Справа №22-355
Категорія справи -51 Головуючий у 1-й інстанції Бонецький Л.Й.
Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
У Х ВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

ОСОБА_2

суддів Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі: Макойда Н.З.,

з участю ОСОБА_3,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації, Нижанковицької загальноосвітньої середньої школи, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про скасування протоколу засідання педагогічної ради Нижанковицької загальноосвітньої середньої школи 1-3 ступенів від 29.08.2008 р., скасування наказу № 46 «Про розподіл педагогічного навантаження» від 29.08.2008 р., скасування наказу від 01.09.2008 р. «При зміни у навантаженні вчителів на 2008-2009 навчальник рік», визнання незаконними дій директора Нижанковицьої загальноосвітньої середньої школи 1-3 ступенів та відділу освіти Старосамбірської райдержадміністрації про поновлення попередніх умов праці та стягнення з відповідача заробітної плати за час виконання нижче оплачуваної роботи та стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області в користь ОСОБА_3 різницю у заробітній платі за період з 01.09.2008 р. до 01.11.2008 р. в сумі 477 грн. 10 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи. Апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги те, що вибуття 12 учнів зі школи та вихід на роботу з декретної відпустки працівника не є зміною істотних умов праці. Вважає помилковим висновок суду про те, що зменшення їй педагогічного навантаження не потребувало її згоди, що суперечить вимогам ст. 32 КЗпП України. На думку апелянта, безпідставним є висновок суду про те, що галузева угода має рекомендаційний характер, і, що профспілкова організація в школі не діє. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася з позовом до відповідачів та третьої особи про скасування протоколу засідання педагогічної ради Нижанковицької загальноосвітньої середньої школи 1-3 ступенів від 29.08.2008 р., скасування наказу № 46 «Про розподіл педагогічного навантаження» від 29.08.2008 р., скасування наказу від 01.09.2008 р. «При зміни у навантаженні вчителів на 2008-2009 навчальник рік», визнання незаконними дій директора Нижанковицьої загальноосвітньої середньої школи 1-3 ступенів та відділу освіти Старосамбірської райдержадміністрації про поновлення попередніх умов праці та стягнення з відповідача заробітної плати за час виконання нижче оплачуваної роботи та стягнення судових витрат, про поновлення попередніх умов праці та стягнення заробітної плати за період виконання нижче оплачуваної роботи.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що з 01.09.1984 року по теперішній час працює в Нижанковицькій загальноосвітній середній школі на посаді вихователя пришкільного інтернату, а з 01.09.1986 р. на посаді вчителя початкових класів. У 2007-2008 навчальному році працювала вчителем другого класу, її загальне тижневе навантаження становило 21 годину. На 2008-2009 навчальний рік відповідач без її згоди зменшив це навантаження на 2 години, забравши у неї викладання образотворчого мистецтва та основи здоров»я, що призвело до зниження заробітку. Оскільки такі дії відповідача є незаконними, просила поновити їй попередні умови праці по викладанню образотворчого мистецтва та основи здоров»я з тижневим навантаженням 22 години та стягнути втрачений заробіток.

Встановлено, що у відповідності зі ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності в такому співвідношенні до тарифної ставки: класне керівництво - 20 - 25 відсотків, перевірка зошитів -10 - 20 відсотків, завідування навчальними кабінетами - 10 - 15 відсотків. Розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою.

Судом встановлено, що наказом директора Нижанковицької ЗСШ "Про розподіл педагогічного навантаження" за №46 від 29.08.2008 року ОСОБА_3 розподілено тижневе навантаження у кількості 20 годин, а ОСОБА_5 2 годин (1 годину образотворчого мистецтва, 1 годину основи здоров»я).

Підставою для змін і зменшення тижневого навантаження вчителів зазначено вибуття учнів з 9-го «А» і 9-го «»Б» класів, у звязку з чим кількість класів-комплектів зменшилося з 14 на 13, учнів з 265 та 251, а також вихід на роботу з відпустки по догляду за дитиною вчителя іноземної мови - ОСОБА_6

Відповідно до Інструкції „Про порядок обчислення заробітної плати ставки заробітної плати можуть бути понижені у двох випадах:

1. Зміна кількості навчальних груп (розділ IV "Порядок визначення посадових окладів керівників та інших працівників установ освіти, посадові оклади яких встановлюються залежно від кількості учнів).

2. Зміна навчальних планів і програм (розділ 1 " Загальні положення").

Згідно з ч.3 ст.32 КЗпІІ України зміна істотних умов праці допускається у звязку зі змінами в організації виробництва і праці за обовязкової умови продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці, до яких належать системи і розміри оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна, розрядів, найменування посад тощо, працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Скорочення педагогічного навантаження є зміною істотних умов праці і така допускається відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України, якщо це викликано змінами в організації навчально-виховного процесу і праці педагогічних працівників.

Крім того, відповідно до п. 4.4.2 Статуту зазначеної школи питання розподілу педагогічного навантаження відноситься до компетенції керівника школи (а.с. 30).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову щодо поновлення попередніх умов праці, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що скорочення педагогічного навантаження ОСОБА_3 викликано змінами в організації навчально-виховного процесу і праці педагогічних працівників, а тому відповідач по справі мав визначені законом підстави для зміни істотних умов праці останньої відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України.

Не заслуговують на увагу покликання в апеляційній скарзі на те, що не відбулось змін в організації навчально-виховного процесу і праці педагогічних працівників в початкових класах, т.я. встановлено, що зміни були в Нижанковицькій ЗСШ і питання розподілу педагогічного навантаження вирішено відповідно до компетенції керівника школи.

Голослівними є покликання апелянта на те, що ОСОБА_5 не має освіти для викладання образотворчого мистецтва та основи здоров»я.

Твердження в апеляційній скарзі про порушення відповідачем положень Галузевої угоди, умов колективного договору, про відсутність погодження педагогічного навантаження з профспілковим комітетом не свідчить про наявність підстав для скасування рішення суду, так як при розгляді справи і ухваленні рішення судом не вирішувалось питання за зверненням профспілки щодо неправомірних дій посадових осіб відповідно до ст.19 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги щодо визначення педагогічного навантаження спростовуються вищенаведеним, а тому визнаються колегією суддів такими, що не заслуговують на увагу.

Разом з тим, задовольняючи позов частково, суд вірно прийшов до висновку про стягнення з відповідача в користь ОСОБА_3 різницю у заробітній платі за період з 01.09.2008 року до 01.11.2008 року, оскільки роботодавцем повідомлено ОСОБА_3 про зміну діючих умов оплати праці 1.09.2008 року, тобто з порушенням терміну, визначеного ч.3 ст.32 КЗпП України. Рішення суду в цій частині не оскаржується.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, щорішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ч.1 п.1 ст.307, ст.308, ч.1 п. 1 ст.314, ст.315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий :

Судді: