Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту прийняття спадщини після смерті батька, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Уг частину будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, де вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28Л1Л988 року, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради депутатів м. Дніпропетровська № 504/13 від 14Л 0Л 988 року, 1/2 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андрійченко, 98А, на праві особистої власності належала його дядькові ОСОБА_3. 13.07.1996 року помер ОСОБА_3, залишивши після себе заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 29.08.1995 року, де все своє майно заповідав ОСОБА_1

ОСОБА_1 посилається на те, що на час смерті ОСОБА_3 в нього було два спадкоємці за законом: його син - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка померла 21 вересня 2005 року. ОСОБА_2 після смерті батька звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але права на обовязкову частку в спадщині він не мав. ОСОБА_5 в нотаріальну контору у встановлений законом строк не зверталась та не заперечувала, що ОСОБА_1 успадкував 1/2 частину спірного будинку, як спадкоємець за заповітом.

Він, ОСОБА_1, поховав ОСОБА_3, на момент його смерті перебував у будинку, успадкував речі спадкодавця та розпорядився ними, сплачує податок на землю, на якій розташований спадковий будинок, тобто фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном у встановлений законом строк, однак при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки він пропустив строк звернення, у звязку з чим він змушений звертатись до суду. Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андрійченко, 98А, в порядку спадкування за заповітом, посвідченого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 29.08.1995 року, реєстр № 2-2990, після смерті ОСОБА_3, померлого 13.07.1996 року.

ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання факту прийняття спадщини після смерті батька, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, де вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.11.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради депутатів м. Дніпропетровська № 504/13 від 14.10.1988 року, Уг частина житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андрійченко, 98А, на праві особистої власності належала його батьку ОСОБА_3.

13.07.1996 року помер ОСОБА_3 На час смерті ОСОБА_3 в нього було два спадкоємці за законом: син - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка померла 21

вересня 2005 року. Він після смерті батька звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_5 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, спадщини не приймала. Тобто він прийняв спадщину після смерті батька.

ОСОБА_2 також вказав, що пізніше він дізнався, що його батько залишив після себе заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 29.08.1995 року, де заповідав ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андрійченко, 98А, однак останній спадщини не приймав, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, не проживав у спадковому домоволодінні, будинком ніколи не користувався, не обробляв земельну ділянку, не робив у будинку ремонти, ніяких речей спадкодавця не брав, участі у похованні спадкодавця не приймав та не отримував правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просив суд визнати факт прийняття ним спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 як спадкоємця за законом; визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння №98 А по вул. Андрійченко в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 13.06.1996 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники уточнені позовні вимоги до ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. У задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 просили відмовити.

ОСОБА_2 та його представник зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, у задоволенні позову ОСОБА_1 просили відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.11.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради депутатів м. Дніпропетровська № 504/13 від 14.10.1988 року, 1/2 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андрійченко, 98А, на праві особистої власності належала ОСОБА_3, який є дядьком ОСОБА_1.

13.07.1996 року помер ОСОБА_3, залишивши після себе заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 29.08.1995 року, де все своє майно заповідав ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 534 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення даних правовідносин, кожен громадянин має право залишити за заповітом усе своє майно або його частину одному, або кільком особам, як таки, що входять, так таким, що входять у коло спадкоємців за законом.

На час смерті ОСОБА_3 в нього було два спадкоємці за законом: його син - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка померла 21 вересня 2005 року. ОСОБА_2 після смерті батька звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але права на обовязкову частку в спадщині він не мав. ОСОБА_5 в нотаріальну контору у встановлений законом строк не зверталась та не заперечувала, що ОСОБА_1 успадкував 1/2 частину спірного будинку, як спадкоємець за заповітом.

Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 поховав ОСОБА_3, на момент його смерті перебував у будинку, успадкував речі спадкодавця та розпорядився ними, сплачує податок на землю, на якій розташований спадковий будинок, тобто фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном у встановлений законом строк, однак при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки він пропустив строк звернення

Керуючись ч. 1 ст. 534, ст.ст. 548, 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, ст. ст. 10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою:м.

Дніпропетровськ, вул. Андрійченко, 98А, в порядку спадкування за заповітом, посвідченого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 29.08.1995 року, реєстр № 2- 2990, після смерті ОСОБА_3, померлого 13.07.1996 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 як спадкоємця за законом, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння №98 А по вул. Андрійченко в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 13.06.1996 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська