Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 46 (І) Філатов К.Б.
Доповідач Турік В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді Савіної Г.О.

Суддів Турік В.П., Зубакової В.П.

При секретарі Євтодій К.С.

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

відповідача -ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрально- Міського районного суду міста Кривого Рогу від 16 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9, треті особи - Центрально-Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання шлюбу недійсним та усунення від права на спадкування,

встановила:

ОСОБА_2 у січні 2010 року звернувся з позовом до ОСОБА_4, треті особи Центрально-Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання шлюбу недійсним та усунення від права на спадкування, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_10 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_9 у 2003 році. Але на час реєстрації шлюбу він кожного дня вживав спиртні напої, не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок постійного зловживання спиртними напоями, і про те, що він одружився, дізнався від самої відповідачки. ОСОБА_10 хотів розірвати шлюб з відповідачкою, але вона заявила, що накладе на себе руки, а коли батько наважився звернутися до суду про розірвання шлюбу, складену ним заяву не було прийнято до суду, оскільки він малоосвічена людина, а для звернення до адвокатів не мав грошей. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер.

При своєму житті 29.01.1992 року ОСОБА_10 склав заповіт на його, позивача, ім*я. Звернувшись до нотаріуса, дізнався, що відповідач має право на обов'язкову частку у спадщині. Просив суд визнати шлюб між ОСОБА_11 та відповідачем ОСОБА_12 недійсним та усунути її від права на спадкування.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 16 червня 2010 року ОСОБА_2 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та постановления нового рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки суд виніс його в порушення ст.213 ЦПК України, а саме: неодноразово нехтував клопотаннями позивача та його представника, критично віднісся до пояснень свідка з його боку та ухвалив рішення без відповіді МСЕК, яка на час ухвалення рішення не надійшла до суду та не прийняв цю обставину до уваги.

В запереченнях відповідач ОСОБА_4 вважає, що судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 16.08.2003 року в Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу, запис акту про одруження (а.с.47).

За життя ОСОБА_10 29.01.1992 року склав заповіт, яким належний йому будинок з господарчими побудовами заповідав сину-позивачу по справі - ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер.

Після його смерті позивач ОСОБА_2 звернувся до Першої державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що дружина померлого-відповідач ОСОБА_4 має право на обов*язкову частку у спадщині.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про недійсність укладення шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Стаття 42 СК України містить перелік осіб, які мають право пред*явити позов про визнання шлюбу недійсним. Право на позов про визнання шлюбу недійсним мають також спадкоємці, якщо порушені їхні права або інтереси.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_10 Відповідач ОСОБА_4 має право, як дружина, на обов*язкову частку у спадщині.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції та в апеляційному суді встановлено, що шлюб між ОСОБА_10 та відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано 16 серпня 2003 року.

Проживали вони однією сім*єю та за однією адресою по вул. Теплій,48-а у м. Кривому Розі. Жоден з них на момент реєстрації шлюбу не перебував в інших шлюбних відносинах, вони не були родичами по прямій висхідній та низхідній лінії, повнорідними і неповнорідними братами й сестрами, а також усиновителем і усиновленим, жоден з них не був судом визнаний недієздатним внаслідок душевної хвороби або недоумства. Тобто не один з випадків, передбачених ст.17 Кодексу про шлюб та сім*ю, який діяв на момент реєстрації шлюбу, не був підставою для недійсності шлюбу. Ані ОСОБА_10 (за життя), ані відповідач не ставили питання про визнання шлюбу недійсним.

Також у статтях 40,41 СК України зазначені підстави та випадки, з яких суд може визнати шлюб недійсним.

Відповідно до роз*яснень п.13 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов*язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім*ю.

У випадках, передбачених ст.41 СК, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. СК вказує на підстави, за яких шлюб може бути визнано недійсним, зокрема коли шлюб було укладено між усиновлювачем і усиновленою дитиною; двоюрідними братом і сестрою чи іншими родичами; з особою, яка не досягла шлюбного віку, тощо. Разом з тим, наявності одного із вказаних фактів недостатньо для визнання шлюбу недійсним. Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 зареєстровано 16 серпня 2003 року, але жодних із підстав, передбачених ані Сімейним Кодексом, ані Кодексом про шлюб та сім*ю для визнання його недійсним як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді, не встановлено.

Оскільки не має підстав визнавати шлюб недійсним, то і не має підстав усувати відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування після ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи, що суд першої інстанції неправильно дав оцінку поясненням свідків, а також, дійшов невірного висновку, що померлий перебував з відповідачем довгий час у фактичних шлюбних відносинах до реєстрації шлюбу, правильності висновків суду не спростовують.

Доводи, що судом не прийнято до уваги та ухвалено рішення за відсутностівідповіді МСЕК про стан здоров*я померлого ОСОБА_10, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст.18 Кодексу про шлюб та сім*ю, який діяв на час укладення шлюбу між ОСОБА_10 та відповідачкою, особи, які одружуються, мають право бути взаємно обізнані про стан здоров*я один одного, про що також зазначено в Правилах реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5.

Доводи позивача, що представник Центрально-Міського відділу реєстрації актів цивільного стану не надала відомостей, хто був свідками при реєстрації шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_4, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки вищевказаними Правилами не передбачено обов*язкове залучення свідків при реєстрації шлюбу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв*язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 313-315 ІДПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 16 червня 2010 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: