АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1199/2010 р. Головуючий 1 інст: Лазарев А.В.
Категорія: відшкодування шкоди Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Малінської С.М.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Білицькій Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути на його користь з відповідача завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження на загальну суму 67074,33 гривні та судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначив, що 19 серпня 2008 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по вул. Таганській у м. Харкові та результаті різкого маневру допустив зіткнення з автомобілем БМВ-850 державний номер 50586КЕ під керуванням ОСОБА_4, що рухався у попутному напрямку.

Представник відповідача ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечував, вважав, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини позивача, оскільки під час керування автомобілем він перебував у стані алкогольного спяніння.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. З відповідача на користь позивача стягнено матеріальну шкоду в сумі 67 074 гривень та судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та змінити. В якості доводів апеляційної скарги посилається, на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався ст.,ст. 1166, 1187 ЦК України та виходив з того, що відповідач винний у дорожньо-транспортній пригоді в результаті якої пошкоджено належний позивачу автомобіль БМВ-850 державний номер 50586КЕ.

Зазначений висновок повністю підтверджується даними постанови судді Ленінського районного суду від 26 січня 2009 року у справі про адміністративне правопорушення № 3 - 5032/ 08 року від згідно з якою 19 серпня 2008 року ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався в одному напрямку з автомобілем БМВ-850 державний номер 50586КЕ під керуванням ОСОБА_4 по вул. Таганській в м. Харкові та порушив п.п. 13.3.,2.10 Правил дорожнього руху України, що було причиною зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 В результаті зіткнення автомобілю позивача завдано матеріальної шкоди. Даною постановою суд визнав ОСОБА_3 винним у адміністративному правопорушенні передбаченому ст.124 КУпАП.

Відповідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, відповідно до правової позиції викладеної у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою, що відбулася 9 серпня 2008 року.

Разом з тим, судова колегія вважає необгрунтованим висновок суду щодо розміру завданої позивачу шкоди.

Відповідно до висновків авто товарознавчого дослідження ХНДІСЕ ім. Бокаріуса № 7071 від 15 вересня 2008 року величина матеріальної шкоди завданої позивачу становить 20724,15 грн.

Проте, при визначенні розміру завданої ОСОБА_4 матеріальної шкоди суд першої інстанції послався на дані акту наданих послуг № 01 від 06.01.2009 року фізичної особи підприємця ОСОБА_7В, калькуляції на надання зазначених послуг від 22.01.2009 року та товарного чеку без номеру від 25.12.2008 року фізичної особи підприємця ОСОБА_8 , згідно з якими вартість ремонту та запчастин належного позивачу автомобілю дорівнює 66657,00 грн.

Згідно зі ст. 57доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст.,ст. 58,59, 212 ЦПК України докази у справі повинні бути належними та допустимими. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оцінивши докази надані позивачем на підтвердження розміру завданої йому матеріальної шкоди, суд надав перевагу даним довідок фізичних осіб підприємців перед висновком експерта, але аргументів на обґрунтування такої позиції не навів.

Судова колегія вважає, що у випадках, коли для зясування обставин справи необхідні спеціальні знання у галузі науки, техніки, ремесла, тощо належним доказом у справі буде саме висновок експерта у галузі таких знань.

Згідно « Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Міністерством юстиції України, Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року вартість матеріальної шкоди визначається як сума вартості відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження ХНДІСЕ ім. Бокаріуса № 7071 від 15 вересня 2008, величина завданої позивачу матеріальної шкоди , визначена за наведеною формулою та дорівнює 20724,15 грн .

В апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 проти відшкодування завданої позивачу шкоди в зазначеному розмірі не заперечував.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 20724,15 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково суд присуджує позивачеві з другої сторони судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

У звязку з чим, з відповідача на користь позивача належить стягнути 246,95 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягненої суми, шляхом зменшення суми спричиненої матеріальної шкоди з 67074,33 грн. до 20724,15 грн. та суми на оплату судового збору з 710 грн. до 246,95 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у разі невідповідності рішення суду обставинам справи та у випадку якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суті рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року - змінити, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 20724 (двадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 15 (пятнадцять ) копійок та судові витрати у сумі 246 (двісті сорок шість) гривень 95 (девяносто пять) копійок.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: