору, допустила виникнення заборгованості на загальну суму станом на 3.11.2009 року в розмірі 38 012, 27 доларів США, не відреагувала на попередження Банку, тому останній вважає є підстави звернути стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_5 (далі позивач-2) звернувся до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом, в якому просив визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки від 8.05.2008 року укладені його дружиною ОСОБА_4 з Банком.

В обґрунтування таких вимог позивач-2 посилався на те, що кредитний договір є недійним, так як укладений в порушення вимог ст. 65 СК України, зокрема без його згоди, а договір іпотеки укладено ще й без врахування, що в жилому будинку проживає неповнолітній син.

В судовому засіданні представник Банку свій позов підтримала, доповнила його вимоги, заявивши такі щодо звернення стягнення не тільки на жилий будинок, а також й на земельну ділянку, на якій він розташований, та виселення з будинку всіх осіб які в ньому фактично проживають. Позов ОСОБА_5 не визнала.

Представник позивача-1 пояснила, що з ОСОБА_4 були укладені кредитний договір та договір іпотеки. При чому останній укладено на підставі наданої позичальницею довідки ЖЕК, із якої вбачалося, що в спірному будинку відсутні неповнолітні діти. Тому порушення зі сторони Банку відсутні.

ОСОБА_5 заявлений ним позов підтримав, уточний вимоги, вказавши, що договір іпотеки слід визнати не недійсним, а нікчемним, оскільки він укладений без погодження з органом опіки й піклування, а кредитний договір підлягає визнанню недійсним, із підстав викладених у позові. Позов Банку не визнав.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 позов Банку не визнали, а позов ОСОБА_5 визнали, пояснили, що при укладені договору іпотеки на той час у будинку проживали та проживають неповнолітній син позичальниці ОСОБА_8, а також малолітня дитина відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а в період дії договору в 2009 році народилась ОСОБА_10, яка також проживає в будинку, який перебуває в іпотеці. Тому на їхню думку укладення договору іпотеки без врахування, що в будинку проживають неповнолітні та малолітні діти суперечить закону.

Відповідач ОСОБА_7 в судові засідання не зявився подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи органу опіки та піклування заперечила проти позову Банку, зазначивши, що оскільки в будинку належному для ОСОБА_4 проживає її неповнолітній син, а також ще й малолітні її онуки, тому договір іпотеки предметом якого є вказане житло, укладений в порушення вимог закону без згоди органу опіки і піклування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов Банку задоволенню не підлягає, а позов ОСОБА_5 слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що 8.05.2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 36 728, 64 доларів США з періодом його погашення до 8.05.2023 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором цього ж дня було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 передала в іпотеку належне для неї житло та земельну ділянку, для обслуговування жилого будинку, розміщені в м. Полонному, по вул. Калініна, 18.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що на день укладення договору іпотеки, 8.05.2008 року, в жилому будинку проживали та продовжують проживати неповнолітній син позичальниці ОСОБА_8, а також малолітня дитина відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а в період дії договору в 2009 році народилась ОСОБА_10, яка також проживає в будинку, який перебуває в іпотеці.

Наведені обставини стверджується поясненнями ОСОБА_10, представника органу опіки і піклування, даними свідоцтва про народження ОСОБА_8, довідки ЖЕК, актів обстеження і перевірки житлових умов.

Відповідно до ст. 156 ЖК України неповнолітні діти мають право користуватися жилим приміщенням нарівні з його власником.

Статтею 12 Закону України „Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей від 02.06.2005 року, який набрав чинності з 1.01.2006 року, передбачено, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Така згода при укладенні між Банком та ОСОБА_4 договору іпотеки отримана не була.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦК правочин, вчинений без дозволу органу опіки і піклування, є нікчемним.

Тому з цих підстав суд відмовляє у задоволенні позову Банку, та задовольняє вимогу ОСОБА_5 про визнання нікчемним договору іпотеки.

Суд не вважає законною вимогу названого позивача щодо визнання недійсним кредитного договору укладеного між Банком та ОСОБА_4 із підстав викладених ним у позовній заяві.

Як вбачається із даних кредитного договору такий укладено відповідно до вимог ст.1054, 1055 ЦК України.

Із пояснень ОСОБА_5 слідує, що кошти отримані його дружиною за кредитним договором були витрачені на потреби сім`ї, про що йому було відомо, а тому суд вважає, що позивач-2 був обізнаний із отриманням ОСОБА_4 кредиту в Банку і давав на це згоду.

У звязку з наведеним положення ч.2 ст. 65 СК України в частині, що чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без його згоди, якщо це договір виходить за межі дрібного побутового, як на це вказує ОСОБА_5М у позові як на підставу визнання недійсним кредитного договору - в даному випадку не є прийнятними.

Також суд зазначає, що в забезпечення виконання умов кредитного договору позичальниця уклала договір іпотеки, предметом якого є жилий будинок і земельна ділянка, що являються її особистою власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, тому застосування до цього правочину положень ст. 63, 65 СК України, як цього припускається позивач-2, є невірним.

Керуючись наведеним ст. 10, 60, ч.3 ст. 209, ст. 212-215 ЦПК суд,-

вирішив:

В задоволенні позову закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати нікчемним договір іпотеки від 8 травня 2008 року укладеного між ОСОБА_4 та закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», посвідченого приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу ОСОБА_11 8 травня 2008 року реєстрі № 2226.

В решті вимог позову ОСОБА_10 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий ________________