Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-1669/10
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Калита Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач зазначав, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.11.1994 року Фондом комунального майна Броварського міськвиконкому батькам позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 50,9 кв.м.

18.03.2006 року померла рідна матір позивача ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно ? частина квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 були батько позивача ОСОБА_3 та рідна сестра позивача ОСОБА_2, які фактично прийняли спадщину в рівних частинах. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.

05.07.2009 року помер рідний батько позивача ОСОБА_3 після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру.

В установлений законом шестимісячний термін, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 звернулись до Броварської міської нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Проте, нотаріальною конторою було відмовлено у оформленні свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, в звязку з тим, що не були виділені (визначені) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В ч. 2 ст. 370 ЦК України зазначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду.

Будь-якої домовленості або рішення суду не було. Таким чином, частки батьків позивача, які були власниками квартири на праві спільної сумісної власності, були рівними, і кожний співвласник мав право власності у розмірі ? частини вищезазначеної квартири.

Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_3, який помер 05.07.2009 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, пояснила, що вона прописана в спадковій квартирі. Після смерті матері до нотаріальної контори не зверталась, а вже після смерті батька разом з братом звернулись із заявами до Броварської міської нотаріальної контори. З позивачем домовились, що дача залишиться їй, а квартира йому. Проте, нотконторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, в звязку з тим, що не були визначені спадкові частки. Просила задовольнити позов в повному обємі.

В судове засідання представник третьої особи Броварської міської державної нотаріальної контори не зявився, надали суду заяву, в якій просили слухати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.11.1994 року Фондом комунального майна Броварського міськвиконкому батькам позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 50,9 кв.м. (а.с.13).

18.03.2006 року померла рідна матір позивача ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно ? частина квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 були батько позивача ОСОБА_3 та рідна сестра позивача ОСОБА_2, які фактично прийняли спадщину в рівних частинах. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.

05.07.2009 року помер рідний батько позивача ОСОБА_3 після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру.

В установлений законом шестимісячний термін, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 звернулись до Броварської міської державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Проте, нотаріальною конторою було відмовлено у оформленні свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, в звязку з тим, що не були виділені (визначені) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В ч. 2 ст. 370 ЦК України зазначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду.

Будь-якої домовленості або рішення суду не було. Таким чином, частки батьків позивача, які були власниками квартири на праві спільної сумісної власності, були рівними, і кожний співвласник мав право власності у розмірі ? частини вищезазначеної квартири.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про визнання права власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2, після смерті батька ОСОБА_3, який помер 05.07.2009 року.

Керуючись ст. ст. 328, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 214-215 ЦПК України суд,

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 05.07.2009 року.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів, апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.С. Сердинський