АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія відшкодування шкоди Доповідач Зазулинська Т.П.
від залиття квартири
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів ІЗМАЙЛОВОЇ Г.Н., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, співвідповідачі Комунальне підприємство « Жилкомсервіс», Комунальне підприємство «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1, 3-я особа КП « Жилкомсервіс», про відшкодування шкоди , заподіяної залиттям квартири.

Позивач зазначав, що вона постійно мешкає в квартирі № 22 будинку № 5 по пров.Верховському в місті Харкові , яка належить їй на праві власності.

04 травня 2009 року сталося залиття її квартири. 15 травня 2009 року комісією дільниці № 27 Ленінської філії КП « Жилкомсервіс» було обстежено її квартиру і встановлено, що залиття сталося з вини відповідача, яка мешкає в квартирі № 26 того ж будинку і є її власником.

За висновком суб»єкта оціночної діяльності ТОВ «Аргумент-Експерт» вартість матеріальних збитків, спричинених їй внаслідок залиття квартири становить 24239 грн.

Крім того грубим порушенням Правил користування житловими приміщеннями відповідач заподіяла їй і моральну шкоду , яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв»язку з пошкодженням майна .

На підставі наведеного та ст. ст.22.23,1166,1167 ЦК України ОСОБА_2 просила суд:

стягнути на її користь з ОСОБА_1 24239 грн. у відшкодування завданої залиттям квартири; 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди; 292,39 грн. витрат зі сплати державного мита; 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 2000 грн. витрат на правову допомогу.

ОСОБА_1 проти позову заперечувала, посилаючись, що залиття квартири позивача сталося не з її вини, а з вини КП «Жилкомсервіс» просила змінити статус цього підприємства і залучити до участі в справі в якості відповідача.

В попередньому судовому засіданні 03 вересня 2009 року судом прийнято рішення про зміну процесуального статусу КП «Жилкомсервіс» з 3-ї особи на співвідповідача, а також залучено у якості співвідповідача КП «ВТП «Вода», про що постановлена відповідна ухвала.

КП « Жилкомсервіс», в особі представника , подало заперечення проти позиції відповідача ОСОБА_1, вважаючи заявлене клопотання про притягнення його в якості співвідповідача є намаганням перекласти на підприємство відповідальність за неналежне ставлення до сантехнічного обладнання у власній квартирі.

КП «ВТП «Вода» в особі представника проти позову заперечувало з посиланням на безпідставність і недоведеність заявлених до нього вимог.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2009 року за клопотаннями сторін для встановлення причин залиття квартири позивача та вартості її відновлювального ремонту по справі призначена судова будівельна-технічна експертиза, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім.. ОСОБА_3.

У червні 2010 року ОСОБА_2 уточнила свій позов, зменшивши вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди до 19858,10 грн. та доповнивши його вимогами про стягнення на її користь з ОСОБА_1 2654,10 грн. витрат за проведення експертизи.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13007 грн. у відшкодування матеріальної шкоди; 500 грн.- у відшкодування моральної шкоди; 388,57 грн. судових витрат ; 2321,21 грн. витрат за проведення експертизи і 2000 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до неї в повному обсязі, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин справи; невмотивованість і необґрунтованість висновків суду та їх невідповідність обставинам справи. Зокрема, вказує на те, що акт обстеження квартири позивача складений через 11 днів після затоплення квартири, у її відсутність і не відповідає затвердженій формі акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання( або холодного водопостачання) який є додатком до п.2.3.6 Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій і складається у разі залиття квартири. Вважає, що контроль за технічним станом будинку та внутрішньо будинкових систем полягає на КП «Жилкомсервіс» та (або) КП «ВТП «Вода». Вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає недоведеними, стягнену суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи такою, що перевищує встановлений граничний їх розмір 120 грн. Крім того зазначає, що є пенсіонеркою, має статус «дитини війни», не має достатніх коштів на життя і рішення суду поставить її у скрутне матеріальне становище, та порушить імперативні приписи Конституції України щодо права кожного на достатній рівень життя.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представника відповідача ОСОБА_1, позивача та її представника і представників співвідповідачів; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія доходить висновку, щ скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири № 22 в будинку № 5 по пров.Верховському в місті Харкові , а відповідач ОСОБА_1 - власником квартири № 26 в цьому ж будинку.

4 травня 2009 року сталося залиття холодною водою квартири позивачки з квартири № 26 , причиною якого згідно акту обстеження , складеного дільницею № 37 КП « Жилкомсервіс» є відрив згону трубопроводу холодної води після відсікаючого внутрішньо квартирного крану діаметром ?, який був у напіввідкритому стані. Мешканець квартири № 26 в момент аварійної ситуації була відсутня.

В жилій кімнаті квартири № 22 залиті м»які меблі, міхове покриття підлоги, ламінат, шпалери, стеля, покрита гіпсокартоном, шпалерами, дерев»яні меблі на кухні мають деформацію та розбухання.

За висновками комплексної судової будівельно-технічної, товарознавчої та трасологічної експертизи, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл.проф. ОСОБА_3 вірогідна вартість відновлювального ремонту квартири № 22 внаслідок її залиття складає 17 204 грн., з яких вартість вартість ремонтно-будівельних робіт 13007 грн., інше кошторисний прибуток, ПДВ, витрати на покриття додаткових затрат та ін.

Причиною відриву, наданого на дослідження фрагменту труби холодного водопостачання квартири АДРЕСА_1 було її повне відокремлення внаслідок тривалого корозійного руйнування різьбового з»єднання.

Вирішуючи спір суд виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у спричиненні ОСОБА_2 матеріальної шкоди і моральної шкоди внаслідок залиття її квартири. При цьому вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задовольнив в межах прямих дійсних збитків; вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вирішив, виходячи з встановленого об»єму та характеру моральних страждань позивачки в зв»язку із знищенням і пошкодженням її майна.

Судова колегія вважає, що рішення суду відповідає встановленим обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1192, 23, 1167 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фіз0ична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтями 10 і 177 ЖК України визначено, що громадяни зобов»язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватися правил користування жилими приміщеннями, дбайливо ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання , додержуватися правил утримання будинку, правил пожежної безпеки.

Згідно зі ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (затверджених постановою КМУ № 5 від 14.01.2009 року) власник квартири зобов»язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України діє презумпція вини заподіювача шкоди. У зв»язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди. Розмір заподіяної шкоди, якщо відповідач його оспорює, повинен довести позивач.

Між тим, ОСОБА_1 не заперечувала в суді першої інстанції, що вона не зверталася до відповідних служб з приводу ремонту трубопроводу холодної води і що такий ремонт не проводився більш ніж 10 років та не спростувала висновку трасологічної експертизи про те, що причиною відриву труби холодного водопостачання її квартири було повне відокремлення внаслідок тривалого корозійного руйнування різьбового з»єднання.

Відсікаючий кран і трубопровід після нього знаходяться за внутрішньою стіною квартири і відповідальність за ї=х технічний стан повинен нести власник квартири.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відповідачкою ОСОБА_1 не надано доказів того, що залиття квартири позивача 04.05.2009 року сталося не з її вини і стягнув з неї матеріальну шкоду в розмірі, який належним чином підтверджений експертним висновком.

Правильно вирішені судом і вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, у відшкодування якої до стягнення судом визначена сума, що відповідає характеру і об»єму моральних страждань позивачки в зв»язку з пошкодженням належного їй майна.

Питання про розподіл судових витрат також вирішено судом у відповідності з вимогами ст. ст.79, 84,86,88 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу підтверджені відповідною квитанцією, їх розмір не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року „ Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави.

Витрати на проведення судової експертизи, сплату судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи також підтверджені відповідними квитанціями. При цьому витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи позивачкою були сплачені в розмірі, що був встановлений і діяв на час її звернення до суду у відповідності до постанови КМУ від 14.04.2009 року за № 361 « Про внесення змін до розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов»язаних з розглядом цивільних і господарських справ .

Судова колегія визнає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314,315,319,324 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити..

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -