АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: сімейні Доповідач: Цвірюк В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2009 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.

Суддів - Цвірюка В.О.,Бурлака І.В.

при секретарі-Єндовицькій І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою : ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 серпня 2010 року по справі за позовом: ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до: ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього, як батька дитини з актового запису про народження,-

ВСТАНОВИЛА:

10 серпня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Позивачка зазначала, що з відповідачем ОСОБА_1 перебуває у шлюбних відносинах з 7 червня 2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 38 (а.с.З).

З листопада 2008 року сторони проживають окремо.

Від цього шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, інших дітей немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації у розмірі - 500 грн., так як він має мінливий заробіток.

У зустрічному позові ОСОБА_1 просить виключити запис про нього як батька з актового запису про народження дитини посилаючись на те, що у нього є сумніви, що дитина яка народилася у шлюбі є його сином. Сімейні непорозуміння виключали сумісне їх проживання та бажання мати дітей.

Взаємних вимог сторони не визнають.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина-Проскури ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 230 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10 серпня 2009 року до повноліття дитини.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього, як батька дитини з актового запису про народження- відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 51 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі120 грн.(а.с. 63-64).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати мотивуючи порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача який доповів колегії суддів зміст оскаржуваного рішення, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення апелянта, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності,тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 червня 20087 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3).

Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 20 березня 2009 року і його батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 4).

Дитина проживає з матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Задінецького сільського голови Зміївського голови Зміївського району Харківської області( а.с. 6).

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.З ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч 2 ст. 182 Сімейного кодексу.

За таких обставин, коли відповідач немає постійного заробітку, суд правильно застосував норму ст. 184 СК, яка регулює визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Що стосується питання батьківства, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги відповідача ґрунтуються лише на припущеннях та безпідставних сумнівах.

Суд першої інстанції встановив, що всі надані позивачем докази узгоджуються між собою і в сукупності дають суду можливість встановити дійсні відносини сторін і правильно вирішити спір.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що: Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1. ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, в зв'язку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

Підстав для задоволення скарги немає.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: