Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа №2-753/2010 р. РІШЕННЯ
17 вересня 2010 року м.Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:
- секретаря судового засідання - Бедик Н.Л.,
- позивачки - ОСОБА_1,
- відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кузнецовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітньої дитини, -
18 вересня 2007 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №256. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №029708, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 18 вересня 2007 року. Від цього шлюбу у сторін 24 лютого 2008 року народилася дитина - син ОСОБА_3, який на теперішній час є малолітнім, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ГЮ №070653, видане відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 03 березня 2008 року, актовий запис №120.
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно доводів позивачки спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. ОСОБА_1 вважає неможливим подальше спільне сімейне життя із ОСОБА_2, оскільки між подружжям виникали часті сварки і протягом останнього часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги і просила суд задоволити позов. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що близько останніх двох років сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою і не ведуть спільного господарства. ОСОБА_2 матеріально сім'ю не забезпечує та не приймає участі у вихованні малолітньої дитини. Позивачка не бажає спільно проживати із відповідачем однією сім'єю, тому просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за її місцем проживання.
Відповідач повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1, підтвердивши факти непорозумінь та конфліктів між подружжям, ОСОБА_2 зазначив, що він погоджується на розірвання шлюбу, миритися з позивачкою не бажає і вважає за належне визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем проживання її матері, тобто позивачки.
Заслухавши пояснення сторін, суд дослідив і оцінив в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, і прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітньої дитини підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що тривалий час сторони фактично сімейно-шлюбних відносин між собою не підтримують. Між ними відсутнє взаєморозуміння.
Із пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні, слідує, що вони не бажають миритися і зберегти шлюб.
Отже, судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2В фактично не існує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім'єю сторони не бажають, тому за таких обставин шлюб не може бути збереженим.
Згідно з вимогами, передбаченими ч.І ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Ч.ч.І, 4 ст.55 СК України передбачають, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.
Відповідно до ч.ч.З, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитинній вал іда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч.І ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Ч.ч.І, 2 ст.161 СК України передбачають, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного заробітку, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
З наведених підстав суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін, а малолітню дитину сторін до досягнення чотирнадцяти років, враховуючи її нинішній вік і згоду сторін, необхідно залишити на проживання із її матір'ю.
Враховуючи наведене, керуючись ч.І ст.24, ч.ч.І, 4 ст.55, ч.ч.З, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.З ст.105, ч.І ст. 1 10, ст.1 12, ч.І ст.160, ч.ч.І, 2 ст.161 СК України, ст.ст.4, 60, ч.І ст.61, ч.І ст.88, ч.З ст.208, ч.ч.І, 2 ст.209. ст.ст.212-215, ч.І ст.218, ч.ч.І-3 ст.222, ч.І ст.223, ч.І ст.294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітньої дитини задоволити повністю.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 18 вересня 2007 року, актовий запис за №256, - розірвати.
Визначити місце проживання малолітньої дитини сторін - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення чотирнадцяти років за місцем проживання його матері і залишити його до досягнення повнолітнього віку на виховання ОСОБА_1.
Звільнити ОСОБА_2 від сплати державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органі державної реєстрації актів цивільного стану на підставі п.18 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито"' від 21 січня 1993 року №7-93.
Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові І витрати в сумі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок при реєстрації розірвання шлюбу в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя О.І.Горегляд