Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2010 року Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М., при секретарі Буга Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 05 жовтня 2008 року, зареєстрованому в Терпилівській сільській раді Підволочинського району Тернопільської області, за актовим записом № 3. Від шлюбу спільних дітей не мають.

Позивачка просила розірвати шлюб, посилаючись на те, що із - за різних поглядів на сімейне життя сімя розпалась. Пояснила, що спільне життя між ними не склалося, оскільки відповідач коли вона була вагітна застосовував до неї фізичне насилля. З грудня 2008 року разом з відповідачем вони не проживають і не підтримують взагалі ніяких стосунків. Шлюб існує лише юридично, а фактично вони один одному чужі люди.

За таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам.

В судове засідання сторони не зявились, про що надали заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі.

Відповідач в наданій ним заяві позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. З п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Судом було встановлено, що фактичні шлюбні стосунки, спільне господарство та проживання сторони припинили, що стверджується поясненнями сторін. Подальше сумісне життя і збереження сімї стало неможливим.

Згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату державного мита 8,50 грн. і 30,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 5, 8, 15, 57, 60, 61, 88, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 105,110,112 СК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (с. Терпилівка Тернопольської області Підволочинського району, вул. Центральна,30), зареєстрований 05 жовтня 2008 року в Терпилівській сільській раді Підволочинського району Тернопільської області, за актовим записом № 3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату державного мита 8,50 грн. і 30,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особняка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

СУДДЯ: