Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2- 8349/2010
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

24.12.2009р. позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 06.07.1991року у відділі РАГС виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Ірину, 13.07.1993р. народження. Шлюбні відносини з відповідачкою припинилися в серпні 2009р., коли позивач пішов проживати на зйомну квартиру. Причиною припинення шлюбних відносин стала подружня зрада з боку відповідачки, що унеможливило подальше збереження родини та через що виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просив не надавати строк на примирення, шлюб розірвати та винести рішення в попередньому судовому засіданні за його відсутності, про що надав суду відповідну заяву.

Відповідачка в попереднє судове засідання також надала заяву, згідно якої визнала вказані позивачем період та причину припинення шлюбних відносин, вважає що родина з позивачем розпалася остаточно та відновлення бути не може. Просила шлюб розірвати та винести рішення в попередньому судовому засіданні за її відсутності.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 130, 169 ЦПК України ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні за відсутності сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через подружню зраду з боку відповідачки, що в свою чергу призвело до припинення сумісного проживання та через що виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин з серпня 2009р.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені близько півроку тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 8, 10, 60, 61, ч.4 ст. 130, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06.07.1991р. відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, під актовим записом № 863 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають неповнолітню доньку Ірину, 13.07.1993р. народження - розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на користь держави з ОСОБА_2 17грн., звільнивши ОСОБА_1 від несення судових витрат.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя : Н.В.Ткаченко