Справа №2-1109/10 30.11.2010 30.11.2010 30.11.2010
Провадження №22-ц-8393/10
Справа № 22ц-8393/10 Головуючий по 1 інстанції Черенкова Н.П. Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Буренкової К.О., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Бобуйок І.Ф.,

з участю :

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника Миколаївської міської ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Садівничого товариства «Хризантема» (далі ОК СТ «Хризантема»).

про визнання частково недійсним договору оренди землі, скасування Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку та визнання незаконним рішення Миколаївської міської ради,

У С Т А Н О В И Л А:

27 жовтня 2008 р. ОСОБА_2 в порядку цивільного судочинства пред'явив позов до Миколаївської міської ради та ОК СТ «Хризантема» про визнання недійсним п. 2.1. договору оренди землі від 13.12.2007 р. укладеного між відповідачами в частині передання в оренду земельної ділянки № 5 площею 2776 кв.м. та земельної ділянки № 9 площею 155 кв.м., які розташовані в району вул. Північної в м. Миколаєві та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 533 кв.м. виданого ОК СТ «Хризантема» 12 грудня 2007 р.

11 червня 2010 р. ОСОБА_2 пред'явив ще одну вимогу про визнання незаконними пунктів п. 20.4 і 20.5 рішення Миколаївської міської ради № 13/69 від 4 липня 2007 р. «Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Центральному району м. Миколаєва», якими ОК СТ «Хризантема» надана у власність земельна ділянка № 1, площею 0,0533 га під проїздами, проходами та площадками, а також передано в оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 1,0884 га для ведення колективного садівництва у районі вул. Північної м. Миколаєва, зокрема ділянку № 5 площею 0,2776 га та ділянку № 9 площею 0,0155 га та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2239 га для обслуговування садівничого товариства і господарських споруд та для ведення колективного садівництва.

Вимоги обґрунтовував тим, що 24 жовтня 1992 р. він став членом ОК СТ «Хризантема» у звязку з чим йому виділено в користування земельну ділянку № 2, площею 0,04 гектарів.

За рішеннями загальних зборів кооперативу від 12 червня 1997 р. та від 28 січня 1998 р. йому були виділені в користування ще дві безгосподарсько утримувані ділянки №5 та № 9, які є суміжними з його земельною ділянкою.

Рішенням Веснянської ради народних депутатів № 13 та № 18 1996 р. належну йому ділянку було передано йому у власність, у звязку з чим 22 квітня 1996 р. він отримав Державний акт на право приватної власності на землю.

У 1997 р. він, на вказаних земельних ділянках, звів житловий будинок, який рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради був прийнятий в експлуатацію і став його власністю.

Не дивлячись на це, 13 грудня 2007 р. на підставі спірного рішення міської ради відповідачі уклали між собою договір оренди землі, де п. 2.1 якого Миколаївська міська рада передала в оренду ОК СТ «Хризантема» дві земельні ділянки № 5 та № 9, законним користувачем яких є він, а також, без будь-якого узгодження з ним, видало кооперативу Державний акт на право власності на земельну ділянку спільного користування площею 533 м-2.

Посилаючись на виписані обставини просив позов задовольнити.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2010 р. провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Садівничого товариства «Хризантема» про визнання частково недійсним договору оренди землі, скасування Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку та визнання незаконним рішення Миколаївської міської ради у зв'язку із порушенням позивачем виду провадження закрито.

ОСОБА_2 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і повернути справу до того ж місцевого суду для продовження розгляду.

Скаргу обґрунтовував невідповідністю висновків суду нормам чинного цивільно-процесуального законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду 1 інстанції скасувати, а цивільну справу передати до того ж суду для вирішення по суті.

Закриваючи провадження за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради і ОК СТ «Хризантема» про визнання незаконним рішення Миколаївської міської ради, договору оренди землі, державного акту на право приватної власності на землю і його скасування, місцевий суд виходив з того, що в наявності є спір фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження рішення останнього у сфері управлінської діяльності. А оскільки чинним процесуальним законодавством вирішення таких спорів віднесено до компетенції адміністративних судів, то він повинен розглядатися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області не погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, вважає їх помилковими, необґрунтованими і незаконними.

Так, згідно із статтями 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Завданням же адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та свобод юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 1 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питань місцевого значення, віднесених законом до їхньої компетенції, в тому числі: розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, - органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень.

За такого, згідно пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, спори фізичних чи юридичних осіб із ними, як суб'єктами владних повноважень щодо оскарження їх рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності є публічно-правовими спорами і на них поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Це ж стосується і земельних спорів фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язаних з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З буквального тлумачення названого рішення витікає висновок про те, що розмежування видів юрисдикції проводиться по належності земельної ділянки.

Якщо спір стосується земельної ділянки із земель комунальної власності, то він розглядається за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а якщо земельної ділянки що знаходиться в приватній власності - то за правилами цивільного судочинства.

Такому ж висновку слугує і аналіз складу учасників судового процесу.

Відповідно до ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації, суб'єкти владних повноважень.

Відповідачами в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відстоює позицію, що на час ухвалення оспорюваного рішення міської ради спірна земельна ділянка не була у комунальній власності, а тому цей спір слід вирішувати у порядку цивільного судочинства.

За такої позиції є доречним притягнення до участі у справі як відповідачів і юридичну особу, на користь якої передано земельну ділянку.

В разі ж розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, процесуальне положення ОК СТ «Хризантема» є іншим із значно меншими процесуальними правами.

Більше того, суд закрив провадження у справі, не звернувши своєї уваги на те, що у справі є вимоги, які не стосуються Миколаївської міської ради (а.с. 35-37, т.2).

За такого, ухвала не може залишатися у силі і підлягає скасуванню, а цивільна справа поверненню до суду для вирішення по суті.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2010 року скасувати.

Цивільну справу повернути до місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва для подальшого розгляду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Судді