Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 липня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
з участю: позивачаОСОБА_3
відповідачане зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, який був оформлений сторонами розпискою від 03.03.2009 (далі-договір), відсотків та моральної шкоди, а також спонукання відповідача до дій направлених на виконання зобовязань щодо погашення боргу. У позові зазначає наступне. Вона належним чином виконала зобовязання за договором і передала грошові кошти позичальнику у розмірі 4200 гривень. У свою чергу, відповідач несвоєчасно виконує взяті на себе згідно договору зобовязання по поверненню позики. Розмір заборгованості становить 2690 гривень. Також підлягають стягненню завдана позивачу невиконанням договору моральна шкода у розмірі 3000 гривень та неотримані доходи, які б позивач могла отримати за звичайних умов при укладенні договору з банком, з урахуванням індексації у розмірі 2500 гривень. Під час попереднього розгляду справи позивач подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення збитків, у виді доходів, які б позивач могла отримати за звичайних умов при укладенні договору з банком, з урахуванням індексації у розмірі 2500 гривень. Провадження у справі в цій частині закрито.

В судовому засіданні позивач уточнені вимоги позову підтвердила, просила стягнути з відповідача заборгованість та моральну шкоду. Також вказала, що на день розгляду справи в суді розмір боргу відповідача не змінився і становить 2690 гривень.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не заявляв, заперечень проти позову не подав. За таких обставин, керуючись ч.1 ст.225 ЦПК, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Між позивачем та відповідачем 03.03.09 укладено договір, згідно умов якого відповідач отримала від позивача грошові кошти (суму позики) - 4200 гривень. Відповідач взяла на себе зобовязання повернути грошові кошти протягом чотирьох місяців рівними частинами по 1050 гривень щомісяця. Договір є чинним.

Відповідач несвоєчасно виконує взяті на себе згідно договору зобовязання по поверненню суми позики. На день розгляду справи розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 2690 гривень. Відповідач не надала доказів на підтвердження своєчасної сплати заборгованості по договору.

У відповідності із ст.ст.1046,1047,1049 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Згідно із ст.611 ЦК наслідками порушення зобовязань є, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

У відповідності із ст.623 ЦК, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, розмір якої становить 2690 гривень, підлягає задоволенню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позову в частині спонукання відповідача до дій направлених на виконання зобовязання, оскільки позивачем не вказано спосіб вирішення заявленої вимоги та не наведено відповідне обґрунтування.

У результаті правового аналізу положень ст.23 та глав 51-53 ЦК, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли внаслідок завдання збитків невиконанням або неналежним виконанням цивільно-правового договору не передбачають стягнення з винної особи моральної шкоди. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, у зв»язку з невиконанням договору, задоволенню не підлягає через її безпідставність.

Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.88 ЦПК, витрати, понесені позивачем у звязку із зверненням до суду підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 611, 623 ЦК України, ст.ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) 2690 ( дві тисячі шістсот девяносто) гривень.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету КМУ „Про державне мито та п.7 р.11 ЦПК. Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 гривня. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у розмірі 120 гривень.

Відмовити у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 3000 гривень та спонукання відповідача до дій направлених на виконання зобовязань щодо погашення боргу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Сторони можуть подати заяву про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий