Справа № 2-255/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Бобер К.Ф.

при секретарі Кудлачик Н.В

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №4 в приміщенні суду м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Княгининської сільської ради про визнання недійсними рішення виконкому сільської ради, свідоцтва про право власності та договору дарування, -

встановив:

В обґрунтування позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6J1. покликаються на те, що згідно рішення виконавчого комітету Княгининської сільської ради Дубенського району №4/10 від 30 жовтня 2003 року засвідчено право власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомості - житловий будинок з господарськими будівлями вул. Зелена, 1 с. Заруддя Дубенського району Рівненської області. 22 листопада 2003 року виконавчим комітетом Княгининської сільської ради на підставі рішення №4/10 від 30 жовтня 2003 року видане свідоцтво про право власності на зазначене вище нерухоме майно на ім'я ОСОБА_4, яке зареєстроване в Дубенському державному комунальному малому підприємстві «Архітектор». 10 грудня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування, посвідчений ОСОБА_7, державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори.

07 травня 1988 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Після одруження вказані особи проживали із матір'ю дружини - ОСОБА_4, відповідачкою в справі, дочкою ОСОБА_5 від першого шлюбу - ОСОБА_8, яка народилася 13 липня 1983 року. 01 жовтня 1989 року в подружжя народився син - ОСОБА_2, а 26 липня 1991 року син ОСОБА_9 Михайлович.Всі зазначені особи проживали в одному дворі (господарстві). Тип двору - колгоспний. Членами колгоспу «Перемога» були ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5. Станом на 15 квітня 1991 року двір був колгоспний. В дворі були прописані ОСОБА_10 (мати відповідачки ОСОБА_4О.), яка померла в 1997 році, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8. У власності колгоспного двору перебував житловий будинок, два сараї, погріб, криниця та вбиральня.

Вказують, що ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8 належало право спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно двору. В тому числі - будинковолодіння №1 по вул.Зеленій в с.Заруддя Дубенського району. Частки їх були рівними - по 1/5 частині. А тому виконком Княгининської сільської ради не був вправі видавати рішення про оформлення права власності, свідоцтво про право власності на все будинковолодіння на ім'я ОСОБА_11, яка незаконно одноосібно заволоділа нерухомим майном шляхом отримання свідоцтва про права власності на нього, приховала відомості від виконкому про право на це майно вказаних вище осіб. В зв'язку з незаконним отриманням свідоцтва не набула права власності на нерухоме майно. А тому не вправі була його відчужувати. А тому рішення виконкому, свідоцтво про право власності та договір дарування мають бути визнані недійсними.

Просять суд винести рішення, котрим визнати недійсними рішення №4/10 виконавчого комітету Княгининської сільської ради Дубенського району від 30 жовтня 2003 року; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_4 22 листопада 2003 року, зареєстроване в Дубенському державному комунальному малому підприємстві «Архітектор»; договір дарування від 10 грудня 2003 року, посвідчений ОСОБА_7, державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2681; витребувати від відповідачки ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, просять суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнала. Пояснила суду про те, що сторони були членами колгоспного двору. Проживали разом. Вели спільне господарство. Про те, що було оформлено рішення сільської ради, видане свідоцтво про право вланості на неї, уладено договір дарування - позивачі не знали. Дізналися тільки тоді, коли ОСОБА_5 в лютому 2009 року пред'явила вимоги про виселення з будинку, так як він зареєстрований на неї. Суд приймає визнання обставин позову, самого позову відповівдачкою ОСОБА_4

Представник виконкому Княгининської сільської ради в судові засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала. Надала суду письмове заперечення проти позову. Вказує, що твердження позивачів про те, що спірний будинок належить колгоспному двору є безпідставним, надуманим та не грунтується на матеріалах справи. Позивачі помилково вважають запис «суспільна група господарства на 01.01.1996 року - колгоспника» підтвердженням того, що спірний будинок належав колгоспному двору. При ухваленні виконавчим комітетом Княгининської сільської ради рішення №4/10 від 30.10.2003 р. не було допущено жодних порушень законодавства, оскільки рішення про приватизацію спірного житлового будинку було ухвалено на користь його власника - ОСОБА_4, і жодних інших власників чи співвласників даного будинку в погосподарській книзі за 1996 рік зазначено не було. Оскільки немає підстав для визнання недійсним рішення сільської ради, відсутні підстави і для визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_4 22.11.2003 p., договору дарування, посвідченого ОСОБА_7, державним нотаріусом другої Дубенської нотаріальної контори від 10.12.2003 року. Заявляє про сплив позовної давності та просить застосувати наслідки спливу позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази по справі, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення вимог позову, виходячи із наступних підстав.

07 травня 1988 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Після одруження вказані особи проживали ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір'ю дружини - ОСОБА_4, відповідачкою в справі, дочкою ОСОБА_5 від першого шлюбу ОСОБА_8. 01 жовтня 1989 року в подружжя народився син - ОСОБА_2, а 26 липня 1991 року син ОСОБА_9.

Всі зазначені особи проживали в одному дворі (господарстві). Тип двору - колгоспний. Членами колгоспу «Перемога» були ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5. Причому, судом встановлено, що двір був колгоспним станом на 15 квітня 1991 року. В дворі були прописані та фактично проживали ОСОБА_10 (мати відповідачки ОСОБА_4О.), яка померла в 1997 році, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8. У власності колгоспного двору перебував житловий будинок, два сараї, погріб, криниця та вбиральня. Вказана обставина в судовому засіданні стверджена сукупністю письмових доказів та показань свідків.

Згідно архівного витягу № 331 від 23.04.2010 року, наданого архівним відділом Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області в по господарській книзі виконкому Княгининської сільської ради по селу Заруддя з №969-№1015 на 1971-1973 роки головою господарства №1005 рахувалася ОСОБА_12. Суспільна група господарства на 01.1.1971 року - господарство колгоспника, на 01.1.1972 року - колгоспника. До списку членів сім'ї господарства, зокрема, входили ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Подальші відомості в архівах відсутні, що стверджується відповідями архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації №332 від 23.04.2010 року, державного архіву Рівненської області Рівненської обласної державної адміністрації від 05.04.2010 року.

Відповідно до Інформації № 351 від 16.11.2009 року, наданої Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненської області по господарські книги по сільській раді збереглися лише з 1996 року і не передавалися до архівного відділу Дубенської РДА.

Станом на 01.01.1996 року згідно по господарської книги сільської ради власником господарства в с.Зарудця (особовий рахунок №1105) була ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в її господарстві зареєстровані та проживали: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (померла 19.01.1997 року), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_8. Суспільна група господарства на 01.01.1996 року - колгоспника. Станом на 10.12.2003 року у житловому будинку, який розташований в селі Заруддя, вул.Зелена, буд. 1 проживали та зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (вибула в с.Мирогоща Дубенського району 02.06.2009 року), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8. Станом на 01.01.2009 року у житловому будинку, який розташований в селі Заруддя, вул.Зелена, буд.1 проживали та зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (вибула в с.Мирогоща Лубенського району 02.06.2009 року), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7

Згідно записів в трудових книжках ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 з 1959 року по 1993 рік працювала в колгоспі «Перемога» Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10. 15.01.1980 року прийнятий на роботу в колгосп «Перемога», звільнений з роботи -23.05.1996 року.

Свідок ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_11, сусідка, двоюрідного брата ОСОБА_17, пояснила, що двір ОСОБА_4 був колгоспним. В цьому в дворі в кінці 80-их до середини 90 -років проживали ОСОБА_10 (мати відповідачки ОСОБА_11О.), яка померла в 1997 році, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8. В них був спільний бюджет, вели спільне господарство. В дворі був житловий будинок, інші будівлі. В цьому житловому будинку проводилися ремонті роботи. Ці роботи виконував ОСОБА_1. Аналогічні пояснення дали свідки ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_12 - сусідка, двоюрідна сестра ОСОБА_17, а також ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_13 - сестра відповідачки, ОСОБА_5.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам

на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на

присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані за спільні кошти. У відповідності до ст. 121того ж Кодексу володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг 16 років. Особи віком від 15 до 16 років можуть такий позов пред'явити за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальника, а позов в інтересах осіб, що не досягли 15 років, може бути пред'явлений їх батьками (усиновителями) або опікуном,

Згідно 4.2 ст.123 ЦК УРСР /1963 року/ розмір частки члена колгоспного двору встановлюється

виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і повнолітніх.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року з наступними змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз'яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року),

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з члені двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і збереглося.

Враховуючи наведені норми законодавства, судову практику ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, Дмитрук OJI. належало право спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно двору. В тому числі - будинковолодіння №1 по вул.Зеленій в с.Заруддя. Частки їх були рівними- по 1/5 частині житлового будинку з надвірними будівлями по вказаній адресі.

Виконком Княгининської сільської ради не був вправі видавати рішення про оформлення права власності, свідоцтво про право власності на все будинковолодіння на ім'я ОСОБА_4, так як право на нього мали в рівних долях сама ОСОБА_11, а також ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8, як таке що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування. Виконком сільської ради міг видати свідоцтво про право власності на будинковолодіння в рівних долях на зазначених в позовній заяві осіб при наявності від них відповідної заяви. Однак вони з такою заявою не зверталися.Оспорюване свідоцтво видано незаконно.

Відповідно до ст.717 ЦК України дарувальник може подарувати майно іншій особі (обдарованому), яке належить йому на праві власності.

ОСОБА_4 незаконно одноосібно заволоділа нерухомим майном шляхом отримання свідоцтва про

права власності на нього. Приховала відомості від виконавчого комітету сільської ради відомості про право

на це майно ОСОБА_1. ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8. Внаслідок цього незаконно отримала свідоцтво про право власності. У зв'язку з незаконним отриманням даного свідоцтва ОСОБА_4 не набула права власності нерухоме майно. А тому не вправі була його відчужувати.

Рішення виконкому, свідоцтво про право власності та договір дарування мають бути визнані недійсними відповідно до вказаних раніше норм законодавства, а також ст.ст. 203, 215 ЦК України, в редакції

У зв'язку із визнанням свідоцтва про право власності та договору дарування недійсним мають бути застосовані правові наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України. Відповідно до ч.ч.І, 2 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч.З ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. А тому майно підлягає витребуванню у відповідача ОСОБА_5.

Суд вважає, що позивачами подано позовну заяву в межах позовної давності. Доводи відповідача ОСОБА_20 знаходить безпідставними. З пояснень позивачів вбачається, що про наявність оспорюваних рішення, свідоцтва та договору їм стало відомо в лютому 2009 року. Відповідачем ОСОБА_20 та її представником не надано доказів, що спростовували б це твердження позивачів. В справі відсутні відомості про те, що позивачі були поставлені до відома про прийнятгя оспорюваних рішення, свідоцтва та договору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по справі слід віднести на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, ст. ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.203, 215, 216, 387, 388, 717 ЦК України суд, -

р і ні и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити.

Рішення №4/10 виконавчого комітету Княгининської сільської ради Дубенського району від 30 жовтня 2003 року, котрим засвідчено право власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомості - житловий будинок з господарськими будівлями по вул.ЗеленійЛ в с.Заруддя Дубенського району Рівненської області - визнати недійсним.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_4 22 листопада 2003 року, зареєстроване в Дубенському державному комунальному малому підприємстві «Архітектор» - визнати недійсним.

Договір дарування, укладений між ОСОБА_4 (Дарувальник) та ОСОБА_5 (Обдарована), посвідчений ОСОБА_7, державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори, від 10 грудня 2003 року, реєстровий номер 2681 - визнати недійсним.

Витребувати від відповідачки ОСОБА_5 жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул.Зелена, 1 с.Заруддя Дубенського району Рівненської області

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 понесені ними судові витрати в сумі 293 грн. 69 коп. по сплаті судового збору, 120 грн. 00 коп. по оплаті витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, але якщо апеляційна скарга не буду подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: