Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-3716/10
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до управління пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про перерахунок та стягнення недоотриманих сум пенсії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про перерахунок та стягнення недоотриманих сум пенсії та визнання дій незаконними.

Позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом І групи.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він, як інвалід І групи, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю.

Згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір його пенсії, як інваліда І групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має виплачуватись в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач неодноразово звертався до головного управління ПФУ з проханням провести перерахунок розміру його додаткової пенсії відповідно до розмірів, визначених у ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте у задоволенні його прохання відмовлено.

Посилаючись на викладене просив суд зобовязати УПФ України в місті Броварах провести перерахунок додаткової пенсії по інвалідності виходячи з 22.05.2008 року 30% мінімальної пенсії за віком, з 12.04.2010 року 100 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та стягнути недоотримані суми.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі.

В судове засідання представник відповідача УПФ України в місті Броварах позов не визнала та пояснила, що позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в ГУ ПФУ України та одержує пенсію по І групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС (категорії 1), призначену згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 18.03.2004 року по 11.04.2010 року в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 12.04.2010 року щомісячну додаткову пенсію як інвалід І групи ЧАЕС у розмірі 100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії 1 категорії на Чорнобильській АЕС та інвалідом І групи довічно внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 128924 від 01.04.2010 року, вкладкою до посвідчення № 128924.

Позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні та одержує додаткову пенсію по інвалідності на підставі ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам І групи призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

З 18.03.2004 року по 11.04.2010 року в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 12.04.2010 року щомісячну додаткову пенсію як інвалід І групи ЧАЕС у розмірі 100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 1 ст. 147, ч. 2 ст. 152 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою встановив, що з 22 травня 2008 року особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам І групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Починаючи з 22 травня 2008 року, ОСОБА_4 ПФУ нараховує та виплачує позивачу основну і додаткову пенсії у розмірах, встановлених зазначеними постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та 16 липня 2008 року № 654.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 ПФУ повинно виплачувати позивачу додаткову пенсію, передбачену ст. ст. 50, 51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, дії відповідача ОСОБА_4 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та доплати йому недоплаченої частини пенсії суд вважає протиправними.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову про перерахунок та доплати додаткової пенсій ОСОБА_3 з 22 травня 2008 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та з 12 квітня 2010 року -100% мінімальної пенсії за віком.

У звязку з наведеним, суд вважає необхідними зобовязати ОСОБА_4 ПФУ здійснити з 22 травня 2008 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та з 12 квітня 2010 року -100% мінімальної пенсії за віком.

На підставі ст. ст. 49, 50, 54, 67, 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 215-218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов задовольнити.

Зобовязати управління пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 22 травня 2008 року перерахунок додаткової пенсії в розмірі 30%, з 12 квітня 2010 року перерахунок додаткової пенсії в розмірі 100 % ОСОБА_3 відповідно до ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та доплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів, апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.С. Сердинський