Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю сторін, їх представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача 6253 грн. 50 коп. матеріальної, 1000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження її автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді (далі ДТП), та судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказувала, що 10 жовтня 2009 року ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом в м. Полонному, порушивши Правила дорожнього руху здійснив зіткнення з автомобілем яким вона управляла, через що належний їй транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. На місце пригоди за обоюдною згодою працівників ДАІ не викликали, так як відповідач визнав свою вину, погоджувався виконати ремонт автомобіля. В послідуючому коли вона провела ремонт транспортного засобу у майстра ОСОБА_5, якому заплатила за це 6131 грн.50 коп., ОСОБА_4 відмовився відшкодувати вартість ремонту.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, уточнила їх, вказавши, що після ДТП відповідач добровільно заплатив для неї 2200 грн., тому цю суму слід зарахувати у розмір понесених нею витрат за ремонт автомобіля.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що дійсно 10 жовтня 2009 року сталась ДТП, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби належні як йому так і позивачці. Вказав, що його вина у вчиненні ДТП відсутня, так як Правил дорожнього руху він не порушував. Не заперечив, що заплатив для ОСОБА_3 2200 грн. за проведення ремонту її автомобіля. Така сума коштів на його думку повинна повністю покрити збитки.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає позов підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що 10 жовтня 2009 року приблизно о 17 годині ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по провулку Гонти в м. Полонне, не надав переваги в русі і допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2 яким управляла ОСОБА_3 та рухалась по вулиці Гонти, яка є головною відносно до провулку Гонти. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

На думку суду саме відповідач допустив порушення Правил дорожнього руху в Україні, зокрема не дотримався вимог пункту 16.11 згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Про те, що ОСОБА_4 рухався по другорядній дорозі обєктивно стверджується даними відповідей начальника відділення ДАІ по обслуговуванню Полонського району, та начальника Полонського комбінату комунальних підприємств, за якими вулиця Гонти є головною дорогою, а провулок Гонти - другорядною.

Крім цього зміст розписки, написаної відповідачем 10 жовтня 2009 року вказує на те, що останній визнавав свою вину у виникненні ДТП, зобовязувався за власний рахунок виконати відновлювальний ремонт автомобіля позивачки.

Відповідно до ч.2 ст. 1187, ч. 1 пункту 1) ст. 1188 ЦК України ОСОБА_4 як особа яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем НОМЕР_3, і з його вини сталася ДТП внаслідок якої транспортний засіб позивачки зазнав механічних ушкоджень, тому він є відповідальним за завдану ОСОБА_3 шкоду.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою надано докази - акт виконаних робіт, накладну від 12.10.2009 року виданих приватним підприємцем ОСОБА_5, відповідно до яких вартість запчастин, матеріалів, та роботи по ремонту автомобіля становлять відповідно 1801 грн. 50 коп., та 4330 грн., а всього - 6131 грн. 50 коп.

Як вбачається із матеріалів справи при ДТП була пошкоджена лише права частина автомобіля належного для позивачки, а при його ремонті здійснено пофарбування всього транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_5 який безпосередньо проводив відновлювальний ремонт автомобіля вказав, що якби здійснювався ремонт, фарбування лише пошкодженої правої частини транспортного засобу, то витрати були би дещо меншими, а саме по матеріалах: на фарбу слід було затратити 320 грн., а не 480 грн. (пункт 8 накладної), на затвердювач 60 грн. а не 120 (пункт 9 накладної), на розчинник 35 грн. а не 70 (пункт 10 накладної); робота по підготовці до фарбування коштувала би 1000 грн., а не 1200 (пункт 2 акту виконаних робіт), та саме пофарбування становило би 500 грн., а не 600 грн. (пункт 3 акту виконаних робіт).

Тому суд вважає, що при визначенні розміру матеріальної шкоди слід врахувати названі зменшення вартості матеріалів та робіт, так як саме такий їх обєм перебуває у причинному звязку з наслідками ДТП.

Таким чином вартість запчастин, матеріалів які повязані з ДТП становить по накладній - 1513 грн., а роботи згідно акту - 4030 грн., що всього становить - 5543 грн.

Оскільки відповідач добровільно відшкодував для ОСОБА_3 2200 грн., тому ця сума має бути зарахована у загальний розмір майнової шкоди завданої для позивачки у звязку з ДТП, який складає - 3343 грн.

На думку суду не є прийнятним як доказ заперечень на позов надана відповідачем калькуляція від 21.05.2010 року розроблена ПАТ «Хмельниччина-Авто», згідно якої вартість робіт по ремонту автомобіля ВАЗ 1971 року випуску визначена в 2304 грн.

Як вбачається в калькуляції не зазначений конкретний перелік запчастин і матеріалів, і її складання проходило без огляду пошкодженого автомобіля, що унеможливлює на думку суду обєктивно визначити вартість відновлювального ремонту.

Згідно до ст. 23, 1167 ЦК України ОСОБА_3 має право на відшкодування моральної шкоди, через понесені нею душевні страждання у зв'язку з пошкодженням її майна (автомобіля).

Щодо відшкодування майнової та моральної шкоди завданої у звязку з ушкодженням здоровя, то позивачкою не надано переконливих доказів що її лікування є наслідком саме ДТП.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, їх тривалості, та інших обставин, які в даному конкретному випадку мають істотне значення, виходячи при цьому із вимог розумності і справедливості, який має становити 400 грн.

Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України на користь позивачки підлягають стягненню з відповідача понесені нею судові витрати.

Керуючись наведеним ст. 10, 60, ч. З ст. 209, ст. 212-215 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3343 грн. матеріальної, 400 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судові витрати: 59 грн. 50 коп. судового збору, 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення, а всього - 3922 грн. 50 коп.( три тисячі дев'ятсот двадцять дві гривні 50 копійок).

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий____________