Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2010

Літинський районний суд Вінницької області

В складі головуючого Желіховський В.М.

при секретарі Юрчишиній Г.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом ТОВ «ІнтерАгроресурс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Перша Українська Міжрегіональна товарна біржа про скасування рішення третейських судів, визнання недійсним договору дарування, витребування майна , -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ТОВ «ІнтерАгороресурс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Перша Українська Міжрегіональна товарна біржа про скасування рішення третейських судів, визнання недійсним договору дарування, витребування майна. В позові зазначили, що 30 жовтня 2006 року в с.Уладівка літинського району вінницької області між товариством з обмеженою відповідальністю «ІнтерАгороресурс» та ОСОБА_1 укладено третейську угоду про передачу спору на вирішення третейським судом для вирішення конкретного спору. На підставі цієї третейської угоди від 2 листопада 2006 року постановлене юристом Зазгарською Л.В. рішення третейського суду для вирішення конкретного спору, відповідно до якого визнано дійсним укладений 30 жовтня 2006 року в простій письмовій формі між ТОВ ІнтерАгроРесурс та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу 1/20 частки будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької обл. за 800 грн та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/20 (одну двадцяту) частку обєкту нерухомості під номером 66 (шістдесят шостим) по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області, яка складається з приміщень: 1-1 (коридор), 1-2 (магазин), 1-3 (зал), 1-4 (зал), 1-8 (кладова), загальною площею 69,9 кв.м., які розташовані в будинку під літерою А.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2008 року визнано недійсною вказану Третейську угоду про передачу спору на вирішення третейським судом для вирішення конкретного спору від 30 жовтня 2006 року.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 18 липня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено ; рішення Літинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2008 року скасовано; відмовлено в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ІнтерАгроРесурс» с.Уладівки Літинського району до ОСОБА_1 про визнання недійсною третейської угоди.

Ухвалою Верховного Суду України від 12 серпня 2009 року, - касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ІнтерАгроРесурс» задоволено; рішення апеляційного суду Вінницької області від 18 липня 2008 року скасовано, залишено в силі рішення Літинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2008 року.

Після одержання з Верховного Суду України копії ухвали від 12.08.2009 року при підготовці позову стало відомо, що ОСОБА_1 незважаючи на ухвалу Літинського районного суду про накладення арешту на обєкт нерухомості переоформив обєкт на ОСОБА_2 07 травня 2008 року, яка в свою чергу подарувала зазначений обєкт своїй дочці ОСОБА_3, з метою ускладнити повернення обєкта законному власнику.

Таким чином з 12 серпня 2009 року третейська угода, на підставі якої 2 листопада 2006 року постановлено юристом Зазгарською Л.В. рішення третейського суду для вирішення конкретного спору є недійсною.

Згідно ч.3 ст. 51 Закону України « Про третейські суди», - рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване з підстав визнанння недійсною компетентним судом третейської угоди.

Тому просять винести рішення про скасування постановленого 2 листопада 2006 року юристом Зазгарською Л.В. рішення третейського суду для вирішення конкретного спору та рішення постійно діючого третейського суду при ПУМТБ від 7 травня 2008 року та визнати недійсним договір дарування від 12.06.2008 року 1/20 частки будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав просить його задовольнити. В судовому засіданні пояснив, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2008 року визнано недійсною Третейську угоду про передачу спору на вирішення третейським судом для вирішення конкретного спору від 30 жовтня 2006 року, яке рішенням Верховного суду залишено в силі. Проте відповідач ОСОБА_1 з метою ускладнити повернення обєкта нерухомості переоформив його на ОСОБА_2, якав свою чергу подарувала доньці ОСОБА_3. В звязку з тим, що третейську угоду про передачу спору на вирішення Третейським судом конкретного спору укладеного 30.10.2006 року визнано недійсним, тому підлягає скасуванню і рішення Третейського суду про визнання права власності на обєкт нерухомості за ОСОБА_1, а також і рішення Третейського суду про визнання права власності за ОСОБА_2 та відповідно договору дарування на ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивач добровільно продав йому 1/20 частки будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області і на момент укладання угоди його все влаштовувало.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вона придбала у ОСОБА_1 1/20 частки будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області і на момент укладання угоди спору відносно вказаного майна не було.

Відповідач ОСОБА_3 в зал судового засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що до неї звернулися представник ТОВ «ІнтерАгроресурс» та ОСОБА_1 по питанню оформлення документів на право власності на будівлю, оскільки в них був на руках укладений договір купівлі-продажу, але не завірений нотаріально. Вона повідомила, які необхідно документи після чого винесла рішення Третейського суду, згідно якого визнала за ОСОБА_1 право власності на придбану будівлю №66 в с.Уладівка Літинського району.

Представник ПУМТБ в зал судового засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлялися належним чином. Заперечень суду не надали.

Суд вважає , що позовні вимоги про скасування постановленого 2 листопада 2006 року юристом Зазгарською Л.В. рішення третейського суду для вирішення конкретного спору та рішення постійно діючого третейського суду при ПУМТБ від 7 травня 2008 року та визнання недійсним договору дарування від 12.06.2008 року підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що під час розгляду Літинським районним судом Вінницької області позову ТОВ ІнтерАгроРесурс до ОСОБА_1 про визнання недійсною третейської угоди та незважаючи на ухвалу Літинського райсуду від 8 травня 2008 року про накладення арешту на 1/20 частки будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької обл. , ОСОБА_1 переоформив право власності на обєкт нерухомості на ОСОБА_2, на підставі рішення постійно діючого третейського суду при ПУМТБ від 7 травня 2008 року, справа № 3/82-08, який визнано дійсним договір купівлі-продажу від 24.04.2008 року. В свою чергу ОСОБА_2 подарувала обєкт нерухомості своїй дочці ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, нотаріально посвідченого від 12.06.2008 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином 1/20 частка будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької обл., фактично не виходила з володіння ОСОБА_1

А отже, переоформлення з ОСОБА_1 права власності на обєкт нерухомості на свою дружину ОСОБА_2 на підставі рішення постійно діючого третейського суду при ПУМТБ від 7 травня 2008 року, справа № 3/82-08 та переоформлення з ОСОБА_2 права власності на дочку ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, нотаріально посвідченого від 12.06.2008 року направлено те, щоб ускладнити в майбутньому повернення ТОВ ІнтерАгроРесурс назад спірний обєкт нерухомості, тобто направлено на порушення прав ТОВ ІнтерАгроРесурс.

Це підтверджується і тим, що таке переоформлення здійснено під час судового розгляду справи та при існуванні судового арешту на 1/20 частка будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької обл.

У звязку з цим рішення постійно діючого третейського суду при ПУМТБ від 7 травня 2008 року, справа № 3/82-08 зачіпає права ТОВ ІнтерАгроРесурс, проте ТОВ ІнтерАгроРесурс не брало участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди», - рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване з підстав, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі. Крім цього згідно вимог ст.220 ЦК України та п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У звязку з цим відсутні правові підстави до визнання третейським судом для вирішення конкретного спору від 2 листопада 2006 року та постійно діючим третейським судом при ПУМТБ від 7 травня 2008 року дійсними договорів купівлі продажу 1/20 частки будівлі № 66 по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької обл. А, отже, рішення третейського суду для вирішення конкретного спору, ухвалене 2 листопада 2006 року юристом Зазгарською Л.В, та рішення постійно діючого третейського суду при ПУМТБ від 7 травня 2008 року є очевидно незаконними.

Договір дарування від 12.06.2008 року суперечить нормам Цивільного кодексу України, а саме, ст.ст.3, 13 ЦК України.

Згідно п/п 2 ч.1 ст.3 ЦК України, - загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно ч.2, 3 ст.13 ЦК України, - при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України, - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, - зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно п.2,13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину

1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків,крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержалана виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,-відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

2. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

3. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

4. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину,які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

5. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

А, отже, з врахуванням вищевикладеного та відповідно до ст.216 ЦК України, - підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення товариству з обмеженою відповідальністю ІнтерАгроРесурс 1/20 (одну двадцяту) частки обєкту нерухомості під номером 66 (шістдесят шостим) по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області, яка складається з приміщень: 1-1 (коридор), 1-2 (магазин), 1-3 (зал), 1-4 (зал), 1-8 (кладова), загальною площею 69,9 кв.м.

А також суд вважає, що оскільки товариству з обмеженою відповідальністю ІнтерАгроРесурс повертається нерухомість, то воно, в свою чергу, зобовязано повернути ОСОБА_1 отримані за нього кошти в сумі 800 гривень, що передбачено ст.216 ЦК України .

Враховуючи, що позов задоволено повністю, тому суд вважає необхідним відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,130,212,213,214,215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 3, 13, 203, 215, 216, 220,657 ЦК України ст.51 Закону України «Про третейські суди», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ІнтерАгроРесурс задоволити повністю.

Скасувати рішення третейського суду для вирішення конкретного спору, ухвалене 2 листопада 2006 року юристом Зазгарською Л.В. про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/20 частину обєкту нерухомості під №66 по вул. Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області та рішення постійно діючого третейського суду при ПУМТБ від 7 травня 2008 року, справа № 3/82-08 про визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/20 частину обєкту нерухомості під №66 по вул. Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області.

Визнати недійсним договір дарування 1/20 частки нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою : вул. Шкільна,66, с.Уладівка Літинського району, посвідчений приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу від 12 червня 2008 року.

Зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 повернути товариству з обмеженою відповідальністю ІнтерАгроРесурс ( код 3297698) 1/20 (одну двадцяту) частку обєкту нерухомості під номером 66 (шістдесят шостим) по вул.Шкільній в с.Уладівка Літинського району Вінницької області, яка складається з приміщень: 1-1 (коридор), 1-2 (магазин), 1-3 (зал), 1-4 (зал), 1-8 (кладова), загальною площею 69,9 кв.м.

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю ІнтерАгроРесурс повернути ОСОБА_1 800 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ІнтерАгроРесурс понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 434 гривень , по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 гривень, та витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Літинський районний суд до Вінницького апеляційного суду. Рішення набирає чинності у разі неподання заяви чи скарги протягом визначеного терміну.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович