Справа 2-820/10
Номер провадження 2-820/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.10 року.

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А. з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до

Управління Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській

області про

стягнення гірських надбавок до заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Управління Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області, про стягнення гірських надбавок до заробітної плати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що він з 01.08.2004 року по 18.12.2009 року працював в Управлінні Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області. При звільнені з роботи роботодавцем йому не було проведено повний розрахунок, а саме не виплачено гірські надбавки до зарплати на загальну суму 24890.26 грн. У відповідності до положень ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні», а також постанов Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року № 647 «Про перелік населених пунктів України, яким надається статус гірських» та №648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах» зі змінами внесеними Постановою від 03.04.1996 року, № 392, в яких встановлено, що на підприємствах, установах, організаціях та військових частинах розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та державної кримінально-виконавчої служби визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами, як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням КМУ, або за його дорученням підвищується на 25%. При поступленні на роботу він надав у відділ кадрів та бухгалтерію названої організації копію свого паспорта та посвідчення гірського жителя серії А 585120 від 30.09.2003 року, яким визначено, що він є громадянином, який проживає на території гірського населеного пункту. Таким чином за весь період його роботи у згаданій організації, він отримував заробітну плату до якої йому не були нараховані та не виплачені гірські надбавки до зарплати в розмірі 24890.26 гривень. Враховуючи вище наведене просив стягнути з Управління Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області на його користь суму 24890.26 гривень, як не виплачені гірські надбавки до заробітної плати.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив, просить нарахувати гірські надбавки з чистих посадових окладів в період з серпня 2004 року по серпень 2008 року, на задоволені позову наполягає.

Представник відповідача, ОСОБА_2 позов не визнав. В своїх поясненнях зазначив, що позивач дійсно був прийнятий на роботу в населеному пункті, який має статус «гірського», однак посвідчення мешканця гірського населеного пункту, останній не надав. Окрім того не було інших підстав для виплати гірських надбавок до заробітної плати, зокрема на підставі Галузевих угод між ДДСО при МВС України та ЦК профспілки працівників держустанов приймались Колективні угоди між ДСО Закарпатської області та профспілковою організацією, в яких також до 2008 року надбавка за роботу в гірській місцевості була відсутня. Розуміючи цю ситуацію працедавець нараховував, щомісячно, премію у розмірі 65% від посадового окладу, якою фактично перекривав 25% до посадового окладу. Просить відмовити у позові.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, визнані достатніми для розгляду справи по суті, суд вважає що в позові слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи встановлено, що на підставі наказу № 81 від 21 серпня 2004 року позивач ОСОБА_3 був прийнятий на роботу в Управління Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області, про що є запис у у трудовій книжці під № 22. 18.12.2009 року позивач за власним бажанням звільнився з роботи, про що свідчить наказ №66 від 17.02.2009 року та запис у трудовій книжці № 26. При звільнені з роботи роботодавцем, на думку позивача, не було проведено повний розрахунок, а саме не виплачено гірські надбавки до зарплати на загальну суму 24890.26 гривень.

В позовній заяві позивач посилається на те, що при поступленні на роботу він надав у відділ кадрів та бухгалтерію вище вказаної організації копію свого паспорту та посвідчення гірського жителя серії А № 585120 РМ 298 від 30.09.2003 року.

В запереченні поданому Управлінням Державної служби охорони ГУМВС України в Закарпатській області йдеться про те, що позивач при прийнятті на роботу посвідчення встановленого зразка про наявність в нього статусу особи, яка проживає і працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського не надавав, а отже підстав для встановлення йому надбавок передбачених Законом України «Про статус гірських» не було. В червні 2008 року, після надання позивачем відповідного посвідчення серія А №585120 виданого Рахівською міською радою 30.09.2003 року, наказом УДСО при УМВС України в Закарпатській області від 02.07.2008 року позивачу встановлено надбавку передбачену ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у розмірі 25 % до посадового окладу.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про статус населених пунктів в Україні» статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка». Відповідно до Положення про порядок видачі такого посвідчення саме цим документом підтверджується право громадянина на пільги встановлені зазначеним Законом. Тобто на законодавчому рівні встановлено, що право на вказані пільги підтверджується не фактом проживання, навчання, роботи, а відповідним посвідченням.

З пояснень сторін та з матеріалів справи встановлено, що позивач не довів, що він подав таке посвідчення під час поступлення на робот', а таке ним було надано лише у червні 2008 року. Більш цього у матеріалах справи відсутні відомості про звернення позивача до відповідача під час його роботи у вище згаданій установі з питанням про виплату йому зазначеної надбавки.

Тому з врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги в період з серпня 2004 року по серпень 2008 року задоволенню не підлягають

Окрім того, в силу ст. 88 ЩІК України з позивача, ОСОБА_3, підлягають до стягнення в користь держави 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Рахівському районному суді

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_3 до Управління Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області про стягнення гірських надбавок до заробітної плати - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.