Справа № 2-1209/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив :

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 11 лютого 2003 року у них народився син ОСОБА_3. 22 квітня 2004 року шлюб між ними розірвано, неповнолітній син залишений на проживанні з нею. З 2008 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету. Відповідач у добровільному порядку коштів у відповідному розмірі на утримання сина не надає, життям та здоров»ям дитини не цікавиться, хоча офіційно працює та отримує заробітну плату. На підставі викладеного просить суд заявлені позовні вимоги задоволити та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з розмірі по 400 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав.

Суду пояснив, що після розірвання шлюбу, їх з позивачкою неповнолітній син періодично перебуває у нього. Він в свою чергу забезпечує дитиною необхідним одягом, продуктами харчування. З приводу заявленого розміру аліментів, які позивач просить суд стягнути з нього пояснив, що на даний час він отримує заробітну плату в розмірі 900 грн. і не в змозі сплачувати аліменти по 400 грн. щомісячно. На підставі викладеного, просить суд в задоволенні заявлених позовних вимог позивачу відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого 11 лютого 2003 року у них народився син ОСОБА_3.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-ГО №148038 виданим 26 лютого 2003 року відділом РАГС м.Рівне з якого вбачається, що ОСОБА_4 народився 11 лютого 2003 року в м.Рівне, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 2003 року лютого місяця 26 числа зроблено відповідний запис за №337. Батьками записані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЇО №047742 виданого 22 квітня 2004 року Рівненським міським управлінням юстиції вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 2004 року квітня місяця 22 числа зроблено запис за №253.

При розірванні шлюбу неповнолітній син сторін залишений на проживанні з матірю.

З 2008 року сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету. Відповідач в свою чергу надає позивачу не значний розмір матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 557 грн., для дітей віком від б років до 18 років 701 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітнього сина позивачу не надає, не допомагає їй створювати належні умови для розвитку природних здібностей дитини, працездатний, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Однак, розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на думку суду є надто завищеним, документально не підтвердженим, тому з врахуванням вимог розумності та справедливості, у відповідності до вимог чинного законодавства та першочергово в інтересах дитини та обох сторін, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі по 300 грн. щомісячно, з дня подачі позову до суду до досягнення сином повноліття.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,

294 ЦПК України, ст.ст.180,181,182,191 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - 29 вересня 2009 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито по справі в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. в прибуток держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: