Апеляційний суд Кіровоградської області
Рішення

іменем України

27 жовтня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Спірідонової Л.С.

суддів: Чельник О.І., Савченко С.О.

при секретарі - Салабай М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року позивач звернулась у суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні нежилим приміщенням по вул. Базарна Площа, 4 у м. Бобринець шляхом виселення. Зазначила, що вказане приміщення належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину.

23.04.2009року між нею та відповідачами укладено догорів найму (оренди) нежилого приміщення строком на 1 рік, але після закінчення дії договору вони відмовляються його звільнити.

У вересні 2010 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 про визнання договору найму нежитлового приміщення, укладеного

23.04.2009року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, пролонгованим на рік. В обґрунтуванні своїх доводів зазначив, що 10.06.2010 року ним сплачена орендна плата за користування майном, що є предметом даного договору, і вважає цю обставину достатньою підставою для пролонгації договору, а також те, що його протягом одного місяця після закінчення строку договору позивачем не попереджено про закінчення дії договору, тому він вважав його пролонгованим. Просив визнати договір пролонгованим, зобовязати відповідача укласти угоду про поновлення строку дії договору, виконати умови договору в частині не здійснення перешкод у користуванні орендованим майном, здійснити підключення приміщення до енерго- та газопостачання, відшкодувати матеріальну шкоду, завдану неправомірними діями.

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено. Зобовязано ВДВС Бобринецького РУЮ здійснити примусове виселення відповідачів з нежилого приміщення.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційні скарги, просили рішення Бобринецького районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити. ОСОБА_3 ці доводи заперечувала, просила апеляційні скарги відповідачів відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, заслухавши пояснення сторін, колегія судців вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, зобовязання відділу державної виконавчої служби Бобринецького РУЮ здійснити примусове виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з нежилого приміщення, розташованого у м. Бобринець по вул. Базарна площа, 4, та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання договору найму (оренди) нежилого приміщення від 23.04.2009 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, пролонгованим, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_1Б було укладено договір найму (оренди) нежилого приміщення. Відповідно до ч.І ст.793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.2 зазначеної статті нотаріальному посвідченню підлягає договір найму, укладений строком на три роки і більше. Оскільки даний договір укладено строком на один рік таким чином він нотаріальному посвідченню не підлягає.

Пунктом 2 вказаного договору визначено, що договір найму (оренди) укладається сторонами строком на один рік. Сторони погоджуються з тим, що користування наймачем об'єктом нерухомості, переданим за цим договором, після закінчення строку договору найму, без заперечень щодо цього з боку наймодавця протягом одного місяця, є підставою для поновлення договору на відповідний строк та укладення відповідної угоди про це. У разі відчуження наймодавцем переданого в найом (оренду) за цим договором обєктом нерухомості договір зберігає свою чинність, а до нового власника переходять як права так обовязки наймодавця (п.2.2 договору).

Статтею 764 ЦК України передбачено, що у разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Позивач стверджує, що попередила відповідачів про звільнення приміщення до 01.05.2010 року. Проте, зазначене матеріалами справи не підтверджується, позивач посилається як на підставу своїх вимог на акт-попередження від 06.04.2010 року про закінчення строку дії договору. Проте, з матеріалів справи не вбачається, що його було вручено відповідачам в установленому порядку, оскільки відсутні підписи відповідачів. Як пояснила сама позивач у судовому засіданні поштою нею направлено відповідачам цей акт лише у червні місяці 2010 року. Крім того, плата за оренду спірного нежилого приміщення вносилася відповідачами у розмірі, визначеному договором, а саме 1700 грн. безпосередньо позивачці під розписку, про що свідчать розписки позивачки (а.с. 107 ). 01.04.2010 року позивачці було сплачено відповідачами 1700 грн. орендної плати за квітень місяць. Таким чином, позивач прийняла орендну плату за повний місяць, а не до 23.04.2010 року, тобто до закінчення строку дії договору, 10.06.2010 року позивачка отримала 1700 грн. орендної плати за вказане приміщення за травень місяць (а.с. 108).

Таким чином, висновок суду про те, що відповідачів було належним чином попереджено про закінчення строку дії договору, є невірним та не підтверджується матеріалами справи. Відповідачі, починаючи з 23.04.2010 року продовжували орендувати вказане приміщення протягом місяця, а позивач отримувати орендну плату. Факт звернення позивача до суду 12.05.2010 року не може бути доказом того, що відповідачів було повідомлено належним чином про закінчення строку дії договору та наступне вивільнення приміщення відповідачами.

Крім того, в порушення ст.11 ЦПК України суд вийшов за межі позовних вимог, зобовязавши Відділ державної виконавчої служби Бобринецького РУЮ, який не було залучено до участі у справі, здійснити примусове виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з нежилого приміщення, розташованого у м. Бобринець по вул. Базарна площа, 4, чим порушив норми процесуального права, що є обовязковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та відмови у зустрічних позовних вимогах про визнання договору найму (оренди) нежилого приміщення пролонгованим не можна визнати законним та обґрунтованим, тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, оскільки судом обґрунтовано відмовлено відповідачам у задоволенні решти зустрічних позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.764, 793 ЦК України, керуючись ст.ст.218, 304, 307, 309, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, зобовязання відділу державної виконавчої служби Бобринецького РУЮ здійснити примусове виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з нежилого приміщення, розташованого у м. Бобринець по вул. Базарна площа, 4, та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про визнання договору найму (оренди) нежилого приміщення від 23.04.2009 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, пролонгованим на один рік.

Ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати договір найму (оренди) нежилого приміщення, укладений 23 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, пролонгованим на один рік.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Г оловуюча

Судді