Апеляційний суд Житомирської області
13 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Олексієнка М.М., суддів: Худякова А.М., Снітка С.О., при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,
з участю: позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бо гунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна,
У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя. Уточнивши позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на 1А частину квартири АДРЕСА_1, виділити із спільного майна у власність автомобіль „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120", вартістю 277 700 грн., визнати право власності на майнові права квартири №176 по проїзду ОСОБА_3, 5 м. Житомира, загальною вартістю 711 613,44 грн. Для рівності долі стягнути з відповідачки на його користь 268 250,64 грн. компенсацію частки в зобов'язаннях в інтересах сім'ї та судові витрати по справі.
Вимоги ґрунтувались на тому, що за час спільного подружнього проживання вони придбали майно, яке є спільною сумісною власністю. А саме, шляхом участі у будівництві набули право власності на квартиру №23, яка згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи коштує 459 448 грн., придбали автомобілі „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120", вартістю 277 700 грн., „КЕКАЦЬТ Тгаїїїс", який коштує 97 488,57 грн. та 02.11.2007 року уклали договір про участь у фонді на фінансування будівництва виду „А" житлового будинку за будівельною адресою: м. Житомир проїзд І.Богуна, 5 і договір від 29.01.2008 року про уступку майнових прав, на виконання яких внесено 433 913,44 грн. в якості інвестування будівництва квартири №176 по проїзду ОСОБА_4, 5 м. Житомира.
Справа № 22ц-5176/10 Головуючий у 1 інстанції Галацевич О.М.
Категорія 5 Доповідач - судця Олексієнко М.М.
На час припинення сімейних відносин загальна заборгованість перед банками по кредитам становить 1 121 885,83 грн. Оскільки ці майнові зобов'язання виникли в інтересах сім'ї, то їх сума має бути врахована при визначенні часток подружжя у спільному майні, а саме на цю суму зобов'язань його частка має бути збільшена.
На придбання квартири №23 відповідачкою за кредитним договором від 11.04.2005 року отримано кредит. Станом на 27.10.2008 року залишок по його сплаті становить 10 000 дол. США, або з урахуванням курсу долара 57 900 грн.
Виходячи з кредитних зобов'язань, його частка у спільному майні подружжя має бути збільшена на 1 063 985,85 грн. Відповідно після збільшення частки на вказану суму, кожному з подружжя підлягає виділенню рівна частка на суму 151 523,54 грн.
Приймаючи до уваги, що відповідачка з малолітньою донькою, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкають у квартирі №23, яка придатна для проживання, тому просить залишити житло для них, а за ним визнати право власності на Уг частину. Оскільки автомобілем „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120" володіє він, тому просить залишити у його власності та виділити право на майнові права на квартиру №176 по проїзду ОСОБА_4, 5 м. Житомира.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ним та відповідачкою право власності по Уг частині квартири АДРЕСА_1, по !/г частині майнових прав і зобов'язань на квартиру №176 по проїзду ОСОБА_4, 5 м. Житомира, виділено у власності автомобіль „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120", на користь держави стягнуто 184,76 грн. судового збору. З ОСОБА_2 стягнуто на користь держави 1700 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених районним судом, просить рішення в частині визнання за відповідачкою права власності на Уг частину майнових прав на квартиру №176 по проїзду ОСОБА_4, 5 м. Житомира скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про визнання за ним майнових прав на вказану квартиру, вартістю 433 913,44 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на його користь 268 250,64 грн. компенсацію в рахунок рівності часток. Вказує на те, що при ухваленні рішення про визнання з

відповідачкою права на '/2 частину майнових прав і зобов'язань на квартиру №176, суд не зазначив, в якій сумі виникли зобов'язання у неї, як ці зобов'язання вона має виконувати. Виділяючи ОСОБА_2В Уг частину квартири, суд фактично замінив сторону у зобов'язанні по поверненню кредиту, не врахувавши думку кредитора. При цьому суд не навів жодних розрахунків. Крім того, суд, в порушення норм матеріального права, зокрема ст. 70 СК України, не врахував вартість автомобіля „КЕМАЦЬТ Тгаіїс", якого відповідачка самостійно продала, а виручені кошти в сумі 97488,57грн. привласнила, хоча автомобіль придбано під час подружнього проживання і був спільною сумісною власністю. Не враховано судом і боргових зобов'язань, в тому числі на купівлю автомобіля „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120", на фінансування будівництва виду А житлового будинку за адресою: м. Житомир проїзд І.Богуна, 5.

В судовому засіданні позивач вимоги, викладені в апеляційній скарзі, Підтримав. При цьому зазначив, що автомобіль „КЕНАЦЬТ ТгаГіс" відповідачкою проданий без його згоди, тому вона повинна виплатити Уг частину його вартості.

Відповідачка з апеляційною скаргою погоджується частково. Визнає, що рішення не відповідає вимогам закону. Проте, просить визнати за нею лише право власності на квартиру №23 по вулиці Домбровського м. Житомира. Позивачу залишити майнові права на квартиру №176 по проїзду ОСОБА_4 в м. Житомирі, у власності автомобіль „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120". Для рівності долей стягнути на її користь 69 970,15 грн. Вартість автомобіля „КЕМАЬГЬТ Тгаіїс" не враховувати, оскільки він проданий під час подружнього проживання і кошти витрачені на потреби сім'ї.

Вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оспорюваного рішення районний суд вказані вимоги Закону не виконав, а саме не в повній мірі врахував вимоги ч. 4 ст. 65 СК України та роз'яснення, викладені в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких при поділі майна подружжя враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Виходячи з матеріалів справи, зокрема копій свідоцтва про одруження від 14.11.2003 року (а.с.6), свідоцтва про право власності від 07.03.2006 року (а.с.7), договору купівлі-продажу №10758 від 03.12.2007 року (а.с. 10-15), кредитних договорів від 04.01.2008 року (а.с. 18-19), від 04.01.2008 рок> (а.с.20-24), іпотечного договору від 28.01.2008 року (а.с.35-38), договору про надання невідкладної кредитної лінії від 28.01.2008 року (а.с.39-44), договору №35 про участь у фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку за будівельною адресою: проїзд І.Богуна, 5 м. Житомира від 02.11.2007 року (а.с.45-51), встановлено, що сторони під час подружнього проживання придбали квартиру АДРЕСА_1, вартістю якої на час розгляду справи становить 459 448 грн. автомобіль „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120", який коштує 277000 грн., автомобіль „КІЇМАЦЬТ Тгаіїс", вартістю 97 488,57 грн., уклали договір про участь у фонді фінансування будівництва виду „А" житлового будинку за будівельною адресою: проїзд І.Богуна, 5 м. Житомира. В рахунок виконання зобов'язань по договору участі в інвестуванні будівництва цієї квартири позивачем сплачено на день укладення договору 97 605 грн.

При цьому, для придбання квартири №23 відповідачка за кредитним договором №280/231-649 від 11.04.2005 року в АКБ „Укрсоцбанк" отримала кредит в сумі 15904 долари США, борг по якому на час розлучення складав 10 318 доларів США, тобто за час шлюбу сплачено 5586 доларів США. На купівлю автомобіля „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120" позивачем отримано кредит в сумі 50 480 доларів США, за яким станом на 23.10.2008 року загальна заборгованість становить 343 649,64 грн. (заборгованість по кредиту 44 906,07 доларів США, по відсотках 14462,02 дол. США з урахуванням курсу гривні на 17.11.2008 року 100 дол. США = 578,98 грн.). Крім того, за кредитним договором від 28.01.2008 року ним одержано 313 408 грн. під 14% річних. Заборгованість за даним договором становить 778 236,19 грн.

Загальна сума заборгованості перед банками за кредитними зобов'язаннями, які виникли в інтересах сім'ї, оскільки кошти використані для придбання спільного майна подружжя та спільних майнових прав на час припинення сімейних відносин, становить 1 243 743,92 грн. (465507,73 + 778 236,19).

При поділі спільного майна подружжя судом вказані борги позивача перед банком враховані не були, хоча відповідно до вище згаданого Закону, відповідачка повинна відшкодувати х/і частину.

Виділивши сторонам по х/і частині квартири АДРЕСА_1, вартістю 459,448 грн. (459,448 : 2 = 229,724), залишивши позивачу у власності автомобіль „ТОУОТА Ьапсі Сгиізег 120", який коштує 277700 грн. та визнавши за ним право на майнові права і обов'язки на квартиру №176 по проїзду ОСОБА_4, 5 м. Житомира, з урахуванням договору від 29.01.2008 року про уступку майнових прав, загальною вартістю 711 613,44 грн. з відповідачки слід стягнути 219 506,35 грн.

Колегія суддів не вважає за можливе при визначенні часток врахувати вартість автомобіля „ІШЧАЦЬТ Тгайс".

Виходячи з положень ч. З ст. 65 СК України, у разі відсутності виявлення згоди другого з подружжя для укладення договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, зазначені договори за позовом одного із подружжя можуть бути визнані недійсними.

Позивач аналогічний позов не пред'являв. Згідно копії договору купівлі-продажу від 29.09.2008 року (а.с.200) автомобіль продано під час шлюбу сторін за 100 грн.

В частині визнання права власності по Уг частині на квартиру АДРЕСА_1 районний суд не визначив вартість цих часток, тому колегія суддів вважає за необхідне вказати, що вартість кожної частки на час вирішення справи становить 229724 грн. (459448:2=229724).

При подачі позовної заяви позивачем сплачено 1515, 24 грн. судового збору, про що свідчить квитанція (а.с.1), тому такі витрати відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягаю стягненню з відповідачки.

В решті рішення відповідає вимогам закону, тому його слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2010 року в частині визнання права власності на 1/2 частину майнових прав та зобов'язань на квартиру №176 по проїзду ОСОБА_4, 5 м. Житомира за ОСОБА_2 та визначення рівності долей і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на майнові права і зобов'язання на квартиру №176 по проїзду ОСОБА_4, 5 м. Житомира, вартістю 433 913,44 грн. на підставі договору №35 від 02 листопада 2007 року про участь у фонді на фінансування будівництва виду „А" житлового будинку за будівельною адресою: проїзд І.Богуна, 5 м. Житомира.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 219 506,35 грн. в рахунок компенсації частки в зобов'язаннях в інтересах сім'ї та 1515, 24 грн. судового збору

В частині стягнення 1/2 частини вартості проданого автомобіля „ІШКАЦЬТ ТгаШс" відмовити за безпідставністю.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.