overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-2552-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань справу за позовом ОСОБА_1 до сільської ради с.Старі Бабани про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул.Калініна,10, с.Старі Бабани, Уманського району, Черкаської області, посилаючись на те, що ще за життя чоловіка сільською радою с.Старі Бабани їм було виділено земельну ділянку по вул.Калініна, 10 с.Старі Бабани для будівництва житлового будинку. Спільними зусиллями ними було побудовано житловий будинок «А», погріб з шийкою «В», веранду «а», літню кухню «Б», сараї «б», «Г», «Е», убиральню «Д», альтанку «Ж», яму вигрібну ІІ, ганок а-І, козирок аІ, тротуар І, огорожу №1,№5,№6,№8,№9,311, хвіртки №10,№2,№3,№7, ворота №4. Через незнання закону вони проживали в будинку і не знали, що його потрібно здати в експлуатацію та отримати правовстановлюючі документи. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на ? частину вище зазначеного майна. вона фактично прийняла спадщину, доглядає за будинком та веде домашнє господарство. В даний час вона має намір розпорядитися належним їй майном, але не може цього зробити, оскільки має місце самочинне будівництво і тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила суд її позов задовольнити визнати за нею право власності на житловий будинок «А», погріб з шийкою «В», веранду «а», літню кухню «Б», сараї «б», «Г», «Е», убиральню «Д», альтанку «Ж», яму вигрібну ІІ, ганок а-І, козирок аІ, тротуар І, огорожу №1,№5,№6,№8,№9,311, хвіртки №10,№2,№3,№7, ворота №4, які розташовані по вул.Калініна,10, с.Старі Бабани, Уманського району, Черкаської області.

Представник Старобабанівської сільської ради в судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву, згідно якої Старобабанівська сільська рада позов визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, як обґрунтований і документально підтверджений.

На підставі ст.ст. 376, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А», погріб з шийкою «В», веранду «а», літню кухню «Б», сараї «б», «Г», «Е», убиральню «Д», альтанку «Ж», яму вигрібну ІІ, ганок а-І, козирок аІ, тротуар І, огорожу №1,№5,№6,№8,№9,311, хвіртки №10,№2,№3,№7, ворота №4, які розташовані по вул.Калініна,10, с.Старі Бабани, Уманського району, Черкаської області.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення

Головуючий В.С. Прокулевич
Справа №2-0-44-2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого Бобер К.Ф.

народних засідателів Крук Ю.С.

ОСОБА_1

при секретарі Кудлачик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно

цивільну справу за заявою Мирогощанського дитячого будинку-інтернату про визнання особи недієздатною

встановив:

В обгрунтування заяви Мирогощанський дитячий будинок-інтернат покликається на наступні обставини.

ОСОБА_2, який проживає в Мирогощанському дитячому будинку-інтернаті, є інвалідом І групи в зв»язку з важкою розумовою відсталістю. В силу своєї хвороби і психічних вад підопічний не здатний здійснювати свої права та обов'язки, потребує постійного нагляду за ним, перебуває на црвному державному утриманні. Розлад його здоров'я носить хронічний характер, внаслідок чого він не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В зв'язку з чим Мирогощанський дитячий будинок-інтернат просить визнати ОСОБА_2 недієздатним та призначити адміністрацію закладу опікуном над ним.

В судовому засіданні представник Мирогощанського дитячого будинку-інтернату заяву підтримав в повному обсязі, просить її задоволити, визнати ОСОБА_2 недієздатним та призначити адміністрацію закладу опікуном над ним.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.І ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 403 від 04 грудня 2009 року, ОСОБА_2 страждає глибокою розумовою відсталістю, в силу чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, на підставі зібраних та перевірених в суді доказів, суд рахує за можливе визнати ОСОБА_2 недієздатним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,6,57,60,212,215,236,239,241 ІДЛК України, ст. 39 ЦК України, суд

РІШИВ:

Визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, утриманця Мирогощанського дитячого будинку-інтернату.

Встановити опіку над ОСОБА_2, призначивши його опікуном адміністрацію Мирогощанського дитячого будинку-інтернату.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, але якщо апеляційна скарга не буде подана у строк , встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Бобер К.Ф.

Народні засідателі: Крук Ю.С.

ОСОБА_1І
Справа №2-1389-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань справу за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ВАТ КБ «Надра» звернулася з позовом до суду до відповідачів про повернення боргу, посилаючись на те, що між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 13 серпня 2007 року було укладено кредитний договір №136/МК13/2007-840 за яким відповідачці надавався кредит в сумі 20000 гривень строком по 16.08.2010 року. В якості забезпечення виконання зобов?язання відповідачем ОСОБА_1 щодо погашення кредиту 13.08.2007 року укладено договір поруки з ОСОБА_2. В зв?язку з неналежним виконанням умов повернення кредиту, станом на 1.04.2010 року заборгованість становить 15165,58 дол.США. На неодноразові звернення про повернення кредиту відповідачі не реагують, а тому виникла необхідність звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити та стягнути з відповідачів на користь ВАТ КБ «Надра» кошти в сумі 15165,58 дол.США., що еквівалентно 120188 гривень 73 копійки.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без їх участі за наявними матеріалами. Представник позивача не заперечувала проти такого розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно не виконують умов кредитного договору, на всі звернення позивача до них не звертають уваги.

На підставі ст.ст. 16, 526, 553, 554, 555, 615, 623, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» на відшкодування боргу 120188 (сто двадцять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 73 копійки - солідарно.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» судові витрати по 660 гривень 94 копійки з кожного.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами до Уманського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд, протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий В.С. Прокулевич
Справа №2-0-23-2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого Бобер К.Ф.

народних засідателів Крук Ю.С.

ОСОБА_1

при секретарі Кудлачик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно

цивільну справу за заявою Мирогощанського дитячого будинку-інтернату про визнання особи недієздатною

встановив:

В обгрунтування заяви Мирогощанський дитячий будинок-інтернат покликається на наступні обставини.

ОСОБА_2, який проживає в Мирогощанському дитячому будинку-інтернаті, є інвалідом дитинства в зв»язку з помірною розумовою відсталістю. В силу своєї хвороби і психічних вад підопічний не здатний здійснювати свої права та обов'язки, потребує постійного нагляду за ним, перебуває на повному державному утриманні. Розлад його здоров'я носить хронічний характер, внаслідок чого він не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В зв'язку з чим Мирогощанський дитячий будинок-інтернат просить визнати ОСОБА_2 недієздатним та призначити адміністрацію закладу опікуном над ним.

В судовому засіданні представник Мирогощанського дитячого будинку-інтернату заяву підтримав в повному обсязі, просить її задоволити, визнати ОСОБА_2 недієздатним та призначити адміністрацію закладу опікуном над ним.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.І ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 406 від 04 грудня 2009 року, ОСОБА_2 страждає глибокою розумовою відсталістю, в силу чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, на підставі зібраних та перевірених в суді доказів, суд рахує за можливе визнати ОСОБА_2 недієздатним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,6,57,60,212,215,236,239,241 ЩІК України, ст. 39 ЦК України, суд

РІШИВ:

Визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, утриманця Мирогощанського дитячого будинку-інтернату.

Встановити опіку над ОСОБА_2, призначивши його опікуном адміністрацію Мирогощанського дитячого будинку-інтернату.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, але якщо апеляційна скарга не буде подана у строк , встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Бобер К.Ф.

Народні засідателі Крук Ю.С.

ОСОБА_1
Справа №2-2415-10
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.
при секретарі Крисюк Л.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань справу за позовом кредитної спілки «Злагода» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без їх участі за наявними матеріалами. Представник позивача не заперечувала проти такого розгляду справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов кредитної спілки «Злагода» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно не виконують умов кредитного договору, на всі звернення позивача до них не звертають уваги.
На підставі ст.ст. 16, 526, 553, 554, 555, 615, 623, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Злагода» судові витрати по 142 гривні 91 копійка з кожного.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами до Уманського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд, протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий .
Справа №2о-83-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, посилаючись на те, що 18 січня 1986 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та прийняла його прізвище. 11 листопада 1988 року у них народився син ОСОБА_3, який 6 лютого 2005 року помер. Після смерті сина чоловік став зловживати спиртними напоями та влаштовувати в хаті сварки, так як вони жили в її будинку вона вигнала чоловіка та розлучилася з ним. Через деякий час вони помирилися та стали знову проживати як одна сім?я та вести спільне господарство, але шлюб більше не реєстрували. Після смерті сина здоров?я чоловіка дуже підірвалось і він 22 січня 2010 року помер і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розташованого на території Громівської сільської ради. Для оформлення спадщини їй як спадкоємцю четвертої черги, необхідно встановити, що вони проживали однією сімєю і тому вона змушена звернутись з даною заявою до суду.

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву і просила вимоги викладені в заяві задовольнити, посилаючись на те, що вони дійсно проживали з ОСОБА_2 в її будинку, вели спільне господарство та побут.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, попередньо надавши довідку, згідно якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували в законному шлюбі з 1986 року по 1997 рік, але після розлучення з 1997 року по день смерті ОСОБА_2 продовжували проживати разом та заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, як обґрунтована і документально підтверджена. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сімєю, мали спільний побут та господарство.

На підставі п.5 ст. 234, п.5 ст. 256 ЦПК України, ст.3 СК України, керуючись ст.ст.10, 60,208,209,212-215, 256 259, 1264 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала однією сімєю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 22 січня 2010 року.

Рішення суду може бути оскарженне до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд. протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий В.С. Прокулевич
Справа №22-ц-412/10 Суддя-доповідач - Шевченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Білецького О.М., Шевченка В.А,.

при секретарі - Чуприні В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Конотопська міська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування частково недійсним та визнання права власності на 1/5 частину домоволодіння,

встановила:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2009 року в позові ОСОБА_1А, та ОСОБА_3 відмовлено,

В апеляційній скарзі позивачка, яку на стадії апеляційного розгляду справи залучено як правонаступника померлого ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та незаконність рішення, просить його скасуваїи і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставі договору дарування від 21 квітня 2008 року відповідачка є власником 2/5 частин житлового будинку під номером 13 по вул. Спортивній у м. Конотопі, які раніше належали її батьку ОСОБА_4 (а. с. 23), померлому 27 червня 2008 року (а. с. 6).

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 окремо від ОСОБА_4 в належній йому частині будинку і проведення в ній ремонту не може бути підставою для визнання за ними права власності на це майно, оскільки ст. 17 Закону «Про власність», який діяв раніше передбачалося, що право спільної сумісної власності виникало лише щодо майна, придбаного внаслідок спільної праці членів сім'ї, якщо інше не встановлювалося письмовою угодою між ними.

Допустимих же засобів доказування відносно укладення такої угоди про створення спільної власності на спірне майно між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 чи ОСОБА_3 останні всупереч з вимогами ст. ст. 59, 60 ЦПК не надали.

Доказів відносно укладення між вказаними особами у встановленій законом формі угод відносно переходу прав власності на частину будинку, про який іде мова, від ОСОБА_4 до позивачів теж не надано.

Тому з огляду на положення і ЦК України, з мотивів, викладених у рішенні, заявлені вимоги є безпідставними.

Інших вимог, у тому числі й щодо відшкодування вартості затрат на ремонт будинку зе заявлялося, у зв'язку з чим це питання не було предметом судового розгляду в даній справи.

Таким чином, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вилки заявлених у суді першої інстанції, колегія приходить до висновку, що суд ухвалив його з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Конотопської міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2009 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -
Комінтернівський районний суд м. Харкова
СУДОВИЙ НАКАЗ
Провадження № 2-н-1696/2010 Справа № 2-н-1696/2010
20 грудня 2010 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Курганникова О.А., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в сумі 4304 грн. 73 коп. з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.
Встановлено, що в порушення вимог п. З ст. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 та п. 18 ч. 1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, відповідно до яких боржники не сплачують в повному обсязі за надані послуги водовідведення, внаслідок чого за період з 01.02.2006 року по 31.10.2010 року утворилась заборгованість в сумі 4304 грн. 73 коп.
Згідно положень ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Керуючись ст.ст. 96, 102, 103, 104 ЦПК України, ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, -
Суддя О.А. Курганникова
Згідно зі ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Судовий наказ набув чинності ___ ________________ 2010 року
Судовий наказ виданий «____»_________________________2010 року .
Суддя: ОСОБА_5
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судого наказу на виконанняПовне найменування усанови, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до ВДВС чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації / з прикладанням печатки/
Строк пред'явлення судового наказу до виконання 1 рік
Інші відмітки _______________________________________