Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-712/2010 р.
31 серпня 2010 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О. М.
при секретарі Карпенко С. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради
про визнання права власності на спадкове майно
До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача ОСОБА_2 селищної ради.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.01.2007 року померла мати позивачки ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку № 86 по вул. Лугова в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, а також грошового вкладу на рахунку № 91551647, який знаходиться в філії Ощадбанку в смт. Петропавлівка № 2992/067, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 117628, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, копією ощадної книжки, свідоцтвом про право власності на будинок.
Після смерті матері позивач звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та через те, що на житловий будинок № 86 по вул. Лугова в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджується відмовою нотаріуса.
Правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я матері позивачки ОСОБА_3 в неї є це свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, проте воно видавалось 12.06.1974 року, а тоді номер будинку був не 86, а 62.
Відповідно до довідки ОСОБА_2 селищної ради від 21.05.2009 року № 5976 власником житлового будинку № 86 по вул. Лугова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області є ОСОБА_3, номер будинку при перенумерації змінено з № 62 на № 86.
Таким чином дане свідоцтво підтверджує право власності матері позивачки на вказаний житловий будинок.
Мати позивачки проживала у вказаному будинку, ніхто її право власності на будинок до суду не оспорив.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити.
Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника.
Третя особа надала в судове засідання заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судом встановлено, що 13.01.2007 року померла мати позивачки ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку № 86 по вул. Лугова в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, а також грошового вкладу на рахунку № 91551647, який знаходиться в філії Ощадбанку в смт. Петропавлівка № 2992/067, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 117628, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, копією ощадної книжки, свідоцтвом про право власності на будинок.
Після смерті матері позивач звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та через те, що на житловий будинок № 86 по вул. Лугова в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджується відмовою нотаріуса, від 27.03.2009 року № 228/02-31.
Правовстановлюючим документом на житловий будинок на ім'я матері позивачки ОСОБА_3 є свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, проте воно видавалось 12.06.1974 року, а тоді номер будинку був не 86, а 62, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок.
Відповідно до довідки ОСОБА_2 селищної ради від 21.05.2009 року № 5976 власником житлового будинку № 86 по вул. Лугова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області є ОСОБА_3, номер будинку при перенумерації змінено з № 62 на № 86.
Таким чином дане свідоцтво підтверджує право власності матері позивачки ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок. Померла проживала у вказаному будинку, ніхто її право власності на будинок до суду не оспорив.
Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги, так як є донькою померлої. Крім неї спадкоємцем першої черги є її сестра ОСОБА_4, яка відмовляється від своєї частини спадщини на користь позивачки, що підтверджується її письмовою заявою, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.
Від спадщини позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, оскільки доглядає за будинком, зробила ремонт, обробляє город.
Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Стаття 1228 ч.2 ЦК України передбачає, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила через скрутне матеріальне становище та стан свого здоров'я.
Відповідно до ч. 4 ППВСУ «Про практику розгляду судами України справ Про спадкування» передбачений ст. 549 ЦК ( ст. 1270 ЦК України в новій редакції ) шестимісячний строк для прийняття спадщини, може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1217, 1228, 1261, 1268, 1274 ЦК України, суд
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради
про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 86 по вул. Лугова в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що належав померлій 13.01.2007 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, а саме на грошовий вклад та компенсації до нього на рахунку № 91551647, який знаходиться в філії Ощадбанку в смт. Петропавлівка № 2992/067, що належав померлій 13.01.2007 року ОСОБА_3.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна