Справа №22-ц-167/10 Суддя-доповідач - Лузан
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Лузан Л.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 09.12.2009 року. позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23664 грн. грошового боргу з врахуванням індексу інфляції, 38 грн. 18 коп. річних від простроченої суми, 235 грн. повернення судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про зміну рішення суду в частині стягнення основної суми боргу з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 13.07.2009 р. сторони уклали договір позики, згідно з умовами якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 23 500 грн., в підтвердження чого боржник дав відповідну розписку (а.с. 4) та в якій зобовязався повернути гроші частками, а саме : 4000 грн. у липні 2009 р., 4000 грн. у серпні 2009р., 4000 грн. у вересні 2009 р., 4000 грн. у жовтні 2009 р., 4000 грн. у листопаді 2009 р., 3500 грн. у грудні 2009 р.

В подальшому ОСОБА_1 свої зобовязання за договором позики не виконав та отримані в борг гроші не повернув.

Не оспорюючи названих обставин, ОСОБА_1 посилається в апеляційній скаргі на незаконність рішення суду в тій його частині, що суд не дав належної оцінки домовленості сторін про те, що строк виконання зобовязання був визначений у договорі місяцями та що на час постановлення рішення строк зобовязання по останньому платежу не наступив.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по договору позики, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про обґрунтованість позову та про необхідність дострокового стягнення частини позики, що залишилася.

Стаття 1050 ЦК України передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики, та не обмежує це право згодою позичальника на дострокове розірвання договору, як про це зазначає ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги й той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції наступив строк повернення останнього платежу за договором позики.

При розгляді даної справи місцевий суд зясував та перевірив доводи та заперечення кожної сторони і обґрунтував висновки, вказані в рішенні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення.

Керуючись с ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 грудня 2009 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -