Справа № 2-3468/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі до 24.06.2000 року, після чого її проживання однією сімєю із відповідачем фактично припинено. Від шлюбу вони мають дитину дочку ОСОБА_3, 29.04.995 року народження. Відповідач не працює і до цього не прагне, хоча з станом здоровя може працювати і матеріально підтримувати дитину. Дитина не цікавить відповідача, тому він ухиляється від виконання батьківського обовязку. Тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі 921 грн. в місяць. Окрім спільної дитини, інших утриманців (дітей або літніх батьків) за виконавчими листами у відповідача не має. В подальшому доповнила свої вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 10 595 грн., обґрунтовуючи це тим, що дитині за період 2007 року по 2010рік були проведені медичний огляд та медичне обслуговування, що було проведено Інститутом дерматокосметологією доктора Богомольця та Стоматологічною клінікою «Пройм ЛТД». Позовні вимоги в частині стягнення аліментів просила закрити в звязку з її відмовою з тих підстав, що такі вимоги вже розглядалися, та по ним прийнято позитивне рішення. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності з прийняттям рішення. Просила стягнути всю суму додаткових витрат 10 595 грн.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтували тим що, надані позивачем акти виконаних робіт не стосуються предмету спору, оскільки вони підтверджують факт приймання виконання робіт та надання послуг, проте, за змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, відомості про хворобу та лікування ОСОБА_3, про витрати на які йдеться в ст. 185 СК України позивачем не надано. Хвороба особи має засвідчуватись висновком МСЕК, довідками медичних закладів, які підтверджують відповідний стан здоровя дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування. Ставлячи вимоги матеріального характеру, позивач не надає належних документів про їх понесення, сплату так званих, зазначених в актах, виконаних робіт. Окрім того, в доданих документах, зокрема, в акті виконаних робіт, дата та місце складання якого не зазначено, окрім іншого, відсутній підпис про їх (робіт) прийняття замовником. В акті здачі-приймання робіт відсутні відомості про особу, яка підписала даний документ від виконавця, а також, те, яким чином їй довірений підпис від імені представників виконавця, оскільки, їх було четверо. Незрозумілим є і той факт, що підпис, яким підписаний та затверджений акт ідентичні. В акті відсутні, також, відомості щодо особи, яка діяла від «замовника». До того, ж законодавець говорить саме про участь іншого із батьків у витратах, а не відшкодування їх у повному обсязі. Відповідач пояснив, що дитина проживає з матірю позивачки (бабусею) з дня свого народження по цей час в Хмельницькій області, де живе і він. З дитиною він бачиться регулярно, спілкується кожен тиждень. Позивачка з 2002 року живе окремо від дитини в Києві. Дочка навчається в навчальному закладі, де куратор його брат.

Вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню.

Встановлено, що позивачка з відповідачем перебувала в шлюбі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.06.2000 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до постанови Новоушинського районного суду Хмельницької області від 21.01.2000 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.01.2000 року до її повноліття. Відповідно до акту № ОУ-0000391 здачі-прийняття робіт (надання послуг), виданого ПП. «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець» ними були здійснили роботи для ОСОБА_5 16.07.2007, 18.07.2008, 14.08.2008, 19.08.2008, 04.10.2008, 28.10.2008, 27.12.2008, 28.08.2009, 30.12.2009 роках. Загальна вартість робіт становить 9 785 грн. Відповідно до акту виконаних робіт, виданого Стоматологічною клінікою «Прайм ЛТД», ними були виконані роботи 16.08.2005 року, 20.08.2005 року та 07.01.2006 року, пацієнтом є ОСОБА_3, вартість робіт становить 1 210 грн. Відповідно до довідки № 01-161 від 11.10.2010 року, виданої Новоушинським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1, гімназія», ОСОБА_6 навчалася з 1 по 9 клас (з 2001 по 2010 рік) у Новоушинському навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1, гімназія». З довідки виданої Новоушинським технікумом Подільського державного аграрно-технічного університету № 600 від 11.10.2010 року, встановлено, що ОСОБА_3 навчається на першому курсі за держзамовленням з 01.09.2010 року, наказ № 125 від 11.08.2010 року, стипендія нараховується по 400 грн. в місяць. Відповідно до довідки № 3502 від 11.10.2010 року, виданої виконкомом Новоушинської селищної ради, ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, без місця реєстрації у бабусі ОСОБА_7 З відповіді на запит суду, отриманої від ТОВ фірма «Прайм», встановлено, що ОСОБА_3 проходила лікування продовж 2005-2006 років. Фінансових документів щодо сплати ОСОБА_1 вартості оплати послуг, надати не мають можливості, оскільки такі документи зберігаються три роки. З відповіді на запит суду, отриманої від «Інституту дерматокосметології доктора Богомолець», встановлено, що ОСОБА_3 була на консультаціях та лікуванні з 16.07.2007 року по 30.12.2009 року. Оплата консультацій і процедур проводилась в касу підприємства з видачею відповідних документів про оплату. Відповідних фінансових документів щодо отримання ними оплат, суду надано не було, як і не було надано будь-яких фінансових документів на підтвердження оплат вказаної суми позивачкою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В даному випадку, з відповідача на користь позивачки судовим рішенням були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх його доходів. Суду не було надано доказів того, що додаткові витрати на дитину, понесені позивачкою, були викликані особливими обставинами. Крім того, позивачкою не надано жодного документу на підтвердження здійснення нею додаткових витрат, а саме фінансового документу (квитанція, чек, тощо). Акт виконаних робіт не є фінансовим документом, який би підтверджував факт здійснення оплати. Акт виконаних робіт чи акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) свідчить про те, що одна сторона здійснила послугу, друга сторона її прийняла. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Оскільки, 21.01.2000 року Новоушинським районним судом Хмельницької області було прийнято рішення про стягнення з відповідача аліментів, суд приймає відмову позивачки від позовних вимог про стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180, 185 СК України, ст.ст. 60, 205, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини закрити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: