АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-655/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Юр'єва А.М.
Категорія: угоди Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Коваленко І.П.

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі - Голіковій О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу публічного (закритого) акціонерного товариства „Альфа-Банк" на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства „Альфа-Банк", третя особа: ОСОБА_2, про визнання часткового недійсним положення кредитного договору, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закритого акціонерного товариства „Альфа-Банк", найменування якого при розгляді справи змінено на - публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк" (далі - ПАТ „Альфа-Банк"), в якому просила:

1/. визнати недійсним пункт 5.2. кредитного договору №800003617 від 11.04.2008р. (далі - Договір) у частині права ЗАТ „Альфа-Банк" змінити розмір відсотків за користування кредитом в односторонньому порядку, з моменту його укладання;

2/. визнати недійсним пункт 10.3. кредитного договору №800003617 від 11.04.2008р. у частині остаточного вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків і недійсність (неукладеність) Договору - у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», з моменту його укладання;

3/. зобов'язати ЗАТ „Альфа-Банк" здійснити перерахунок сплачених позивачем грошових коштів по погашенню кредиту та відсотків по ньому у відповідності до Графіку платежів, наведеному в Додатку №1 до вказаного договору.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилалася на те, що 11 квітня 2008 року між нею та ЗАТ „Альфа-Банк" був укладений кредитний договір №800003617. Згідно умов цього договору ЗАТ „Альфа-Банк" надав їй кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а вона прийняла його на наступних умовах: сума кредиту 600 000доларів США, процентна ставка 13,8% (відсотків) річних, дата остаточного повернення кредиту - 11.04.2023року, цільове використання кредиту - оплата вартості житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. З моменту укладання кредитного договору позивач сумлінно виконувала його умови щодо своєчасного повернення кредиту та виплати процентів за його користування. Між тим, у серпні 2008 року на її адресу надійшов від банку договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, а саме пункт 1 цього договору передбачав зміну п.2.2 Розділу №1 та був викладений у такій редакції: „процентна ставка з 11.04.2008р. по 11.09.2008р. складає 13,8 % (відсотків), процентна ставка з 11.09.2008р. по 11.04.2009р. складає 17% (відсотків), а починаючи з 11.04.2009р. до кінця договору складає 13,8 %. На звернення до банку із запереченнями щодо зміни в односторонньому порядку розміру процентів за користування кредитом, її було повідомлено з посиланням на те, що відповідно до п.5.2 кредитного договору банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або фінансовому ринку України, облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Банк також зазначав, що цей перелік не є вичерпним. Але вона не може погодитися з цим, оскільки в Законі України „Про захист прав споживачів" (далі - Закону) чітко встановлений один із випадків зміни процентної ставки по кредиту, а саме зміна облікової ставки НБУ. Разом з тим, поняття „інші" випадки в Законі не конкретизовані. Вважає, що оскільки облікова ставка НБУ з 30.04.2008р. не змінювалася та до теперішнього часу становить 12% (відсотків), тому у відповідача, на її погляд, не було підстав для зміни процентної ставки за договором кредиту.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача та третьої особи заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ПАТ „Альфа-Банк" участі у справі не приймав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2009 року позов задоволено. Визнано недійсним пункт 5.2. кредитного договору №800003617 від 11.04.2008р. в частині права ЗАТ „Альфа-Банк" змінити розмір процентів за користування кредитом в односторонньому порядку, з моменту його укладання. Визнано недійсним пункт 10.3. кредитного договору №800003617 від 11.04.2008р. в частині остаточного вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків і недійсність (неукладеність) Договору у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», з моменту його укладання. Зобов'язано ЗАТ „Альфа-Банк" здійснити перерахунок сплачених позивачем грошових коштів по погашенню кредиту та відсотків по ньому у відповідності до Графіку платежів, наведеному в Додатку №1 до вказаного договору. Стягнуто з ЗАТ „Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37грн.50коп. та на користь держави судовий збір в сумі 8грн.50коп.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2009 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „Альфа-Банк" про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ПАТ „Альфа-Банк" просить скасувати заочне рішення і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказуючи, що ПАТ „Альфа-Банк" не міг прийняти участь у справі, оскільки до 28.09.2009року представництво інтересів банку в судах по проблемним кредитам здійснювало товариство з обмеженою відповідальністю „Еколл". З 28.09.2009року в банку був затверджений новий підрозділ, до якого перейшли функції представництва банка в судах, але ще не був набраним відповідний штат працівників. Отже, короткочасно утворилася ситуація при якій новостворений підрозділ фізично не міг здійснювати своїх функцій, а тому не направив представника банку в судове засідання. Крім того, суд в рішенні, як на підставу для задоволення позовних вимог, посилається на ст.1056-1 ЦК України та ст.55 Закону України „Про банки і банківську діяльність", які забороняють банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів. Вказаними нормами Цивільний кодекс України та Закон України „Про банки і банківську діяльність" були доповнені згідно Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12.12.2008року за №661-VI. Між тим, процентна ставка за кредитним договором змінена 11.09.2008року, тобто коли законодавчої заборони на зміну процентної ставки в односторонньому порядку не існувало. Також відповідач вважає, що у суду не було законних підстав і для визнання недійсним пункту 10.3. кредитного договору, яким визначено підсудність розгляду спорів, які виникають при виконанні або припиненні його дії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягаю з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Як встановлено судовим розглядом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, 11 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ „Альфа-Банком" укладено кредитний договір №800003617. Згідно умов цього договору ЗАТ „Альфа-Банк" надав позивачу кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а вона прийняла його на наступних умовах: сума кредиту 600 000доларів США, процентна ставка 13,8% (відсотків) річних, дата остаточного повернення кредиту - 11.04.2023року, цільове використання кредиту - оплата вартості житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані у АДРЕСА_1.

У цей же день, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №800003617 від 11.04.2008р., між ЗАТ „Альфа-Банк" та третьою особою (чоловіком позивача) ОСОБА_2 укладений договір поруки №800003617-П, згідно з умовами якого останній прийняв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язання за вищевказаним кредитним договором.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором позивач виконувала, сплачуючи поточні платежі та проценти. Однак у серпні 2008 року на її адресу від ЗАТ „Альфа-Банку" надійшов письмовий договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору. При цьому цей договір не містив номеру або посилання на номер кредитного договору до якого вносяться зміни та доповнення, а також договір не мав підпису уповноваженого працівника Банку. Зокрема, пункт 1 цього договору передбачав зміну п.2.2. Розділу №1 - «Базові умови кредитування Кредитного договору» і викладений у такій редакції: „Процентна ставка з 11.04.2008р. по 11.09.2008р. складає 13,8% (процентів) річних. Процентна ставка з 11.09.2008р. по 11.04.2009р. складає 17% (процентів) річних. Процентна ставка з 11.04.2009р. по 11.04.2009р. до кінця дії договору складає 13,8% (процентів) річних".

Визнаючи недійсним пункт 5.2. кредитного договору щодо зміни розміру процентів за користування кредитом банком в односторонньому порядку, суд виходив з того, що це суперечить нормам чинного законодавства.

Так, згідно ст.55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Аналогічні положення містить ст.1056-1 ЦК України, якою також визначено, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

У п.10.4. кредитного договору №800003617 від 11.04.2008р. зазначено, що договір може бути змінений або розірваний тільки за взаємною згодою сторін, крім випадків, передбачених договором або законодавством України. Правочин про його зміну або розірвання повинен бути вчинений у письмовій формі та скріплений печаткою Банку.

Між тим, сторони ніякого правочину щодо зміни умов кредитного договору№800003617 від 11.04.2008р. не укладали та не підписували.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про неможливість зміни процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку, а тому правильно визнав п.5.2. цього договору недійсним.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду стосовно підстав для визнання недійсним п.10.3. кредитного договору, яким фактично позивача позбавлено конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів в судах загальної юрисдикції.

При цьому судом до уваги приймаються пояснення позивача та її представників в судовому засіданні апеляційного суду, проти яких не заперечував і представник відповідача, що після ухвалення рішення судом першої інстанції між ОСОБА_1 та ПАТ „Альфа-Банк" підписано договір про реструктуризацію боргу, при укладанні якого вони домовилися про уступку вимог.

Оскільки заочне рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими і висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" відхилити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -