Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №2-1241/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Кожем'яка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8808 грн. та упущеної вигоди в розмірі 10000 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 08.02.2007 року о 12 год. 45 хв. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Опель-Вектра» днз. 80188 в м. Черкаси по вул. Гоголя зі сторони вул. Смілянської в напрямку вул. ОСОБА_6, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям, не надав дорогу автомобілю ВАЗ-2106 днз. В 0837 РК під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі зіткнулися, а потім автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням водія ОСОБА_3 зіткнувся з автомобілями Опель днз. 63516 MA, ВАЗ-2107 днз. 970-79 МА, «Мазда» днз. 508-15 МА, які стояли на паркувальному майданчику.

Автомобіль «Мазда» днз. 408-15 МА належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію РКС № 352178. За кермом автомобіля, на підставі наданого нею права на управління, перебував її чоловік ОСОБА_4

Працівниками ДАІ по факту дорожньо-транспортної пригоди були складені протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема ДТП та видана довідка про ДТП.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2007 року по адміністративній справі № 3-3685/07 ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 34 грн.

Вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди належний їй на праві власності автомобіль «Мазда» днз. 408-15 МА отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження заднього правого крила, заднього правого ліхтаря, задніх правих дверей, бампера, правого крила, правої арки, задніх лівих дверей, кришки багажника. Матеріальна шкода, завдана їй в результаті механічного пошкодження автомобіля становить 8536 грн. 40 коп. та стверджується даними висновку експерта автотоворознавця від 18.04.2007 року. Крім того, нею були понесені витрати на оплату висновку експерта в розмірі 270 грн., що стверджується квитанцією від 16.04.2007 року, та телеграму-виклик ОСОБА_2 для його участі в проведенні експертизи в розмірі 1 грн. 60 коп. Загальна сума нанесених їй матеріальних збитків складає 8808 грн., яку вона і просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

26.11.2007 року позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що в зв'язку з пошкодженням її автомобіля, вона, як суб'єкт підприємницької діяльності не змогла здійснювати підприємницьку діяльність та втратила вигоду у розмірі 10000 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 25.06.2008 року до участі в справі в якості співвідповідача був залучений ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в розмірі 8808 грн., упущену вигоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник, за усною заявою, ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні позовних вимоги до ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що винним в дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження, визнано ОСОБА_2, а тому і шкоду повинен відшкодовувати ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що винним в дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2, тому, на його думку, і шкоду завдану позиваці повинен відшкодувати саме він.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 - за усною заявою ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_3, третю особу ОСОБА_4, вивчивши матеріали адміністративної справи № 3-5685/07 відносно ОСОБА_2, матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме в частині позовних вимог щодо стягнення завданої матеріальної шкоди та судових витрат з ОСОБА_2

О.Г. В частині стягнення матеріальної шкоди та судових витрат з відповідача ОСОБА_3, а також упущеної вигоди в розмірі 10000 грн. необхідно відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2007 року о 12 год. 45 хв. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Опель-Вектра» днз. 80188 в м. Черкаси по вул. Гоголя зі сторони вул. Смілянської в напрямку вул. ОСОБА_6, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям, не надав дорогу автомобілю ВАЗ-2106 днз. В 0837 РК під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі зіткнулися, а потім автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням водія ОСОБА_3 зіткнувся з автомобілями Опель днз. 63516 MA, ВАЗ-2107 днз. 970-79 МА, «Мазда» днз. 508-15 МА, які стояли на паркувальному майданчику.

Власником автомобіля «Мазда» днз. 408-15 МА є ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу РКС № 352178 від 26.05.2004 року.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачки був пошкоджений, чим позивачці ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди на суму 8536 грн. 40 коп., що підтверджується висновком №156 спеціаліста товарознавця від 18.04.2007 року. Відповідач ОСОБА_2 запрошувався телеграмою для спільного огляду пошкодженого автомобіля позивачки, що підтверджується даними телеграми від 13.04.2007 року, яка була направлена на адресу ОСОБА_2 та даними про вручення телеграми, однак не з'явився для участі в огляді пошкодженого автомобіля. Згідно квитанції № 156 від 16.04.2007 року позивачкою за проведення експертизи сплачено 270 грн. Вартість телеграми, яка направлялася відповідачу ОСОБА_2 становить 1 грн. 60 коп. Таким чином в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці були спричинені матеріальні збитки на суму 8808 грн., яка підлягає до стягнення на її користь.

Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.1 ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2007 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 34 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Під час розгляду справи Черкаським відділенням КНІСЕ та НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області проводилася судова автотехнічна експертиза. За результатами обох експертиз в дорожній обстановці, що склалася обидва водії - учасники ДПТ, як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 повинні були дотримуватися Правил дорожнього руху України, а зокрема: водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 10.4, 11.1 ПДР України, а водій автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. В0837 РК ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України.

Згідно висновку № 45-АТ/46-ТТ судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2009 року водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 виконуючи вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, а визначити експертним шляхом чи мав в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. В0837 РК ОСОБА_3 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 не виявилося можливим, оскільки експерту не були задані необхідні вихідні дані.

Такі вихідні дані були задані при призначенні за клопотанням відповідача ОСОБА_2 повторної автотехнівчної експертизи, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області, згідно висновку якої за умови що автомобіль Опель стояв, водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 з технічної точки зору, виконуючи вимоги п.13.1, 13.3 ПДР України, дотримуючись безпечних інтервалів і не застосовуючи екстренного гальмування та маневру відвороту вліво, своїми одноособовими діями мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Опель, рухаючись безпечним коридором шириною 1,9 м. своєї смуги руху. Розрахунки про можливість водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 уникнути зіткнення з автомобілем Опель, за умови якщо остатній рухався експертом не проводилися через технічну неспроможність показів водія ОСОБА_3, які останній пояснив тим, що він не точно не може визначитися з проміжком часу який пройшов до моменту зіткнення автомобілів, оскільки це відбулося дуже швидко, в долі секунд та в стресовій ситуації. Дати відповідь на питання дії кого з водіїв, учасників дорожньо-транспортної пригоди привели до ДТП та її наслідків експертним шляхом не виявилося можливим через наявність протирічь в показах водіїв, які не можливо усунути експертним шляхом, а тому потребують юридичної оцінки.

В ході розгляду справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сталася на відстані 5,4 м. від правого бордюру напрямку руху від вул. Смілянської до вул. ОСОБА_6, що стверджується матеріалами цивільної справи, матеріалами адміністративної справи № 3-5685/07, схемою пригоди від 08.02.2007 року та протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно листа управління планування та архітектури департаменту архітектури, будівництва та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради № 5225 від 17.06.2010 року та схеми до нього ширина проїзної частини вул. Гоголя без врахування карманів для паркування 10 метрів, відстань від бордюра карману для паркування до осьової лінії з парної сторони вул. Гоголя, в районі дорожньо-транспортної пригоди складає 7,5 м., а від осьової лінії до правого бордюру напрямку руху від вул. Смілянської до вул. ОСОБА_6 - 5 м., що дає суду підстави зробити висновок про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася на смузі руху водія ОСОБА_3 Виїхавши на зустрічну смугу руху водій автомобіля Опель - ОСОБА_2, порушив п. 10.1, 10.4,11,1 Правил дорожнього руху України, оскільки не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічним транспортним засобам.

Що стосується заперечення відповідача ОСОБА_2 про те, що на його думку дорожньо - транспортна пригода сталася на його смузі руху, оскільки ширина проїзної частини згідно схем становить 12,6 м. і відповідно умовна лінія розподілу смуг для руху в зустрічних напрямках проходить на відстані 6,3 м. від бордюрів з обох боків, то такі заперечення спростовуються його ж поясненнями про те, що в районі дорожньо-транспортної пригоди знаходиться карман для паркування, на якому розміщена стоянка для автомобілів та встановлений знак 5.38 «Місце для стоянки» з табличками 7.6.4, 7.14, на якій він побачивши вільне місце та мав намір припаркуватися і для цього здійснював маневр. Ширина даного кармана не входить до ширини проїзної частини вул. Гоголя, оскільки відповідно до Правил дорожнього руху України проїзна частина - це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів, а місце для стоянки не являється таким елементом дороги, що призначений для руху транспортних засобів, тому водій ОСОБА_2, враховуючи Правила дорожнього руху України, мав передбачити, що умовна лінія розподілу смуг для руху в зустрічних напрямках знаходиться на ближчій відстані ніж 6,3 м. та що він рухається по зустрічній смузі руху.

А тому, враховуючи викладене, суд, вважає, що саме виїзд водія ОСОБА_2 на зустрічну смугу руху знаходяться в причинному зв'язку із виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками, а тому, шкоду, завдану позивачці ОСОБА_1 в результаті пошкодження її автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді повинен відшкодувати саме він.

Щодо відповідальності відповідача ОСОБА_3, то судом не встановлено його вини в дорожньо-транспортній пригоді, сама пригода сталася на його смузі руху, а тому, в частині вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 завданої позивачці шкоди необхідно відмовити.

Що стосується позовних вимог позивачки в частині стягнення на її користь втраченої вигоди в розмірі 10000 грн., то вони не підлягають до задоволення, оскільки не були в судовому засіданні доведені належними доказами, а також оригіналами довідок та патенту.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають судові витрати, які складаються із судового збору - 89 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а всього 119 грн., згідно наданих суду квитанцій.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61,79, 84, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8808 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 119 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, із поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: В.М. Скляренко