Справа №2-130-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна та встановлення факту проживання без шлюбу однією сімєю та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл майна та встановлення факту проживання без шлюбу однією сімєю, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 1999 року до 17 жовтня 2005 року, а без реєстрації шлюбу до 16 липня 2009 року. Від спільного життя є син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання ними було придбано житловий будинок розташований по вул.Л.українки,14, м.Умань, а також транспортний засіб «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 2002 року випуску. Оскільки відповідач заперечує ту обставину, що вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу і добровільно розділити спільно нажите майно вони не можуть, а тому вона змушена звернутись з позовом до суду.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 не визнав та звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання її особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивачка-відповідачка у спірному житловому будинку по вул.Л.Українки,14, м.Умань, Черкаської області, який належить йому на праві особистої, приватної власності хоча і була зареєстрована, але ніколи не проживала.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала, зустрічний позов ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб в 1999 році, жили однією сімєю майже 10 років. 16.07.2009 року вони з відповідачем розлучилися. Все майно вони купували разом з відповідачем за спільні кошти, перебуваючи в шлюбі. Тому вона має право на половину всього майна подружжя. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 16.07.2009 року. Коли вона звернулася до суду з позовом про розлучення в 2009 року, то відповідач надав суду рішення суду про розлучення від 2005 року. Дійсно у 2005 році вона зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, суд дав їм тоді термін для примирення строком на один місяць, вони примирилися, продовжували жити однією сімєю, рішення про розірвання шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу не отримували. 17.10.2005 року вона була присутня у судовому засіданні, коли їм дали строк на примирення. Вони з відповідачем жили однією сімєю з 1999 року до 16.07.2009 року і разом придбали спірний будинок в 2008 році, разом придбали спірний автомобіль у 2006 році на спільні кошти. Після придбання будинку вона постійно проживала в ньому до вересня 2009 року. У них раніше була квартира, яку вони купили в 2004 році, у 2008 році вони продали дану квартиру і за ці кошти купили будинок. Вони проживали разом з ОСОБА_3 у спірному будинку, разом робили ремонт, вели спільне господарство.

Просила суд її позов задоволити, ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, розташованого по вулиці Лесі Українки 14, міста Умані, а також на ? частину автомобіля НОМЕР_2 2002 року випуску, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що вони з позивачкою зареєстрували шлюб в 1999 році, у 2005 році вони розлучилися. Спірний автомобіль був придбаний в травні 2007 року, спірний будинок був придбаний у вересні 2008 року. У 2000 році у них з відповідачкою народилася дитина. Дійсно в 2004 році під час перебування в шлюбі вони з позивачкою купили квартиру за гроші, які йому дали його батьки в сумі 4000 доларів США, а також він брав кредит в банку. У 2005 році вони з позивачкою розлучилися, перестали вести спільне господарство. У 2009 році при розгляді справи про розірвання шлюбу, позивачка підтвердила, що вони не живуть однією сімєю вже чотири роки. Після розлучення в 2005 році він рішення суду не брав, відмітку в паспорті про те, що вони розлучилися, не ставив. З 2005 року позивачка періодично проживала - навідувалась у спірний будинок з дитиною, інколи ночувала в окремій кімнаті, він думав що вони ще зможуть порозумітися. При оформленні договору купівлі-продажу спірного будинку, позивачка давала формально свою письмову згоду у нотаріуса на придбання ним будинку, в звязку з тим, що він не мав свідоцтва про розлучення і в паспорті не було відмітки про те, що вони розлучені. Позивачка не приймала участі у проведенні ремонтних робіт спірного будинку і не надавала матеріальної допомоги, не купувала будівельних матеріалів. Яким чином позивачка зареєструвалась у спірному будинку без його згоди, як власника, йому не відомо. Про те, що позивачка зареєстрована в спірному будинку, він дізнався при розгляді судом даної справи. Факт реєстрації в спірному будинку позивачки він не оспорював.

Просив суд відмовити позивачці в задоволенні її позову, його позов задовольнити та визнати позивачку-відповідачку, такою, що втратила право проживання в будинку по вул.Л.Українки,14 м.Умань.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 суду пояснили, що дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, жили однією сімєю в будинку по вул.Л.Українки.14 м.Умані, який купили разом, вели спільне господарство і мали відповідні обов?язки чоловіка та дружини.

Свідок ОСОБА_11, голова квартального комітету №17 м.Умань, суду пояснив, що дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жили однією сімєю в будинку по вул.Л.Українки.14. м.Умані, який купили разом і, вели спільне господарство. Довідку від 21.11.2010 року про те, що ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, він видав ОСОБА_3 на того просьбу, та зі слів ОСОБА_3. Акт від 21.11.2010 року про те, що ОСОБА_2 зареєстрована але не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 3 вересня 2008 року по 21 листопада 2009 року, він також видав ОСОБА_3 на того просьбу, який приніс йому цей акт з підписами сусідів. Перевірку, чи вказане в акті відповідає дійсності, він не проводив.

Свідок ОСОБА_12, який працює керуючим відділенням філії «Полтавська дирекція» АТ «ІНДЕКС-БАНК» в м.Умань, суду пояснив, що ОСОБА_2 04.02.2009 року у відділенні філії «Полтавська дирекція» АТ «ІНДЕКС-БАНК» в м.Умань отримала кредит в сумі 11000 гривень для ремонту будинку в м.Умань по вул.Л.Українки,14.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сімєю не проживали більше пів року, спільного господарства не вели, ОСОБА_2 приходила до будинку по вул.Л.Українки,14, м.Умані з сином лише декілька разів, щоб вони зустрілися з батьком.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 оскільки вважає їх покази не правдивими і такими, що направлені на укриття істини по справі, та не визнає як докази по справі надані відповідачем для підтвердження заявленого ним позову - довідку від 21.11.2010 року про те, що ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 від 21.11.2010 року про те, що ОСОБА_2 зареєстрована але не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 3 вересня 2008 року по 21 листопада 2009 року, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_11, голови квартального комітету №17 м.Умань, який їх видавав і підписував, вказані дані не відповідають дійсності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_17 про розподіл майна та встановлення факту проживання без шлюбу однією сімєю підлягає до задоволення, як обґрунтований і документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 1999 року до 17 жовтня 2005 року, а без реєстрації шлюбу до 16 липня 2009 року. За час спільного проживання сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок розташований по вул.Л.Українки,14, м.Умань, а також автомобіль НОМЕР_3 2002 року випуску, які зареєстровані на ОСОБА_3, що крім показів свідків ОСОБА_18, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, також підтверджується:

- особливою відміткою у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3 2002 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_3, де в графі «Особливою відміткою» вказано - Має право керувати ОСОБА_2 (а.с.-10);

- довідкою приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_19 від 20 липня 2009 року, згідно якої 03 вересня 2008 року «Від ОСОБА_2 була отримана заява про дачу згоди чоловікові ОСОБА_3 на купівлю житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в місті Умань Черкаської області, вул. вул.Л.Українки,14, за 100000 гривень(а.с.-69);

- довідкою відділення філії «Полтавська дирекція» АТ «ІНДЕКС-БАНК» в м.Умань згідно якої, ОСОБА_2 04.02.2009 року у відділенні філії «Полтавська дирекція» АТ «ІНДЕКС-БАНК» в м.Умань отримала кредит в сумі 11000 гривень для ремонту будинку в м.Умань по вул.Л.Українки,14 (а.с.-71);

- Договором купівлі-продажу житлового будинку №14 по вул.Л.Українки,14, м.Умань від 03 вересня 2008 року укладеного між ОСОБА_20 та ОСОБА_3, де в ч.2 п.1.6 вказано що «Згода іншого із подружжя Покупця на укладення цього договору отримана у встановленому законом порядку»(а.с.-7);

- даними паспорта Громадянина України ОСОБА_2 НЕ 020177 від 13 березня 2002 року з якого вбачається, що вона зареєстрована в будинку №14 по вул.Л.Українки,14, м.Умань 03 вересня 2008 року, тобто в день купівлі будинку(а.с.3).

Враховуючи вищевикладені підстави суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №14 по вул.Л.Українки, в м.Умань не підлягає до задоволення, як необґрунтований та такий що безпідставно заявлений.

На підставі ст.ст. 60, 69, 70, 71, 74 СК України, ст.ст. 256-269 ЦПК України, ст.71 ЖК України, ст.ст. 368, 386 ЦК України керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проживали однією сімєю без шлюбу з 27 жовтня 2005 року по 10 липня 2009 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину спільно нажитого майна, а саме на ? частину житлового будинку №14 з надвірними спорудами, розташованого вул.Л.Українки, м.Умань та на ? частину автомобіля НОМЕР_3 2002 року випуску, які зареєстровані на ОСОБА_3.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати при зверненні до суду в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 11 копійок (судовий збір в сумі 1012 гривень 11 копійок, витрати на ІТЗ в розмірі 120 гривень 00 копійок).

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд.

Головуючий .