Справа № 2-770/10
РІШЕННЯ

іменем України

"20" квітня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Козачук О.С.,

за участю: представника прокуратури ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр» (далі ВАТ «Олександрівський гранкарєр») про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2010 року Вознесенський міжрайпрокурор звернувся в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до ВАТ «Олександрівський гранкарєр» про стягнення заборгованості по заробітній платі в якій вказував, що проведеною перевіркою встановлено те, що з 05 травня 2003 року по 16 червня 2009 року ОСОБА_2 працював водієм легкового автомобіля у ВАТ «Олександрівський гранкарєр».

За час роботи позивачу не в повному обсязі виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за період з березня 2008 року по червень 2009 року (включно) в сумі 7110,60 грн.

Враховуючи вказані обставини, Вознесенський міжрайпрокурор просив стягнути з ВАТ «Олександрівський гранкарєр» на користь ОСОБА_2 вказану заборгованість по заробітній платі.

В судовому засіданні представник прокуратури ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі представника відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні докази про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника прокуратури, позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що з 05 травня 2003 року по 16 червня 2009 року ОСОБА_2 працював водієм легкового автомобіля у ВАТ «Олександрівський гранкарєр», на час розгляду справи звільнений, разом з тим за період роботи йому не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за червень 2008 року травень 2009 року (включно) в сумі 7110,60 грн. (а.с. 3, 4, 5).

А відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Незважаючи на те, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16 лютого 2010 року порушено провадження у справі про ліквідацію відповідача та введено мораторій на виконання боржником грошових зобовязань, однак згідно цієї ухвали та в силу ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію не поширюється на вимоги працівників боржника щодо виплати заробітної плати.

Вказане повністю узгоджується з розясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в своїй постанові №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», а саме в абз. 2 п. 27 про те, що порушення справи про банкрутство юридичної особи не позбавляє її працівника права звернутись із заявою в органи по розгляду трудових спорів, у тому числі районний (міський) суд.

За таких обставин суд вважає позов прокурора в інтересах ОСОБА_2 в межах його вимог обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 79, ч. 5 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 30 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року N 7-93 (зі змінами) з відповідача підлягають стягненню 71,11 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 81, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр» (р/р 1295 у філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вознесенську Миколаївської області», МФО 326289, ) на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з червня 2008 року по травень 2009 року (включно) в сумі 7 110 (сім тисяч сто десять) гривень 60 копійок.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр» (р/р 1295 у філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вознесенську Миколаївської області», МФО 326289, ) 71 (сімдесят одну) гривню 60 копійок державного мита на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради (банк УДК в Миколаївській області, код банку 23406957, МФО 826013, код платежу 22090100, р/р 0114).

Рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя