ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-693/10
провадження № Б/н 742
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації, , відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м.Києві про визнання батьківства,

суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства щодо її малолітньої дитини ОСОБА_4, який народився 10 грудня 2008 року. Свої вимоги мотивувала тим, .що з відповідачем вона познайомилася 28 грудня 2007 року, через місяць стали проживати разом по місцю її проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, перебували у фактично шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, турбувалися один про одного. На початку квітня вона завагітніла, про що повідомила відповідача, який був дуже щасливий. Але через негативне ставлення батьків відповідача до їх стосунків, до неї особисто, а потім і до не народженої дитини, відповідач став тиснути на неї, щоб вона позбавилася дитини, і як наслідок їх стосунки були припинені. Після народження дитини, відповідач ніколи не цікавився життям та здоров»ям їх сина. Через два місяця після народження сина, за ініціативою родичів відповідача, а також і останнього, були проведені дослідження, в результаті яких встановлено біологічне батьківство відповідача на 99,99 %. Але і після цього, відповідач відмовився офіційно визнати себе батьком дитини, у зв»язку з чим вона змушена була звернутися до суду з позовом.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали і не заперечували проти задоволення позову в частині визнання відповідача батьком малолітнього ОСОБА_4, який народився у позивачки 10 грудня 2008 року. Разом з тим, заперечували спільного проживання однією сім»єю, ведення спільного господарства, наявності єдиного бюджету між сторонами, відсутність пропозиції з боку відповідача позивачці одружитися, не бажання відповідача мати спільну дитину, розповсюдження будь-якої інформації про їх стосунки. Крім того, відповідач та його представник заперечували погрози з боку батьків відповідача, як на адресу позивачки, так і її дитині.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У ОСОБА_2 10 грудня 2008 року народився син ОСОБА_5, про що 13 грудня 2008 року складений актовий запис № 4095, на підставі якого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва видане свідоцтво про народження серії !-БК № 160295 /а.с.6/. Як пояснила в судовому засіданні позивач батько дитини був записаний зі слів матері у відповідності до ст..135 СК України. Проти зазначених обставин в судовому засідання відповідач не заперечував.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; зі рішенням суду.

Оскільки в даному випадку заяви жінки та чоловіка, які не перебувають між собою у шлюбі, про реєстрацію чоловіка батьком дитини, а також заяви чоловіка, який не перебуває у шлюбі з матір»ю дитини, до органу РАЦСу про визнання себе батьком дитини, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ст.,128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з висновком судово-медичної генетичної експертизи № 327 від 15 січня 2010 року, молекулярно-генетичним дослідженням: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_6 становить величину не менше 99,999999%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 практично є доведеним /а.с. 49-52/.

Оскільки висновок судово-генетичної експертизи є категоричним, цей висновок є підставою для визнання батьківства в судовому порядку.

Суд вважає можливим не досліджувати інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, оскільки, враховуючи заперечення відповідача, позивачка та її представник відмовилися від їх дослідження.

Крім того, суд вважає, що вимоги про зобов»язання Відділ РАЦС внести відповідні зміни до книги реєстрації народження про визнання батьком не підлягають задоволенню, оскільки рішення суд є обов»язковим для виконання для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, установ, організацій.

Керуючись ст. ст..10,11,15,60, 208,213-215 ЦПК України і на підставі ст..ст.125, 126,127,128, 135 СК України ,

Суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести відповідні зміни до актового запису цивільного стану про народження дитини ОСОБА_4 № 4095 від 13 грудня 2008 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції, змінити запис про батька дитини, записавши в графі „батько-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, який зареєстрований за адресою: м.Львіввул..Банківська, 3/12 «а».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі протягом десяти днів заяви до Дарницького районного суду м. Києва про апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів до Дарницького районного суду м. Києва з часу подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: