АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: відшкодування шкоди Суддя - доповідач: Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Електра В» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Електра В» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року позивач звернулась до суду з дійсним позовом до ТОВ «Електра В», після уточнення якого остаточно просила стягнути з ТОВ «Електра В» ( надалі Товариство) розірвати укладений з останнім договір купівлі-продажу холодильника «Самсунг RL 44 ECIS» від 18.12.2007 р., стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 24804,54грн та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., а всього - 44 804,54 грн.

В обгрунтування позову зазначила, що 18.12.2007 року придбала у відповідача холодильник «Самсунг RL 44 ECIS» вартістю 4651,00грн.. Через рік у холодильнику вийшла зі строю морозильна камера. У звязку з тим, що зазначена несправність холодильнику ремонту не підлягала, позивачка звернулася до відповідача з проханням про заміну холодильнику на аналогічний товар належної якості. Але у заміні товару їй було відмовлено, у звязку з відсутністю товару зазначеної моделі і запропоновано отримати їй грошову суму у розмірі вартості товару, від отримання якої вона відмовилася, тому що зазначена сума не відповідала вартості холодильника на час його повернення. Згідно розрахунку позивачки сума, що підлягала виплаті на її користь, з урахуванням індексу інфляції у повинна була дорівнювати 6502 грн. ( 4651 грн. ( вартість холодильника) х 1.398 (індекс інфляції)) , а відповідно із рахунком фактури на аналогічну модель вартість холодильника складає 7479 грн. Позивачка також вважає, що з відповідача на її користь належить стягнути встановлену ст.8 п.9 ч.3 Закону України «Про захист прав споживачів» неустойку у розмірі 1% від вартості холодильнику ( 1% від 6176грн.), що станом на 14.03.2010 року дорівнює 13847грн. (61грн.х 227 днів). Крім цього, неправомірними діями адміністрації Товариства їй було завдано моральної шкоди , що виразилася у її стражданнях та хвилюваннях з приводу порушення звичайного порядку життя, необхідності неодноразових звернень до різних організації з приводу захисту порушених прав споживача. Життя без холодильника спричинило позивачці багато побутових незручностей та було причиною її харчового отруєння, з приводу якого вона зверталася до Обласної інфекційної лікарні. За результатами обстеження їй було призначено курс лікування, вартість якого дорівнює 373,54 грн. Завдану їй діями відповідача моральну шкоду позивачка оцінює у 20 000,00 грн. Крім цього позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00грн., витрат на оплату держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 105,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень посилався на те, що на час предявлення вимоги позивача про заміну холодильника на аналогічну модель належної якості, відповідна модель холодильника вже була знята з виробництва, тому її заміна була неможлива. Дізнавшись про це, позивач звернулася до Товариства з заявою про повернення їй сплачених за холодильник коштів. Вартість холодильника який вона придбала складала 4651 грн. Товариство не заперечувало і не заперечує проти виплати на користь позивачки зазначених коштів, проте від їх отримання остання відмовляється. Рахунок фактури, яким керується позивач при обґрунтуванні вартості холодильнику стосується іншої моделі холодильнику і тому не є належним доказом у справі. Інші вимоги позивача представник відповідача вважав не обґрунтованими та безпідставними.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року позов ОСОБА_4 задоволений частково. Розірвано договір купівлі-продажу холодильника «Самсунг RL 44 ECIS» від 18.12.2007 р.. З Товариства на користь позивачки стягнуто: вартість холодильнику в розмірі 7479 грн., витрати на лікування в розмірі 373 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 3000 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., а всього 12852 грн. (дванадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дві )грн.., держмито у розмірі 55,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, представник Товариства подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами 17.12. 2007 року Товариство та ОСОБА_4 уклали договір купівлі - продажу холодильника «Самсунг RL 44 ECIS». Зазначений договір був виконаний сторонами під час його укладення, а саме: Товариство отримало визначену у договорі вартість холодильнику у розмірі 4651,00 грн., а ОСОБА_4 холодильник зазначеної моделі.

Паспорт на холодильник, етикетка або інший документ, що додавався до холодильнику та в якому згідно з п.2 ст.7 Закону « Про захист прав споживачів» встановлювався гарантійний строк суду надано не було, тому слід виходити з загального гарантійного строку встановленого ч.2 ст. 680 ЦК України.

Потягом гарантійного строку в холодильнику виникли несправності, що змусило позивача звернутися до сервісного центру ТОВ Технічна компанія « НЕО». Згідно висновку сервісного центру про технічний стан виробу від 17.06.2009 року ( а.с. 8) холодильник «Самсунг RL 44 ECIS» підлягає списанню.

Відповідно до ч.2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Аналогічне положення містить п.1 ст.8 Закону України « Про захист прав споживачів» від 1 грудня 2005 року № 3161-IV (надалі Закон № 3161-IV).

З заяви позивача на адресу відповідача від 16.07.2009 року вбачається, що ОСОБА_4 відмовилася від договору та просила Товариство повернути їй сплачені за холодильник кошти, а не замінити їй холодильник на товар аналогічної моделі.

Товариство зазначену відмову від договору купівлі - продажу прийняло та 22.07.2009 року повідомило позивача про можливість отримання нею сплаченої за холодильник суми у розмірі 4651, 00 грн., але отримати зазначену грошову суму ОСОБА_4 відмовилася.

В судовому засіданні, у суді апеляційної інстанції представник Товариства пояснив про відсутність у нього можливості відкрити депозитний рахунок на імя позивачки та перерахувати на нього належні позивачці кошти , оскільки для предявлення регресних вимог до виробника холодильника йому потрібно предявити останньому письмовий доказ отримання покупцем вартості товару, що був повернений у звязку з його неналежною якістю.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про розірвання вищезазначеного договору, суд не врахував, що за змістом ст.,ст. 626, 651 ЦПК може бути розірваний тільки той договір, який продовжує існувати, тобто права та обовязки за ким ще існують або повністю не виконані, хоча з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 відмовилася від договору з проханням видати сплачені за нього кошти та повернула холодильник ( а.с. 10, 13), а Товариство повідомило її про прийняття зазначеної відмови та готовність випалити вартість холодильника.

Мотивуючи свою відмову від отримання коштів, позивачка посилалася на неправильне визначення вартості холодильника, хоча відповідно до п.7 ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів» від 1 грудня 2005 року № 3161-IV при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Належних доказів підвищення вартості холодильника моделі «Самсунг RL 44 ECIS» станом на 16 липня 2009 року суду не надано.

Відповідно до листа голови представництва « Самсунг Електроніко Ко.,Лтд» від 13.11.2009 року ( а.с.37) холодильники моделі «Самсунг КЬ 44 ЕСІ8» зняти з виробництва та не поставляються в Україну з листопада 2008 року.

Діючим законодавством не передбачена можливість у випадку відмови покупця від договору стягнення з продавця на його користь вартості не придбаного та повернутого ним товару, а аналогічного товару, з числа наявних у продавця.

За таких підстав судова колегія вважає, що суд безпідставно сягнув з Товариства на користь ОСОБА_4 вартість холодильника іншої моделі у розмірі 7479 грн.

Одночасно судова колегія не може погодитися з висновком суду про наявність в діях відповідача вини у порушенні прав споживача ОСОБА_4. Але враховуючи необхідність вирішення встановленої п. 7 ст. 8 Закону № 3161 -IV гарантії повернення позивачці сплачених за холодильник коштів та наявність добровільної згоди відповідача на проведення зазначеної виплати, вважає за необхідне стягнути з Товариства на користь ОСОБА_4 4651,00 грн.

Крім цього, судова колегія не може погодитися з висновком суду про стягнення з Товариства на користь позивачки моральної шкоди, витрат на лікування та витрат на правову допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності вини позивача у порушенні прав споживача ОСОБА_4 та завданні шкоди здоровю позивача. Позивачка також не надала суду належний розрахунок понесених нею витрат на правову допомогу, згідно з вимогами додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Відповідно до вимог п. 2,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалює рішення про скасування рішення суду першої інстанції, у разі невідповідності висновків суду обставинам справи та як слідство неправильного застосування судом норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, п. 2, 4 4.1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Електра В» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року - скасувати.

Позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Електра В» на користь ОСОБА_4 4 651,00 ( чотири тисячі пятсот одну) гривню вартості холодильнику, 51 ( пятдесят одну) гривню судового збору та 120 ( сто двадцять) гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні позову ОСОБА_4 в іншій частині відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: