Справа № 2-1447/10
РІШЕННЯ

іменем України

"11" жовтня 2010 р.Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судці Висоцької Г.А.

при секретарі - Будім І.С.

з участю представника позивача- Мельник І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2010 року позивач ВАТ "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант" в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку у сумі 202500.56 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.05.2009 року відповідачі незаконно заволоділи транспортним засобом "ДЕУ Ланос" д.н.НОМЕР_1, при чому пошкодили його скоївши ДТП. По даному факту була порушена кримінальна справа і 01.04.2010 року Вознесенським міськрайонним судом постановлено вирок.

Позивач зазначив, що транспортний засіб "ДЕУ Ланос", який належав ОСОБА_4, був застрахований у ВАТ "УСК "Дженералі Гарант", тому власник автомобіля отримав страхове відшкодування на суму 19770,56 грн. страхова компанія відшкодувала завдані збиткі, тому має право вимагати повернення їй витрачених коштів винними особами. Позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку матеріальні збитки на суму 19770,56 грн., суму автотоварознавчого дослідження у сум 480 грн., судові витрати по справі у сумі 322,51 грн.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у місцях позбавлення волі, знаходяться відповідно у Вознесенській виправній колонії № 72 та Єнакієвськії виправній колонії № 52.

ОСОБА_1 судом належним чином повідомлений про слухання справи, про що свідчить письмова розписка ( а.с.35) та пояснення про визнання позову ( а.с.36).

Відповідач ОСОБА_2 від отримання копії позову з матеріалами відмовився, про що свідчить акт складений працівниками ВК № 52 (а.с.40), однак відповідно до вимог ч 6, 8ст. 77 ЦПК України вважається повідомленим про слухання справи.

В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2009 року між ОСОБА_4, який є власником автомобіля НОМЕР_2 та ВАТ "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант" укладений поліс № 19Є - 0274163 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності (а.с.4).

22.05.2009 року ОСОБА_4 подав страховій компанії заяву про виплату страхового відшкодування у зв»язку із пошкодженням автомобіля( а.с.9).

Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 01.04.2010 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були визнані винним у вчиненні злочинів, перший за ст.289 ч 3 та ст.. 186 ч 2 КК України , другий за ст. 289 ч 3 та ст. 185 ч 1 КК України, обом призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі ( а.с.46-48).

Відповідно страхового акту № 80457 від 12.10.2009 року розмір збитку завданому автомобілю за страхуванням складає 19770,56 грн., а також 480 грн. за акт дослідження. (а.с.6).

ОСОБА_4 в рахунок пошкодження автомобіля внаслідок противоправних дій третіх осіб ВАТ "УСК "Дженералі Гарант" були виплачені збитки в сумі 19770,56 грн., про що свідчить платіжне доручення № 567 від 13.11.2009 року. (а.с.5).

Згідно платіжного доручення № 1540 від 17.07.2009 року ВАТ "УСК "Дженералі Гарант" сплатило ЧП ОСОБА_5 480 гривень за оплату експертизи щодо дослідження автомобіля ОСОБА_4 ( а.с.5).

Регрес (зворотна вимога) - це право кредитора (регредієнта) вимагати відшкодування шкоди, що виникла в результаті виплати ним сум для виконання обов'язку або з вини боржника (регресата), і обов'язок останнього виконати цю вимогу.

При цьому слід зазначити, що вимоги за основним зобов'язанням і регресним зобов'язанням можуть бути різними, хоча нерідко і збігаються. Регресні вимоги завжди є зворотним стягненням виплаченого, тоді як основне зобов'язання за змістом, у переважній більшості випадків, пов'язане з виплатою боргу, стягненням санкцій, шкоди тощо.

Підставою виплати страхувальнику страхового відшкодування є страховий випадок, тобто дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось пошкодження майна, із володінням та користуванням якого пов'язані майнові інтереси страхувальника, що є об'єктом страхування за укладеним з ним договором.

Право позивача вимагати відшкодування шкоди, що виникла в результаті виплати ним сум для виконання обов'язку або з вини боржника (регресата), походить зі змісту статті 993 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься і в частині 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, згідно з якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, перехід права вимоги від страхувальника до страховика передбачений і статтею 27 ОСОБА_6 України "Про страхування", відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

ОСОБА_6 України "Про страхування" є спеціальною по відношенню до норм ЦК України, які в даному випадку є загальними нормами. Отже, розмір вимоги, що переходить до страховика, дорівнює відповідно до статті 27 ОСОБА_6 України "Про страхування" фактичним затратам, тобто виплаченому страховому відшкодуванню.

При цьому правильність обчислення суми відшкодування підтверджена наявними в матеріалах справи висновками авто товарознавчого дослідження.

Необхідними умовами наявності у страховика права вимоги є вина особи, яка спричинила збитки, тобто відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи винними особами визнані відповідачі, які і мають відшкодовувати спільно завдану шкоду - солідарно, відповідно до ч 1 ст. 1190 ЦК України.

У відповідності до ч 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія 2 "Дженералі Гарант" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку - задовольнити поністю.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ "Українська страхова компанія " Дженералі Гарант" страхове відшкодування в сумі 19770 гривень 56 копійок, вартість авто товарознавчого дослідження 480 гривень, а всього20250( двадцять тисяч двісті»ятдесят) я гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ "Українська страхова компанія " Дженералі Гарант" судові витрати по у сплаті судового збору у розмірі 202.51 грн. та витрати на інформаційно-технічне о забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 322 ( триста двадцять дві) гривні 51 копійка, з кожного по 161( сто шістдесят одній ) грн. 25 коп. всього 20573 (двадцять тисяч п"ятсот сімдесят три) гривні 07 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом 10 діб з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.