Перечинський районний суд Закарпатської області
Справа № 2 149/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2010 року м.Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Амаровича В.П. ,

при секретарі - Ковач М.Ф.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника відповідач а ОСОБА_2 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Західне регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 143666, 53 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 13.214/163, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 13134,00 доларів США терміном до 20 липня 2014 року, а ОСОБА_2 зобов»язався погашати заборгованість по кредиту відповідно до умов кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов»язання за вказаним договором відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виступили поручителями ОСОБА_7 та згідно договорів поруки від 20 липня 2007 року зобовязалися відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 зобовязань за вказаним кредитним договором. Крім цього, з метою забезпечення виконання кредитного зобов»язання між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір застави, згідно якого останній надав у заставу автомобіль марки «Shevrolet Aveo» TC58U 1.61, 2007 року випуску, шасі № Y6DTC58U97Y045740, реєстраційний номер НОМЕР_1, на придбання якого видавались кредитні кошти. Оскільки ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, а саме не проводив належним чином щомісячні платежі для погашення заборгованості, і така за даним договором станом на 12 лютого 2010 року становить 143666,53 грн. з якої: 10298,89 доларів США (82494,11 грн.) заборгованість по кредиту; 1630,45 доларів США (9592,62 грн.) заборгованість по відсотках та комісії за користування кредитом, 51579,80 грн. - нарахована пеня за простроченими відсотками, комісії та тілу кредита у розмірі 1,0 % за кожен день прострочення, тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, його представник ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що порушення умов договору склалося не з вини боржника, а в наслідок втрати ним місця роботи, тобто доходів. При цьому відповідач ОСОБА_2 подав суду письмове заперечення, у якому зазначив, що підстави для дострокового повернення кредиту відсутні, оскільки у випадку несвоєчасного повернення кредиту або несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними ресурсами банк має видати наказ про примусову сплату боргового зобов»язання, що не було виконано останнім. Крім цього, позивач неправомірно нарахував пеню виходячи із положень кредитного договору, не врахувавши положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» та надав свій розрахунок пені відповідно до положень даного Закону.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав частково у розмірі наданих кредитних коштів та нарахованих відсотків, заперечує проти стягнення пені, оскільки вважає, що така нарахована безпідставно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що 20 липня 2007 року між товариство з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство ?анк «Фінанси та Кредит) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 13.214/163, за яким банк надав останньому кредит у розмірі 13134,00 доларів США терміном до 20 липня 2014 р., а боржник зобов»язався погашати заборгованість по кредиту відповідно до умов кредитного договору. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виступили поручителями ОСОБА_7 та згідно договорів поруки від 20 липня 2007 року зобовязалися відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 зобовязань за вказаним кредитним договором. ОСОБА_2 не виконав умови даного договору, а саме не проводив належним чином щомісячні платежі для погашення заборгованості, внаслідок чого така станом на 12 лютого 2010 року складає 143666,53 грн., з якої: 10298,89 доларів США (82494,11 грн.) заборгованість по кредиту; 1630,45 доларів США (9592,62 грн.) заборгованість по відсотках та комісії за користування кредитом, 51579,80 грн. - нарахована пеня за простроченими відсотками, комісії та тілу кредиту у розмірі 1,0 % за кожен день прострочення, чим порушив ч. 1 ст. 527 ЦК України, де вказано, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Доводи відповідачів щодо безпідставно нарахованої пені суд до уваги не бере, оскільки п.6 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення повернення кредитних ресурсів та (або) сплати процентів. Так, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.3., 3.5., 4.3., 4.4., 4.6., цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором, а норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» не можуть бути застосовані у даному спорі, оскільки цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів, де суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Твердження відповідачів ОСОБА_2, його представника ОСОБА_5, ОСОБА_3 щодо неможливості погашення заборгованості у зв»язку з втратою роботи (доходів) боржником також є безпідставними, оскільки така обставина не звільняє останнього від зобов»язань за кредитним договором. Також необґрунтованими є доводи останніх щодо відсутності підстав за кредитним договором для дострокового повернення коштів та обов»язковості видачі банком наказу про примусову сплату боргового зобов»язання, оскільки відповідно до п. 3.5 та п. 3.8 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів у випадку несвоєчасного здійснення позичальником зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до пунктів 3.2., 3.3., 4.3., 4.4. цього Договору, а видача наказу про примусову сплату боргового зобов»язання є правом, а не обов»язком банку та не звільняє позичальника від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов»язань по кредиту.

За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим.

Судові витрати підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 88, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 524, 526, 527, 530, 533, 536, 541, 543, 533, 554, 610, 611, 1054, 1055 ЦК України, с у д, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 13 філії «Західне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у сумі 143666 ( сто сорок три тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 53 коп. та судові витрати в розмірі 1436 (одної тисячі чотириста тридцять шість) грн. 67 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього 145223 (сто сорок п»ять тисяч двісті двадцять три) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий Амарович В.П.