Справа № 2-347/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Бурдейна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укоінвестбуд", третя особа: КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна про стягнення неустойки, моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 16.11.2004 року між нею та відповідачем ТОВ "Укоінвестбуд" був укладений договір №423/и дольової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку, договір є інвестиційним. Відповідно до умов даного договору вона передала грошові кошти у сумі 137 582 грн. 13 коп., що було встановлено як орієнтовна вартість об"єкту інвестування - квартира №249, секція 3, кількість кімнат 1, розташована на 4-му поверсі в будинку №19, по вулиці Харківське шосе в місті Києві; вартість 1 кв.м загальної площі вказаного об"єкту складає 3 129 грн., з податком на додану вартість. Згідно вказаного договору плановий строк введення будинку в експлуатацію 1 квартал 2006 року, після закінчення будівництва відповідач ТОВ "Укоінвестбуд" мав передати об"єкт інвестування по акту їй інвестору. 10.08.2006 року була укладена додаткова угода, якою було внесені зміни до договору, а саме: були замінені секція №3 на секцію №2, квартира №249 на квартиру №207 (будівельний номер квартири), розташований на 4-му поверсі на розташований на 15-му поверсі. Крім цього, були внесені зміни до п.п.2.11, 2.13 договору, які стосуються складання акту прийняття-передачі та уточнень площі об"єкту інвестування. 14.11.2007 року було укладено додаткову угоду №2 до договору, якою було замінено квартиру №207 на квартиру №251 (будівельний номер квартири), всі інші умови були залишені незмінними. Свої зобов"язання за вказаним договором вона (позивачка) виконала в повному обсязі, у визначені строки, здійснила повну 100% оплату вартості об"єкту інвестування в сумі 140 696 грн. 70 коп., що підтверджено довідкою. Дані кошти відповідач ТОВ "Укоінвестбуд" прийняло, однак свої зобов"язання, визначені в договорі, додаткових угодах, не виконало, до цього часу будинок не здано в експлуатацію, навіть не добудовано, чим порушені строки, визначені в договорі. Враховуючи це, звернулася до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої уточнені позовні вимоги та просили стягнути з відповідача ТОВ "Укоінвестбуд" неустойку в сумі 32 227 грн. 32 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Неустойку просили стягнути на підставі ст.258 ЦК України за 1 рік, а саме з 01.11.2008 року по 31.10.2009 року за подвійною обліковою ставкою, встановленою НБУ на вказаний період, за розрахунками, вказаними ними в уточненій позовній заяві. Просили врахувати, що неустойка стягується у разі невиконання обов"язку, що по даній справі і було встановлено відповідач не виконав взятий на себе обов"язок по передачі в першому кварталі 2005 року об"єкту інвестування позивачці, яка сплатила 100 % за даний об"єкт. Просили врахувати, що до договору інвестування були укладені сторонами додаткові угоди в 2006 та 2007 роках, що дає можливість стягнути з відповідача неустойку не з часу передачі об"єкту позивачці, визначеного в договорі, а за один рік після укладення останньої додаткової угоди. Стосовно моральної шкоди пояснили, що позивачка вже чотири роки ходить до інвесторів з метою вирішити питання щодо отримання оплаченої нею квартири; вимушена проживати цей час за межами міста Києва, при тому, що її робота знаходиться в місті Києві, на поїздку до якої витрачає багато часу.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що згідно з п.4 ст.3 Закону України №800 "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" від 25.12.2008 року нарахування та виплата забудовником штрафних санкцій, передбачених договорами, та стягнення коштів, передбачених ст.625 ЦК країни, на строк дії цієї статті не здійснюється. Крім цього, просили врахувати, що згідно ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки позовна давність застосовується в один рік, по даній справі позивачка пропустила даний строк. Стосовно стягнення моральної шкоди пояснила, що дана вимога не доведена, відсутні докази. Зазначила, що всі отримані від інвесторів гроші, в тому числі і позивачки, пішли на будівництво будинку, який не завершений у зв"язку з кризою.

Третя особа в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В суді встановлено, що 16.11.2004 року між позивачкою та відповідачем ТОВ "Укоінвестбуд" був укладений договір №423/и дольової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку. В договорі (п.1.2.) вказано, що він є інвестиційним в будівництві та складаний сторонами в порядку ст.9 Закону України "Про інвестиційну діяльність". Відповідно до умов даного договору об"єктом інвестування є квартира №249, секція 3, кількість кімнат 1, розташована на 4-му поверсі в будинку №19, по вулиці Харківське шосе в місті Києві; вартість 1 кв.м загальної площі вказаного об"єкту складає 3 129 грн., з податком на додану вартість; орієнтовна вартість об"єкту інвестування становить 137 582 грн. 13 коп. Плановий строк закінчення будівництва встановлений в договорі, в пункті 1.3. 4 квартал 2005 року, плановий строк введення будинку в експлуатацію 1 квартал 2006 року. Встановлено, що 10.08.2006 року була укладена додаткова угода, якою було внесені зміни до договору №423/и, а саме: в пункті 1.3. були замінені дані об"єкту інвестування позивачки - секція №3 на секцію №2, квартира №249 на квартиру №207 (будівельний номер квартири), розташований на 4-му поверсі на розташований на 15-му поверсі. Цією додатковою угодою були внесені зміни і до пунктів 2.11. та 2.13 договору, які стосуються порядку передачі об"єкту інвестування та порядку виконання умов додаткової угоди. 14.11.2007 року було укладено додаткову угоду №2 до договору, якою було внесено зміни в п.1.3 стосовно номеру квартири, а саме: замінено № квартири 207 на квартиру № 251 (будівельний номер квартири), всі інші умови були залишені незмінними. В суді було встановлено, що свої зобов"язання за вказаними договором, додатковими угодами позивачка виконала в повному обсязі, у визначені строки здійснила повну 100% оплату вартості об"єкту інвестування в сумі 140 696 грн. 70 коп., що підтверджено довідкою від 12 квітня 2005 року, копіями квитанцій (а.с.17,18). Відповідач свої зобов"язання не виконав, до цього часу не завершив будівництво будинку, при тому, що в договорі встановлено строк закінчення будівництва 4 квартал 2005 року; не ввів будинок в експлуатацію, при визначені в договорі строку 1 квартал 2006 року; та не передав позивачці квартиру, що є об"єктом інвестування, яку позивачка мала отримати ще в 2006 році. З наданих документів договору, додаткових угод, та пояснень сторін встановлено, що сторонами не вносилися зміни до вказаних документів та не погоджувалися відповідно до вимог законодавства, в документальному вигляді, зміни щодо строку завершення будівництва, здачі будинку в експлуатацію та передачу квартири позивачці. Таким чином, відповідач не виконує взяті на себе зобов"язання вже протягом чотирьох років.

Позовна вимога позивачки про стягнення з відповідача неустойки у сумі 32 227 грн. 32 коп. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що до вимоги про стягнення неустойки позовна давність застосовується в один рік.

Відповідно до ст.ст.256, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. По даній справі в договорі визначено строк виконання відповідачем своїх зобов"язань 1 квартал 2006 року, що свідчить про те, що строк позовної давності в один рік закінчився 31.03.2007 року. Позов подано до суду 06.05.2009 року. Таким чином, позивачка пропустила строк позовної давності щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки за невиконання зобов"язання і тому дана вимога не підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Статтями 611, 1167 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов"язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода відшкодовується у разі завдання її фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особою, яка її завдала за наявності її вини.

Як зазначено вище, відповідач взяв на себе зобов"язання по будівництву та передачі позивачці квартири, що мало відбутися ще в 2006 році. Однак, відповідач, отримавши від позивачки 100% оплати, об"єкт інвестування не збудував, позивачці його не передав. Протягом 4 років використовує кошти позивачки не за їх цільовим призначенням. Всі ці обставини завдають позивачці моральних переживань, страждань; позивачка працює в місті Києві, а проживає у зв"язку з невиконанням відповідачем своїх зобов"язань за межами міста Києва, на дорогу до роботи витрачає багато часу. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань, порушує права позивачки на житло, яке остання мала отримати ще в 2006 році, за яке сплатила власні кошти ще в 2005 році. На думку суду розмір моральної шкоди, визначений позивачкою, 5 000 грн., є обгрунтований і позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Обгрунтування заперечень сторони відповідача щодо позовних вимог позивачки, судом не можуть бути враховані, так як зазначені відповідачем обставини невиконання зобов"язань у зв"язку з світовою фінансовою кризою, є безпідставні. Зобов"язання відповідач мав виконати ще в 2006 році, тоді як світова фінансова криза розпочалася наприкінці 2008 року.

Відповідно д ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦК України, на користь позивача має бути стягнуто з відповідача судовий збір 8 грн. 50 коп. за вимогу про стягнення моральної шкоди та витрати на ІТЗ 30 грн., всього 38 грн. 50 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.256, 258, 261, 611, 1167 ЦК України, ст.ст.60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України,

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укоінвестбуд" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судові витрати 38 грн. 50 коп., всього 5 038 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: