Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Яременко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі продажу та завдатку, визнання відмови від договору купівлі продажу обґрунтованою, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту належності домоволодіння, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, зобовязання виконати обовязок за договором купівлі продажу частині прийняття грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання відмови від договору купівлі продажу обґрунтованою, стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання угоди купівлі продажу домоволодіння дійсною, визнання права власності на домоволодіння, стягнення суми.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2008 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання відмови від договору купівлі продажу обґрунтованою, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання угоди купівлі продажу домоволодіння дійсною, визнання права власності на домоволодіння, стягнення суми зупинено, у звязку зі смертю ОСОБА_3.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2008 року відновлено провадження по справі за заявою ОСОБА_2, сина ОСОБА_3

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі продажу та завдатку, визнання відмови від договору купівлі продажу обґрунтованою, стягнення моральної шкоди, що 01.08.2001 року між ним і ОСОБА_3 був укладений договір завдатку, згідно з яким він зобов'язувався продати ОСОБА_3 належний йому житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3-а, за суму, що дорівнює 15960 грн., а ОСОБА_3, в свою чергу, купити вказаний будинок, при цьому передає йому суму завдатку в розмірі 2128 грн. За цим договором він був зобов'язаний замовити в МБТІ необхідні документи та отримати їх і укласти 01.11.2001 року договір купівлі-продажу зазначеного будинку з ОСОБА_3, яка зобов'язана була передати йому до вказаної дати половину суми, тобто 5852 грн.. Іншу половину вартості вказаного будинку відповідачка зобов'язувалася передати йому до 01.08.2002 року. Після підписання зазначеного договору завдатку ОСОБА_3 передала йому гроші в сумі 2128 грн. Даний договір засвідчив приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 4025. В даний час реєстраційна книга зазначеного нотаріуса передана нотаріусу ОСОБА_5, тому що нотаріус ОСОБА_4 перейшла на інше місце роботи. Виконуючи умови договору завдатку, він замовив у Дніпропетровському МБТІ довідку-характеристику на продаж будинку, вивіз з домоволодіння свої речі і передав ОСОБА_3 ключі, дозволивши їй з сім'єю проживати в даному будинку, при цьому вказавши на те, що ніяких перебудов у будинку та на земельній ділянці вона не повинна робити до остаточного розрахунку з ним, на що остання погодилась.

ОСОБА_1 посилається на те, що у зазначений в договорі строк, тобто до 1.11.2001 року він був готовий укласти з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу будинку. Це зазначено у довідці-характеристиці, яка була готова 31.10.2001 року, проте з різних причин, день оформлення угоди щоразу відкладався на прохання ОСОБА_3 Лише 19.11.2001 року він з ОСОБА_3 прибули в нотаріальну контору для укладення договору купівлі-продажу домоволодіння. Як було з'ясовано під час оформлення договору купівлі-продажу, у ОСОБА_3 на день укладення угоди не виявилося навіть половини суми вартості будинку, про яку було обумовлено в договорі завдатку, тобто суми, що дорівнювала 5852 грн. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 вже проживала в будинку, просила його їй повірити, він погодився укласти з нею договір купівлі-продажу будинку з розстрочкою платежу, що складала всю вартість будинку, до 01.08.2002 року. Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 2175. Однак, ОСОБА_3, уклавши з ним договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3-а, від 19.11.2001 року з розстрочкою платежу до 1.08.2002 року, не виконала умови угоди. Вона в обумовлений строк, тобто до 01.08.2002 року, не виплатила йому обумовлену вартість домоволодіння, всіляко уникала зустрічей з ним. ОСОБА_3, не сплативши йому обумовлену ціну за будинок за договором купівлі-продажу, порушила договір, що спричинило за собою його звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Вважає, що договір завдатку та купівлі-продажу будинку є недійсними. Також ОСОБА_1 зазначив, що в серпні 2004 року, тобто після закінчення двох років після закінчення строку виконання договорів, ОСОБА_3 запропонувала йому отримати обумовлену в договорах суму за будинок, однак, він відмовився це зробити через те, що вона вчасно не виконала умови договору, чим порушила вимоги закону. З вини відповідача ОСОБА_2 він позбувся спокою і сну, у мене похитнулося здоров'я, моральну шкоду він оцінює в 2000 грн..

Просив суд визнати недійсним договір завдатку від 01.08.2001 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 4025; визнати недійсним договір купівлі продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3а від 19.11.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 2175; визнати ОСОБА_1 відмову від договору купівлі продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3а від 19.11.2001 року обґрунтованою; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 338,50 грн., послуги адвоката у розмірі 950 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн..

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання факту належності домоволодіння, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, зобовязання виконати обовязок за договором купівлі продажу частині прийняття грошових коштів. В обґрунтування позову вказав, що 01.08.2001 року між ОСОБА_1 та його матірю, ОСОБА_3, був укладений договір завдатку, згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язувався продати ОСОБА_3 належний йому житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3-а, даний договір засвідчив приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 4025. Після чого їх родина вселилась у зазначено домоволодіння. ОСОБА_1 був зобов'язаний замовити в МБТІ необхідні документи довідку характеристику, однак дане зобовязанні він не виконав, у звязку з чим тільки 19.11.2001 року був укладений договір купівлі продажу спірного домоволодіння, який був укладений у відповідності із законом. За договором купівлі продажу його мати повинна була сплатити продавцю суму 13 650 грн. та мала відстрочку платежу до 01.08.2002 року. У встановлений строк його мати не мала можливості виконати покладені на неї зобовязання, а чекати ОСОБА_1 не бажав.

ОСОБА_2 посилається на те, що 27.01.2008 року померла його мати ОСОБА_3 Він є спадкоємцем першої черги після смерті матері, фактично прийняв спадщину, в тому числі і домоволодіння № 3а по вул. Погорілій в м. Дніпропетровську. Вважає, що договір завдатку від 01.08.2001 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, договір купівлі продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3а від 19.11.2001 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є дійсними, оскільки укладені у відповідності до закону, а відмова ОСОБА_1 від договору купівлі продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3а від 19.11.2001 року не є обґрунтованою, оскільки ОСОБА_1 відмовлявся протягом розгляду цивільної справи прийняти гроші за зазначеними договорами, ОСОБА_1 зловживає цивільним правом і його поведінка є неправомірною. ОСОБА_1 протягом восьми років не порушував питання про повернення йому грошей, чим фактично визнав, що домоволодіння переходить у власність ОСОБА_3. Вони у домоволодінні зробили ремонт, поліпшили його стан. Просив суд визнати факт належності домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла 3а - ОСОБА_3, померлій 27.01.2008 року; встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 27.01.2008 року; визнати за ним право власності на домоволодіння розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла 3а в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 27.01.2008 року; зобовязати ОСОБА_1 виконати обовязок за договором купівлі продажу від 19.11.2001 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в частині прийняття грошових коштів в сумі 13650 грн. в якості сплати відстроченого платежу за купівлю домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла 3а.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити

Представник ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, зустрічні позовні вимоги просила задовольнити.

Третя особа - приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_6Є, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі у відповідності з діючим законодавством.

Третя особа - приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі у відповідності з діючим законодавством.

Третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, надіслала на адресу суду спадкову справу після смерті ОСОБА_3, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без участі її представника у відповідності з діючим законодавством.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити за наступних підстав:

Судом встановлено, що 01.08.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір завдатку, згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язувався продати ОСОБА_3 належний йому житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3-а, за суму 15960 грн., а ОСОБА_3, в свою чергу, купити вказаний будинок, при цьому передає ОСОБА_1 суму завдатку в розмірі 2128 грн.. За цим договором ОСОБА_1 був зобов'язаний замовити в МБТІ необхідні документи та отримати їх і укласти 01.11.2001 року договір купівлі-продажу зазначеного будинку з ОСОБА_3, яка зобов'язана була передати йому до вказаної дати половину суми, тобто 5852 грн.. Іншу половину вартості вказаного будинку ОСОБА_3 зобов'язувалася передати ОСОБА_1 до 01.08.2002 року. Після підписання зазначеного договору завдатку ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 гроші в сумі 2128 грн.. Даний договір посвідчив приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 4025. В даний час реєстраційна книга зазначеного нотаріуса передана нотаріусу ОСОБА_5, тому що нотаріус ОСОБА_4 перейшла на інше місце роботи.

Виконуючи умови договору завдатку, ОСОБА_1 замовив у Дніпропетровському МБТІ довідку-характеристику на продаж будинку, вивіз з домоволодіння свої речі і передав ОСОБА_3 ключі, дозволивши їй з сім'єю проживати в даному будинку, при цьому вказавши на те, що ніяких перебудов у будинку та на земельній ділянці вона не повинна робити до остаточного розрахунку, на що остання погодилась.

У зазначений в договорі строк, тобто до 01.11.2001 року ОСОБА_1 був готовий укласти з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу будинку. Це зазначено у довідці-характеристиці, яка була готова 31.10.2001 року. ОСОБА_4 з різних причин, день оформлення угоди щоразу відкладався на прохання ОСОБА_3 Ці обставини підтверджені поясненнями свідків.

Лише 19.11.2001 року ОСОБА_1 з ОСОБА_3 прибули в нотаріальну контору для укладення договору купівлі-продажу домоволодіння. Як було з'ясовано під час оформлення договору купівлі-продажу, у ОСОБА_3 на день укладення угоди не виявилося половини суми вартості будинку, про яку було обумовлено в договорі завдатку, тобто суми у розмірі 5852 грн.. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 вже проживала в будинку, просила ОСОБА_1 повірити, ОСОБА_1 погодився укласти з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу будинку з розстрочкою платежу, що складала всю вартість будинку, до 01.08.2002 року. Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом ДГНО ОСОБА_6 за реєстровим № 2175.

ОСОБА_3 уклавши з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3-а, від 19.11.2001 року з розстрочкою платежу до 01.08.2002 року, не виконала умови угоди. Вона в обумовлений строк, тобто до 01.08.2002 року, не виплатила ОСОБА_1 обумовлену вартість домоволодіння, всіляко уникала зустрічей з продавцем, що свідчило про те, що вона не бажає розрахуватися з продавцем за вказаний будинок.

ОСОБА_3 приблизно у вересні 2002 року вказала ОСОБА_1 на те, що грошей у неї немає і просила почекати ще трохи. ОСОБА_1 вказав ОСОБА_3 на те, що чекати він не може, адже ціни на житло зростають, вказав, що має безліч боргів, тому що поховав дружину і має хворого на туберкульоз неповнолітнього сина, попросив ОСОБА_3 або повернути йому його будинок, або гроші за договором купівлі-продажу.

ОСОБА_3 не сплативши ОСОБА_1 обумовлену ціну за будинок за договором купівлі-продажу, порушила вимоги ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року, тобто на момент укладенні угоди та на момент звернення до суду), чим порушила права ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року) угода, яка не відповідає вимогам закону, є недійсною.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не виконала вимоги договору завдатку від 01.08.2001 року, за яким вона повинна була укласти договір купівлі-продажу будинку і сплатити спочатку половину його вартості, а надалі до 01.08.2002 року і всю суму за угодою, що ОСОБА_3 не було зроблено, то даний договір є недійсним, як і договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 19.11.2001 року, за яким також ОСОБА_3 зобов'язана була до 01.08.2002 року передати ОСОБА_1 вартість домоволодіння в повному обсязі. Через те, що ОСОБА_3 ухилялася від виконання умов договору завдатку та купівлі-продажу, зазначені договори в силу ст. 48 ЦК України є недійсними.

У ході розгляду справи в суді першої інстанції в серпні 2004 року, тобто після закінчення двох років після закінчення строку виконання договорів, ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_1 отримати обумовлену в договорах суму за будинок. Однак він відмовився це зробити через те, що ОСОБА_3 вчасно не виконала умови договору, чим порушила вимоги закону.

Відповідно до ст. 232 ЦК України (в редакції 1963 року), ОСОБА_1 як продавець, має право відмовитися від договору купівлі-продажу і вимагати відшкодування збитків у разі невиконання покупцем умов договору, як то оплата за придбану річ.

Таким чином, не виконавши умови договору, ОСОБА_3 позбавила ОСОБА_1 можливості користуватися належним йому майном. Через невиконання ОСОБА_3 та її сімєю умов угод, ОСОБА_1 терпить збитки, що виразилося в тому, що протягом більше восьми років він не має можливості користуватися своїм будинком, яким заволоділа ОСОБА_3, та її родина, не переслідуючи мети купівлі домоволодіння, тому вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі продажу та завдатку, визнання відмови від договору купівлі продажу обґрунтованою підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди, оскільки останній не довів суду про спричинення йому моральної шкоди.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у своїх позовах до ОСОБА_3, ОСОБА_1 вказував на те, щоб привели сторони у початкове положення і, що кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання правочинів. Впродовж девяти років сімя ОСОБА_3 проживає у спірному будинку, самочинно переобладнує його, погіршує стан, бо з роками будівля старіє та зношується. Як вбачається з матеріалів справи, на період 2002 року ОСОБА_3 не мала необхідної суми, тобто 13650 грн., для сплати вартості спірного будинку, про що вона заявляла у судових засіданнях. Тому докази щодо придбання будівельних матеріалів та на будівельні роботи на суму 17272 грн., тобто на суму, що перевищувала вартість ціни за будинок суд оцінює критично

Крім того, у своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить встановити факт належності його матері спірного домоволодіння. Однак, як вбачається зі ст. 328 ЦК України ( в редакції 2003 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У звязку з тим, що договори завдатку та купівлі-продажу спірного домоволодіння оспорюються ОСОБА_1, як недійсні по причині їх невиконання з боку ОСОБА_3, то дану обставину встановити неможливо по причині відсутності правових підстав для визнання за ОСОБА_3 права власності на зазначене домоволодіння.

Що стосується вимог ОСОБА_2 відносно встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 27.01.2008 року, то відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Таким чином, даний факт не може бути встановлений судом по причині того, що ОСОБА_3 померла після 1 січня 2004 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 47, 48, 224, 232, 440-1 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 328 ЦК України (в редакції 2003 року)

ст. ст. 10, 11, 14, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір завдатку від 01.08.2001 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 4025.

Визнати недійсним договір купівлі продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3а від 19.11.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 2175.

Визнати ОСОБА_1 відмову від договору купівлі продажу домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла, 3а від 19.11.2001 року обґрунтованою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 338,50 грн., послуги адвоката у розмірі 950 грн. В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту належності домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла 3а, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла 3а в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 27.01.2008 року, зобовязання виконати обовязок за договором купівлі продажу в частині прийняття грошових коштів в сумі 13650 грн. в якості сплати відстроченого платежу за купівлю домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Погоріла 3а - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська