Апеляційний суд Житомирської області
01 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судці: Олексієнка М.М., суддів: Кашапової Л.М., Котік Т.С., при секретарі судового засідання: Ганько Ю.І.,
з участю: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 (надалі - в/ч НОМЕР_1 ) на рішення Богунського районного | суду м. Житомира від 25 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до в/ч НОМЕР_1 про незаконне переміщення в черзі на отримання житла,
У березні 2010 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до в/ч НОМЕР_1 про визнання незаконними рішення житлової комісії від 30.06.2005 року, від 31.10.2005 року, від 10.01.2008 року, яким їх переміщено в черзі на отримання житла та зобов`язати відповідача поновити в черзі ОСОБА_1 з 20.02.1993року, ОСОБА_2 з 25.03.1993 року, ОСОБА_6 - 30.11.1993 року. Посилались на те, що відповідач при прийнятті рішення, яким їх переміщено в черзі, не вірно застосував норми чинного законодавства, зокрема положення наказу Міністра Оборони України №577 від 06.10.2006 року (надалі - наказ МО України) та не врахував вимоги ст. 9 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2010 року позов задоволено. Визнано незаконними рішення та недійсними протоколи житлової комісії в/ч НОМЕР_1 за №12 від 30.06.2005 року, №16 від 31.10.2005 року, №6 від 10.01.2008 року в частині переміщення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в черзі на отримання житла. Зобов`язано командування в/ч НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 у черзі на отримання житла (на квартирному обліку) 20.02.1993 року, ОСОБА_2 з 25.03.1993 року, ОСОБА_5 з ЗОЛ 1. 1993 року.

В апеляційній скарзі представник в/ч НОМЕР_1 просить рішення скасувати, а провадження у справі закрити. Вказує на те, що житлова комісія при прийнятті оспорюваних рішень керувалась Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР. Відповідно до п. 15 вказаних Правил на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. Виходячи з вимог цього положення, позивачі були взяті на квартирний облік з часу прописки в м. Житомирі.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що такий спір повинен вирішуватись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Вислухавши доводи осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши справу в межах вимог, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд, обґрунтовано прийшов до висновку про незаконність переміщення позивачів у черзі на отримання житла.

Всі вони, згідно матеріалів справи, зокрема копій послужних списків (а.с.6-26) у 1993 році прибули для подальшого проходження служби у в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується в м. Житомирі. Рішеннями житлової комісії від 20.02.1993 року ОСОБА_1 постановлено на квартирний облік, від 25.03.1993 року ОСОБА_2 , від 30.11.1993 року ОСОБА_5 .

Приймаючи рішення про переміщення позивачів у черзі, відповідач не врахував положень ст. ст. 40, 44 ЖК України та інших законодавчих актів, які регламентують підстави для зняття з квартирного обліку або переміщення у черзі. Відповідно до ст. 40 цього Кодексу громадянинові, який перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського впливу або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання. Житлова комісія не вказала жодної підстави, яка б давала право на переміщення позивачів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції не спростовують.

Частиною 1 статті 33 Конституції України гарантується кожному вільний вибір місця проживання, що не пов`язується з наявністю прописки особи для набуття права на житло. Конституційний Суд України в рішенні від 14.11.2001 року у справі №1-31/2001 визнав неконституційним положення підпункту 1 пункту 4 Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ щодо прописки (виписки), згідно з якими паспортна служба ОВС застосовує як загальне правило дозвільний порядок вибору особою місця проживання. Тобто, наявність чи відсутність прописки не може бути підставою для визнання будь-якого житлового права та не є підставою для зняття з квартирного обліку або переміщення у черзі.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, районний суд вірно визначився з компетенцією при розгляді справи. Спір щодо незаконності переміщення у черзі на отримання житла має розглядатись за правилами цивільного судочинства, а не КАСУ.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення житлових прав позивачів, а тому позов задовольнив.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 209, 303, 304, т 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомирв від 25 жовтня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних скарав протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.