РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1324/10

Провадження № 2-1324/10

26 січня 2010 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Мушаровій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 4 березня 2000 року з відповідачем.

Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , рік тому припинено шлюбно-сімейні відносини, проживають разом, але кожен живе своїм життям , спільного господарства не ведуть. Через те, що тривалий час не знаходить з відповідачем порозуміння щодо взаємовідносин, вважає, що збереження шлюбу не можливо та не доцільно.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги , просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги позивача визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до вимог ст.. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 березня 2000 року. Від шлюбу мають дитину- Самойлову ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя , що привело до втрати нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують протягом року, проживають разом, спільного господарства не ведуть.

Згідно з вимогами ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів суду, що остаточно переконаний у відсутності перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з нею у шлюбі.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, відсутності взаємної згоди на подальше знаходження у шлюбі , суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливо , тому що буде суперечити їхнім інтересам .

За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст..110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.. 51 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 4 березня 2000 року міським відділом РАЦС м. Харкова між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 201, розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь держави з ОСОБА_1 в розмірі 17.00 грн, ОСОБА_2 від оплати - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя І.О. Грищенко