Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2- 8343/2010
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

( заочне )

02 березня 2010року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

03.12.2009р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 24.03.1973р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у АНД відділі РАГС м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з квітня 1995р., а проживають окремо з липня 2009р., коли позивачка переїхала жити у село. Причиною припинення шлюбних відносин стали, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрата почуття любові та поваги, через що виникали конфлікти та скандали. Крім того, негативно на подружні стосунки впливало те, що відповідач застосовував до позивачки фізичну силу. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, проживають окремо. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила не надавати строк на примирення, шлюб розірвати та винести по справі заочне рішення в судовому засіданні за її відсутності про що надала суду відповідну заяву.

Відповідач ані в попереднє судове засідання, призначене на 20.01.2010р., ані в судове засідання 02.03.2010р. не зявився, про час і дату засідань був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення та розписка, про причини не явки суд не сповістив.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та винести по справі заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрату почуття любові та поваги, застосування з боку відповідача до позивачки фізичної сили, в звязку з чим в родині виникали конфлікти та сварки. На даний час сторони проживають окремо, у них роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть. Сторони не підтримують подружніх відносин з квітня 1995р.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені більше чотирнадцяти років тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач будучи повідомлений належним чином про дату та час слухання справи будь-якої заяви про незгоду з позовом або про надання строку на примирення суду не надав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 8, 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.03.1973р. в АНД відділі РАГС м. Дніпропетровська під актовим записом № 408 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що не мають неповнолітніх дітей - розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС у доход держави з ОСОБА_2 - 17 грн., звільнивши ОСОБА_1 від несення судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Н.В.Ткаченко