Талалаївський районний суд Чернігівської області
Справа №2-85/2010р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2010 року Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Василенко Ю.Л.

з участю: секретаря судового засідання Божко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївці справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити нарахування і виплату доплати до пенсії як дитині війни

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Таталаївському районі Чернігівської області (далі - УПФУ в Талалаївському районі) в якому зазначив, що він є дитиною війни, і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому щомісячно повинно виплачуватися підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Але розмір його пенсії відповідачем протиправно щомісячно не підвищувався на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В зв'язку з цим просить визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Талалаївському районі та зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії з урахуванням підвищення її розміру на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 росу та з 01 січня 2010 року по день ухвалення судового рішення у даній справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але надав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, в яких позов не визнає, ять в його задоволенні відмовити, а також просить розглянути справу без участі зника відповідача. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідач діяв в межах эважень, наданих йому Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. >відач зазначив, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, фінансування виплат по даному закону проводиться з державного бюджету України, який рджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який зджує Кабінет Міністрів України. Крім того, частиною 3 статті 28 Закону України «Про ьнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір за віком, встановлений абзацом першим частини 1 цієї статті, застосовується виключно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. З цього відповідач робить ж, що зазначений мінімальний розмір пенсії за віком для перерахунків чи підвищення ' особам, які мають статус дитини війни, не застосовується. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої

війни було менше 18 років. Позивач ОСОБА_1 народився 09 березня 1941 року і є дитиною війни в Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується копією посвідчення (а.с.5), і цей факт не заперечується відповідачем -УПФУ в >кому районі.

Відповідно ДО СТ. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», редакція якої ю 1 січня 2008 року, дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна і допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної звивом.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у випадках передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою реалізг конституційного права на соціальний захист громадян, які відповідно до соціального закон? дітьми війни.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язк державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії встановлюєтьс розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого норматиі правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 Закону України « загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з якої вбачається, що мінімальний ро пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки чин законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого ч. 1 цієї статті.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінан забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюд України. Ст.. 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхува передбачено, що джерелами формування коштів Пенсійного Фонду України є також к< Державного бюджету, які спрямовуються на фінансування пенсійних програм. За у відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям вію створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачує зазначена надбавка. Однак, в той же час, на думку суду, це не може бути підставок порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбав пенсії, яка прямо передбачена законом.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке баз на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-пра актах національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюдж асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причі виконання своїх зобов'язань, судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі « проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилаті відсутність коштів як на причину не виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і сі гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні з чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні со гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані і нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 200 метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, зупинено на 2 дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням стг цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, було визнано та не відповідають Конституції України( є не конституційними), такі положення Закону «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті б України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 20( про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107 тек 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції чинності з 01 січня 2008 року): «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дЬ України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пе щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допом виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встанові учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до п щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України «У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61,62,63,66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)» від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. №107 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх не конституційність.

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» у редакції цього Закону 1 від 18.11.2004 року № 2195- IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року і діяли також протягом 2009 року, та на даний час.

З матеріалів справи вбачається, що управлінням Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області було виплачено ОСОБА_1 підвищення до пенсії, шх. дитині війни, за період з січня 2009 року по квітень 2010 року включно в розмірі яадбавки, встановленої для учасників війни, - 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які «тратили працездатність, щомісячний розмір якої в 2009 та 2010 роках складав 49 грн 80 коп, що підтверджується довідкою УПФУ в Талалаївському районі від 06.05.2010 р.

Також згідно довідки УПФУ в Талалаївському районі від 07.05.2010 року ОСОБА_1 врахована надбавка, як дитині війни, в травні 2010 року в сумі 49 грн. 80 коп.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що УПФУ в Талалаївському «і, як орган, якому делеговані повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону № 2195-IV і здійснити позивачу ОСОБА_2 нарахування, але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не проводило, і допустило протиправну бездіяльність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, який має статус дитини війни, має на виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з ічня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 11 травня 2010 року о, в зв'язку з чим необхідно визнати протиправною бездіяльність управління oro фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області щодо не вання ОСОБА_1, який має правовий статус дитини війни, підвищення ', передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі мінімальної пенсії за віком, за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 2010 року по 11 травня 2010 року включно та зобов'язати відповідача провести ок пенсії та забезпечити її виплату позивачу за вищевказаний період, з урахуванням проведених виплат.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195- IV суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в ькому районі Чернігівської області щодо не нарахування ОСОБА_1, правовий статус дитини війни, підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з

01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 11 травня 2010 року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення її розміру на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 11 травня 2010 року включно відповідно до ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених раніше виплат.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області на користь ОСОБА_1 37 гривень 00 копійок у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Ю.Л.Василенко