Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2010 року колегія судців судової- палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суд дів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Назаренко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 І Йосипівни, Житомирської міської ради, Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації", третьої особи приватного щ нотаріуса Черпак Галини-Антонівни про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, зобов'язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2009 року, -

встановила:

21.09.2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання * недійсним договору дарування 5/36 частин жилого будинку № 10 по вул. Островського у м. Житомирі, в якому міститься клопотання про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірної частини будівлі /а.с. 1-3/.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 22 вересня 2009 року накладено арешт на 5/36 частин житлового будинку № 10 по вул. Островського 4 у м. Житомирі, що належить ОСОБА_4 та заборонено відчуження цієї « частини будинку до вирішення справи /а.с. 22/.

19 листопада 2009 року від ОСОБА_5 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, оскільки на час постановления оскаржуваної ухвали власником спірного майна була вона, а не ОСОБА_4 Позивач не заявляв до неї жодних вимог, а суд до участі у справі не притягував, тому вважає, що забезпеченням позову порушено її право власності на частину будинку.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2009 року скасовано, ухвалу цього ж суду від 22 вересня 2009 року про забезпечення позову. Знято арешт з 5/36 частин будинку № 10 по вул. Островського у м. Житомирі, скасовано заборону відчуження цієї частини будинку /а.с. 34/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Зокрема зазначив, що в порушення вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК України суд розглянув справу за його відсутності, не повідомивши належним чином про час і місце судового засідання.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. З, 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає ,справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду за умови, що суд має достатні дані про їх належне повідомлення про час і місце судового засідання. .

З матеріалів справи вбачається, що 19 листопада 2009 року ОСОБА_5 подала до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Корольовськоґо. районного суду від 22 вересня 2009 року /а.с. 29, 22/.

Вказана заява була розглянута районним судом 20 листопада 2009 року у відсутності ОСОБА_5 та осіб, які беруть участь у справі, що підтверджується змістом протоколу судового засідання /а.с. 33/. У справі відсутні будь-Які дані про повідомлення вказаних осіб про час і місце судового засідання.

За таких обставин, ухвала суду від 20 листопада 2009 року підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, в зв'язку з порушенням судом порядку, встановленого для його вирішення /п. З ч. 1 ст. 312 ЦПК/.

Під час нового розгляду суду слід звернули увагу на те, що відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 151, ч. 1 ст. 153 ЦПК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N° 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній /за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України/.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_3 не подавав до суду заяву про забезпечення позову. Таке клопотання міститься тільки в позовній заяві та не відповідає вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України. -

Крім того, суд постановив ухвалу про забезпечення позову 22.09.2009 року, а провадження у справі було відкрито тільки 23.09.2009 року /а.с. 22, 23/.

Також, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України судом накладено арешт на частину будинку, що належить ОСОБА_5, яка не є стороною у справі.

Керуючись ст. ст. 303,304,307, 312 - 315, 317,319,324,325 ЦПК України, колегія судців, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2009 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді