Справа № 2-457/10
№ производства -
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2010 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Прошутя І.Д.. при секретарі - Рябіковій Ю.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського акціонерного комерційного земельного банку «Зембанк», відділення №1 Харківського акціонерного комерційного земельного банку «Зембанк» про захист прав споживачів, -
Просить визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з нього вказані суми банківських вкладів, а також витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить розписка в зворотному судовому повідомленні, будь-яких заяв до суду не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п.п.1.3 договору від 26.11.2008 року і ч.З п.п.1.1 договору від 10.04.2008 року, п.п.п 4.1.4 вказаних договорів ХАК «Зембанк» зобов»язаний повернути позивачці суму вкладів з нарахованими відсотками.
Згідно п.п.п.4.1.5 забезпеченням виконання даних договорів являється майно банку.
Як вбачається з Постанови Правління Національного банку України від 04.12.2008р. №413 "Про окремі питання діяльності банків", яка згідно з п.8 набрала чинності з моменту підписання, було визнано такою, що втратила чинність Постанова Правління Національного банку України від 11.10.2008р. №319 "Про додаткові заходи щодо діяльності банків". Пунктом 2 Постанови №413 передбачено уживати всіх необхідних заходів, щодо забезпечення позитивної динаміки зростання обсягів депозитів з метою недопущення дострокового повернення коштів, розміщених вкладниками.
Згідно статті 2 Закону України "Про Національний банк України" передбачено, що Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими Законами України.
Відповідно до ст.ст.66, 67 Закону України "Про банки і банківську діяльність" державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України, в тому числі у формі адміністративного регулювання шляхом встагновлення вимог та обмежень щодо діяльності банків, застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру, нагляду за діяльністю банків.
Згідно статті 56 цього ж Закону, Національний банк України видає нормативно- правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов"язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ, незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку України видаються у формі постанов Правління, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити Законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотньої сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом"якшують або скасовують відповідальність. Нормативно-правові акти Національного банку України підлягають обов"язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України, а саме через 10 днів після їх реєстрації , здійсненої Міністерством юстиції, якщо в них не встановлений більш пізній строк набрання чинності, але не раніше дня їх офіційного оприлюднення.
Постанови Національного банку України від 11.10.2008р. №319 та від 04.12.2008р. №413 не були зареєстровані в Міністерстві юстиції України, тому не можуть бути визнані нормативно-правовими актами, а лише такими, що носять рекомендуючий характер.
Тому суд не приймає до уваги вимоги Постанов НБУ. як таких, що є підставами для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення вкладу.
Також суд не приймає до уваги форс-мажорні обставини, які є перешкодою для задоволення вимог ОСОБА_1
Згідно умов Договору, у випадку виникнення обставин форс-мажору (пожежа, повінь, землетрус, військові дії, громадський безлад, мітинги, демонстрації, нормативні акти органів влади, що впливають на виконання зобов'язань та інше) не залежних від волі сторін, що виникли після підписання договору та перешкоджають виконанню сторонами своїх зобов'язань по даному договору, строк виконання таких зобов'язань переноситься на час дії обставин форс-мажору. Наявність постанови Правління НБУ щодо недопущення дострокового повернення коштів вкладникам не є форс-мажорними обставинами, тому що ці постанови не є нормативно-правовим актом.
Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Згідно абзацу 2 ч.5 ст.1061 ЦК України у випадку повернення суми вкладу повинні виплачуватися всі нараховані до цього моменту проценти.
Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання своїх зобов"язань відповідачем відповідно до п.п.4.1.4 вказаних договорів як споживачу відповідно до положень закону "Про захист прав споживачів".
Відновідно до ст.84 ЦПК України суд відмовляє в задоволенні вимог щодо ення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн., оскільки позивачем не надано документу на підставі якого надавалася правова допомога, а також свідоцтво, що підтверджує фахову освіту особи, що її надавала.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд суджу є з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грн. - витрати на інформаційно -технічне забезпечення справи, у стягненні судового у - відмовити, оскільки при подачі позовної заяви позивач була звільнена від такої
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 84, 88, 212-215, 218, 224-226 України, ст.ст. 1060, 1061 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Харківського акціонерного комерційного земельного банку «Зембанк», відділення №1 Харківського акціонерного комерційного земельного банку «Зембанк» про захист прав споживачів - задовольнити частково.
Стягнути з Харківського акціонерного комерційного Земельного банку на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи розмірі 250 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя -