Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22ц-269/10 Головуючий у 1 інстанції Шевчук А.М.
Категорія 57 Доповідач Широкова Л.В.
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2010 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.

суддів Франовської К.С.

Худякова А.М.

при секретарі судового

засідання Назаренко К.С.

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Бердичеві про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У березні 2009 року ОСОБА_3 в інтересах матері - ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, просила визнати незаконними дії керівництва відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Бердичеві щодо відмови у прийнятті її заяви та несвоєчасної виплати матері страхових платежів згідно Акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (Форми Н-1) від 30.05.2006 р. та стягнути з відповідача 30000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 31 липня 2000 р. з її матір'ю стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого їй було встановлено І групу інвалідності. Її матір, а згодом і вона, як опікун матері, неодноразово зверталася до відповідача із заявами про призначення страхових виплат. Проте в порушення вимог ст. ст.7, 15 Закону України „Про звернення громадян" їм відповідач відмовляв у прийнятті заяви та необхідних документів. Такі протиправні дії відповідача призвели до того, що її мати своєчасно не отримала страхових виплат при ушкодженні здоров'я та призвели до різкого заниження її самооцінки, зневіри, втрати потягу до життя, замкненості та байдужості до членів родини та оточуючих, порушення звичного ритму її життя. Крім того, вказаними діями її матері було завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях через несвоєчасне отримання страхових виплат, медичної та соціальної допомоги, у зв'язку з чим погіршився стан її здоров'я.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2009 року ОСОБА_3 у позові до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Бердичеві про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_3 07 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неправильне встановлення обставин, які мають істотне значення для справи.

Так, позивач зазначає, суд не звернув уваги, що відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть. Висновок МСЕК був наданий 16.01.2008 р., проте відповідач при розгляді її заяви про призначення страхових виплат на перелік документів, які містяться у справі, уваги не звернув та не роз'яснив перелік необхідних документів. Крім того, зазначає позивач, суд не звернув уваги, що відповідач в порушення вимог ст.37 вказаного Закону не виніс постанову про відмову у призначенні страхових виплат.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що дії посадових осіб відповідача відповідають вимогам чинного законодавства, крім того, позивачем не надано суду належних доказів про спричинення позивачу або її матері моральної шкоди з вини працівників відповідача.

Такий висновок є правильним і ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст.21 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV із змінами і доповненнями (далі -Закону) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я та інші виплати і послуги, передбачені цим Законом.

Частинами 1,2 ст.36 Закону передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Згідно п.п.3.1. п.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 р. N 24 (далі - Порядку) для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються: заява потерпілого про призначення страхових виплат; акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок); акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено); рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності; довідка про середню заробітну плату (доход); копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред'явленні оригіналу; довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок); довідка будинку- інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому; протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров'я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці).

Судом встановлено, 27 грудня 2007 р. позивач в інтересах ОСОБА_4, звернулася до відповідача із заявою про призначення страхових виплат відповідно до Закону (а.с.32). Сторони у даній справі не заперечили, що акти за формами Н-1 та Н-5 надійшли до відповідача 29 травня 2006 р, а висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності - 16 січня 2008 р. Крім зазначених, інших документів для призначення страхових виплат, встановлених п.п.3.1 п.3 Порядку позивач не надала, а тому у відповідача не було підстав для розгляду питання про призначення страхових виплат ОСОБА_4 На вказану заяву ОСОБА_3 від 27 грудня 2007 р. відповідачем 08 січня 2008 р. було надано відповідь за № 05-16 (а.с.33) у строки, передбачені ст.20 Закону України „Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 р. № 393/96-ВР із змінами і доповненнями. Порушень відповідачем вимог ст. ст.7, 15 Закону України „Про звернення громадян" судом не встановлено.

16 травня 2008 р. ОСОБА_3 повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення страхових виплат у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, що стався з її матір'ю разом з необхідними документами. Постановами відповідача від 20 травня того ж року № 444/9, № 444, № 444/8, та № 444/1 ОСОБА_4 було призначено щомісячні відшкодування, одноразову та медичні і соціальні допомоги відповідно до Закону (а.с.15- 18, 76-78).

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 в червні-липні 2006 р. зверталась до відповідача із заявою про призначення страхових виплат, як і докази протиправних дій відповідача по відношенню до неї або її матері.

Крім того, позивачем не було надано суду жодних доказів, які б стверджували факт заподіяння відповідачем їй та матері моральної шкоди.

Судом першої інстанції при розгляді справи, обставини, на які містяться посилання в апеляційній скарзі, перевірялись. Висновки суду ґрунтуються на встановлених по справі обставинах, їх правова оцінка сумніву не викликає.

За таких обставин ухвалене судом першої інстанції рішення є законним, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: