13.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Головуючий в 1-й інстанції Ратушна В.О.
Доповідач - Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця «13» дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1

Суддів: Ігнатенко П.Я., Кутурланової О.В.

при секретарі:ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсоні від 28 липня 2008 року у справі за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИЛА:

18 липня 2008 року заявник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, посилаючись на те, що згідно з Міжурядовою угодою від 02 квітня 1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях СРСР він разом з батьками приїхав із республіки ОСОБА_5 в Україну, де з 18.09.1986 р. батько заявника ОСОБА_3 Лап працював на ВАТ «Херсонські комбайни», а мати заявника ОСОБА_3 ОСОБА_6 з 26.06.1986 р. - на Херсонському бавовняному комбінаті. Після закінчення строку угоди батьки були звільнені з вказаних підприємств, однак залишилися проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом і з ними проживав і заявник. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства за територіальною ознакою і згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 липня 2008 року заяву ОСОБА_3 ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України станом до 24.08.1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на і порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія судців прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заявлену ОСОБА_3 ОСОБА_4 вимогу суд виходив з того, що він підтвердив належними доказами своє постійне проживання на території України на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року і цей факт має юридичне значення, оскільки з ним пов'язано набуття громадянства України за територіальним походженням.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення порушеного заявником питання.

Так за змістом ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, від якого відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» залежить вирішення питання про набуття громадянства України за територіальним походженням особою, яка на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991р.) постійно проживала на території України і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до п.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території , що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_3, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP) (частина перша статті 8 Закону), подає до відповідного органу заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

При цьому при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобов'язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданств) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав його тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України» ).

ОСОБА_3 ОСОБА_4, будучи громадянином ОСОБА_5 не надав суду належних доказів про те, що його батьки зверталися до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою - зобов'язання про припинення громадянства ОСОБА_5 і суд зазначену обставину при розгляді даної справи не досліджував і не встановив, а тому його висновки про те. що факт проживання на території України має для заявника юридичне значення і про те що цей факт у зазначений заявником період часу піддягає встановленню судом є передчасним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заявленої вимоги з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія судців.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 липня 2008 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: