Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-2150/2010 р. Головуючий у 1-й інстанції- Петров Р.І
Категорія - 57 Доповідач - Єгорова С.М.
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справа: апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді - Вербицького В.С.

суддів - Єгорової С.М.; Дуковського О.Л.

з участю секретаря - Дімановій Т.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2010 року у спраї за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про стягнення виплати щомісячної державної соціальної допомоги «Дітяі війни».

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управлінн Пенсійного фонду України м. Кіровограді про стягнення виплати щомісячне державної соціальної допомоги «Дітям війни».

Зазначав, що він має статус дитини війни та відповідно до ст. 6 Закону У країн «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але така допомога в повному обсязі н виплачувалась, а саме за період з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2010 року частково задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді щодо не нарахування позивачу підвищення до пенсії за період з 0 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 30 % та зобов'язано відповідач нарахувати та виплатити позивачу кошти, які передбачені ст. 6 Закону України «Пр соціальний захист дітей війни» (в редакції станом до 28 грудня 2007 року), за період 03 лютого 2009 по 31 грудня 2009 року з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України вказує, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права просить її скасувати. Зазначає, що суд при розгляді справи не врахував, що підвищенні до пенсії дітям війни є соціальною надбавкою, яка виплачується за рахунок коштії Державного бюджету, а не коштів Пенсійного фонду. Державним бюджетом виплатесоціальної надбавки дітям війни не передбачена і кошти на виплату її Пенсійном фонду не надходили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», діти війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Таким чином, відповідно до положень вказаного закону пенсі позивача повинна виплачуватись із збільшенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з підвищенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розмір мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України «Про загал ьнообов'язков державне пенсійне страхування. А дії відповідача щодо ненарахування вказаног підвищення є незаконними.

Постанова суду є законною і обґрунтованою, доводи апеляційної скарги щодо неврахування відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавк дітям війни не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом було допущено порушення норм процесуального права, або неправильно застосовано норми матеріального права.

Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причин невиконання своїх зобов'язань.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, ЦПК України, п. 2 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчи актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» ві 18.02.2010 року, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді н постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2010 рок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2