Справа № 2-2944/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Рудніцького В.А.

при секретарі Сухіні Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу .

В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним.

09 листопада 2007 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №1179.

Шлюб для сторін є першим.

Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що в останній час подружнього життя між сторонами відсутнє взаєморозуміння, у зв'язку з різними погляди на життя у них постійно виникали скандали та сварки по різним питанням і це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача. З серпня 2010 року сторони не підтримують подружні відносини та не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо.

В теперішній час примирення між ними неможливе, тому вона просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача. Місце проживання неповнолітньої доньки просить визначити з нею.

Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснив суду, що з позивачкою вони не підтримують сімейні стосунки з серпня 2010 року, проживають окремо. Неповнолітня донька проживає разом із позивачкою, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2010 року і з тих пір проживають окремо, на примирення сторони не згодні.

За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним.

На підставі ст. 104, 105, 110, ч.2 ст.112 СК України, керуючись ст. 15, 30, 62, 202, 203, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 09 листопада 2007 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №1179.

Неповнолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю - ОСОБА_1, позивачкою по справі.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_1».

Державне мито, що стягується при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача, стягнувши з нього 17 грн., звільнивши від сплати держмита позивачку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя :