Справа №2-895/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Митрофанової Є.Г.,

при секретарі Довгої С.Б.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання

шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 липня 2005 року у міському відділі

реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької

області, актовий запис №411. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину

- доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спір, як про місце проживання дитини, так і

про розділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Шлюб у сторін перший.

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись

на те, що шлюбні відносини між ними припинені у січні 2010 році. Вважав подальше збереження

їхньої родини з відповідачкою неможливим і на примирення з нею він не згоден, фактично

шлюбні відносини між ними відсутні, проживають вони окремо. Просив суд шлюб між ними

розірвати.

У попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги,

підтвердив суду доводи своєї позовної заяви, і просив суд задовольнити позовні вимоги в повному

обсязі, судові витрати просив покласти на нього.

Відповідачка в попереднє судове засідання не зявилась, але від неї до суду надійшла заява в

якій вона не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, тому суд розглянув справу без її

участі на підставі документів, що є у справі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при

проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в

порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі

визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про

задоволення позову.

Оскільки відповідачка визнала позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить

закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася

остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб

зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний.

Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору

при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й

матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на позивача, а

відповідачку від сплати цих витрат звільнити.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 130, 174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

зареєстрований 15 липня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану

Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 411 -

розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_1

Валерійовича державний збір у доход держави в розмірі 20 грн., а ОСОБА_2 від

сплати цих витрат - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької

області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів

апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК

України.

Суддя