Справа №2-3149/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді - Рудніцького В.А.

при секретарі - Сухіні Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Комінтернівське Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подальше спільне шлюбне життя між ним та відповідачкою неможливе, так як вони мають різні характери та погляди на сімейні відносини, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин на протязі двох останніх років.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та пояснила суду, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, так як в останній час між ними немає спільних інтересів, вони фактично не проживають разом, між ними існують непорозуміння. Все це унеможливлює їх примирення та подальше збереження шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 1991 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Палацу одружень м. Калінінград зроблено актовий запис за №2886. (а.с.3). Шлюб для обох є першим.

По реєстрації шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище «Радочина» на прізвище позивача «Мойсеєва».

В шлюбі у них народилися двоє дітей: ОСОБА_4, який в даний час є повнолітнім та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбні відносини з 2008 року.

У теперішній час примирення неможливе.

Майнового спору між подружжям немає.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що обидві сторони не згодні на примирення, та не заперечують проти розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їх дітей, що мають істотне значення для справи.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

На підставі ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - „Радочина) ОСОБА_6, який було зареєстровано 05 вересня 1991 року у Палаці одружень м. Калінінград, актовий запис за №78.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Мойсеєва».

Неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на виховання відповідачці ОСОБА_2.

Державне мито, що стягується при реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача ОСОБА_1 у розмірі 17 грн., відповідачку ОСОБА_2 звільнити від сплати державного мита.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: