АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
категорія захист прав споживача Доповідач - Пономаренко Ю.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Кукліної Н.О.,

суддів Черкасова В.В.,Пономаренко Ю.А.

при секретарі Назаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Енергія» про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення суми передньої оплаті та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 вересня 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача на їх користь 10025 грн. 53 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на юридичну допомогу 400 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 75 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначали, що 06 травня 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто-Енергія» було укладено договір купівлі-продажу № 055/05 автомобілю Фіат, 2008 року випуску, білого кольору, номер кузову 2РА57565, який підписав ОСОБА_2 Під час укладання договору автомобіль вже знаходився на наглядовому майданчику. ОСОБА_2 сплатив відповідачу аванс в розмірі 10025грн. 53коп., але в подальшому у зв'язку із погіршенням фінансового становища та відсутністю грошових коштів позивачі відмовилися від покупки автомобіля. 05 червня 2009 року ОСОБА_2 написав на імя відповідача заяву про повернення авансу в розмірі 10025 грн. 53 коп. і фактично розірвав договір купівлі-продажу. Але до теперішнього часу відповідач вказану, суму авансу позивачам не повернув, посилаючись, що умовами договору купівлі-продажу це непередбачено. Позивачі вважають, що такі умови договору істотно обмежують права позивачів як покупців та являються нікчемними. З точки зору позивачів внесений ними аванс повинен бути їм повернутий.

01 липня 2010 року позивачі уточнили заявлені ними позовні вимоги, просили суд розірвати договір купівлі-продажу від 06 травня 2009 року, стягнути з відповідача 10025 грн. 53 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу 400 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 75 грн.

В своїх заперечннях представник відповідача ОСОБА_3 зазначив, що позивачі виявили бажання придбати автомобіль, погодились укласти договір купівлі-продажу, який був складений на імя позивачки ОСОБА_1, але грошові кошти за автомобіль вносив її чоловік ОСОБА_2, тому він і підписав вказаний договір, проти чого не заперечували ні ОСОБА_1, ні представник ТОВ «Авто-Енергія». ОСОБА_2 було роз'яснено, що сплата за автомобіль провадиться 2 етапами, спочатку вноситься 10 % від суми вартості автомобілю, і протягом наступних 3 тижнів вноситься повна вартість автомобілю. Позивач ОСОБА_2 погодився, вніс 10 % вартості, але до 29 травня 2009 року суму, яка залишилася, не вніс, тобто в порушення норм діючого законодавства позивач відмовився в односторонньому порядку від виконання умов договору. Протягом 3 наступних місяців позивачі не внесли суму повної вартості автомобілю, який був зарезервований за ними, тому надалі цей автомобіль було продано. Умовами договору передбачено, що у разі несплати повної вартості автомобілю, сума внесена на 1 етапі, покупцю не повертається, з цими умовами договору позивач був ознайомлений. Також представник відповідача пояснив, що заяву від 05 червня 2009 року, подану позивачем, ТОВ отримало, але в ній не ставилося питання про розірвання договору, а тільки про повернення внесених грошових коштів, тому ТОВ не надало відповіді позивачу, оскільки договором чітко передбачено, що в даному випадку грошові кошти покупцю не повертаються. Крім того, представник відповідача наполягав, що 06 травня 2009 року позивач вніс не аванс і не завдаток, оскільки договором купівлі-продажу передбачено, що розрахунок за покупку автомобілю провадиться в 2 етапи.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 серпня 2010 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Енергія» про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення суми передньої оплаті та моральної шкоди задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу № 055/05, укладений 06 травня 2009 року між ТОВ «Авто-Енергія» та ОСОБА_1 щодо автомобілю марки Фіат ОСОБА_4 Макси, 2008 року випуску, білого кольору, кузов № 2РА57565, двигун № НОМЕР_1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошової суми 10025 грн. 53 коп. відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 400 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 75 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо повернення сплаченої за автомобіль суми та стягнення моральної шкоди ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги позивачів в повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідно до ст.303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду в частині розірвання договору купівлі-продажу № 055/05, укладеного 06 травня 2009 року між ТОВ «Авто-Енергія» та ОСОБА_1 сторонами по справі не оскаржується. Рішення суду переглядається судовою колегією в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення грошової суми 10025 грн. 53 коп. та стягнення моральної шкоди в сумі 5000грн.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 виходив з того, що внесена позивачами сума в розмірі 10025 грн.52 коп. поверненню не підлягає, оскільки договором купівлі-продажу таке повернення не передбачене і ця сума не є авансом.

Судова колегія вважає, що такі висновки районного суду не є правильними та обгрунтованими, порушують норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає задоволенню в частині стягнення грошової суми 10025 грн. 53 коп., виходячи із наступного.

Матеріали справи містять дані про те, що 06 травня 2009 року між ТОВ «Авто-Енергія», як продавцем, та ОСОБА_1, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу № 055/05, відповідно до умов якого продавець зобовязався поставити та передати у власність покупця новий автомобіль марки Фіат ОСОБА_4 Макси, 2008 року випуску, білого кольору, кузов № 2РА57565, двигун № НОМЕР_1, а покупець зобовязався прийняти та оплатити вказаний автомобіль згідно умов договору. Вартість автомобілю складає 103 356 грн.

Вказаний договір був підписаний представником ТОВ «Авто-Енергія», з одного боку, та чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_2, з другого боку, проти чого не заперечували сторони договору.

Як вбачається з п.3 договору купівлі-продажу порядок розрахунку за автомобіль складається з 2 етапів: перший етап - після підписання договору покупець сплачує 10025 грн. 53 коп., що складає 9,7 % від загальної вартості; другий етап - покупець в строк до 29 травня 2009 року проводить остаточний розрахунок в сумі 93330 грн. 47коп., право власності на автомобіль переходить до покупця після виконання першого та другого етапу розрахунків.

На виконання п.3.1. договору позивачем ОСОБА_2 було виконано 1 етап розрахунку та внесено в рахунок сплати вартості автомобілю 10 025 грн. 53 коп. Але в строк до 29 травня 2009 року позивачами не було виконано 2 етап розрахунку за автомобіль та не було внесено грошові кошти в розмірі 93330 грн. 47 коп.

Натомість, 05 червня 2009 року ОСОБА_2 на імя відповідача було подано заяву, відповідно до якої у звязку із неможливістю виплати суми, яка залишилась, за договором купівлі-продажу № 055/05 від 06 травня 2009 року, він просив повернути передплату в розмірі 10025 грн. 53 коп.

Як вбачається з п. 6.2 договору, у разі розірвання договору з вини покупця, сума в розмірі 10% від вартості автомобілю не повертається.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», умови договору, що обмежують права споживача порівняно з положеннями, передбаченими законодавством, визнаються недійсними. Якщо внаслідок застосування умов такого договору споживачеві завдано збитків, вони мають бути відшкодовані винною особою в повному обсязі.

Частиною 4 ст.698 ЦК України встановлено, що умови договору, що обмежують права прокупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. А згідно з п.4 ч.3 тієї ж статті несправедливими, зокрема, є умови договору про надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірванням або невиконанням ним договору.

Умовами договору купівлі-продажу № 055/05 від 06 травня 2009 року не встановлено право споживача на одержання компенсації від продавця у звязку з невиконанням ним договору. Пунктом 6 Договору «Відповідальність сторін» передбачена тільки відповідальність покупця.

Згідно з ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, сума в 10025 грн. 53 коп., яка була внесена ОСОБА_2 в рахунок сплати вартості автомобілю, вважається авансом та підлягає поверненню покупцеві.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди з підстав не надання доказів на підтвердження позову в цій частині позивачами відповідно до вимог ст.60 ЦПК України. Позивачі не надали суду доказів спричинення їм моральної шкоди відповідачем, умовами укладеного договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, тому підстав для відшкодування такої шкоди немає.

З підстав наведеного, судова колегія, відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України змінює рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Енергія» грошової суми 10025 грн. 53 коп. та стягуює з відповідача вищезазначену суму.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», ст.ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2010 року змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Енергія» на користь ОСОБА_1 10025грн 53коп.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -