Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне під час попереднього розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив:

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги зменшила. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року, від якого мають одного неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час їх сімя розпалась, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, збереження сім! є неможливим, від надання терміну для примирення відмовилась.

Крім того пояснила суду, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина залишити на проживанні з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 300 грн., але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повнолітня.

Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю. Не заперечив проти їх задоволення. Суду пояснив, що їх шлюб існує формально, перспектив для збереження сім»ї не вбачається. Він надання терміну для примирення відмовився, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення, а також прийняття рішення судом під час попереднього розгляду справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. На думку суду, надання терміну для примирення для сторін позитивних наслідків не принесе, перспектив для збереження сімї не вбачається.

Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.184 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитина трьох років.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітнього сина та на його утримання позивачу не надає, не допомагає створювати належні умови для розвитку природних здібностей дитини, працездатний, суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст. 110,112,180,181,182,184 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, Зареєстрований 14 листопада 1998 року Любешівським відділом РАГС Волинської області, актовий запис №33 - розірвати.

Неповнолітнього сина сторін Станіслава залишити на проживанні з матірю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - 20 жовтня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито по справі в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. в прибуток держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: