Справа 2-428/10
Номер провадження 2-428/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про

стягнення шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, посилаючись на наступні обставини.

Позивачка на підставі договору купівлі-продажу являється власницею нежитлового приміщення першого поверху гуртожитку ВАТ «Будівельник - 5», загальною площею 164,4 кв.м., що знаходяться в м. Рахів, по вул. Харківській, №2 Закарпатської області. В даному приміщенні нею відкритий бар «Меркурій», який знаходився в належному стані, в ньому був зроблений капітальний ремонт. Однак, 4 жовтня 2009 року, вищевказаний бар було затоплено, через халатність жителів, які проживають над баром, а саме з вини сім'ї ОСОБА_2, дане стверджується актами обстеження, які додано до матеріалів позовної заяви. Внаслідок даного затоплення знищено стелю бару, замочені холодильники та світильники. Вартість відновлювального ремонту бару, відповідно до Локального кошторису № 2-1-1 становить 5557 грн., які складаються з 3412 грн. кошторисної вартості будівельних робіт та 2145 грн. кошторисної заробітної плати. Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати шкоду, яку завдано майну позивачки, тому вона просила суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в її користь 5557 гривень шкоди та стягнути з відповідача сплачені при подачі позову до суду судові витрати в сумі 65 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

В судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснивши, що 4 жовтня 2009 року відповідач затопив "її бар, а також житлову квартиру, що знаходиться на другому поверсі, тобто над баром. Такі затоплення сталися також в листопаді 2009 року та в лютому 2010 року. Внаслідок затоплення знищився євроремонт в приміщенні бару, замочило електрику. За таких обставин просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, показав, що він живе на третьому поверсі, а позивачка на першому. По стінах бару текла вода не з його квартири, оскільки в його квартирі було сухо, думає, що вода затікала по стояку. Вважає позов безпідставним, необгрунтованим та недоведеним, просить в позові відмовити через відсутність його вини у спричиненні шкоди затопленням приміщення.

Свідок ОСОБА_3 по суті справи пояснила, що проживає в даному гуртожитку на другому поверсі і в жовтні 2009 року до неї в квартиру постукали працівники бару з приводу того, що вона затоплює бар. Однак в її квартирі було сухо, хіба що на кухні трішки текло. Вони пішли на третій поверх, до квартири ОСОБА_2, але їм ніхто не відчинив двері, лише дівчина вигукнула, що не може відчинити двері, оскільки купається. На четвертому поверсі їм також ніхто не відчинив двері.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що працює барменом згаданого бару, який постійно хтось затоплює. Зі слів самої позивачки та ОСОБА_3, відомо, що затоплює бар позивачки ОСОБА_2 Однак вони ходили до нього і в його квартирі було сухо.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він являється головою ОЖБК «Імпульс». З 2005 року ним зібрана вся технічна документація даного гуртожитка. Вважає, що не можна затопити перший поверх не затопивши другий. Обстеження ніякі не проводились. ОСОБА_1, коли робила димоход, розбила шифер, можливо під час цього щось було пошкоджено і тече звідти. Каналізаційні труби в квартирі ОСОБА_2 нові і з них не може витікати вода.

Свідок ОСОБА_6 по суті спору пояснила, що працює у вказаному барі. В барі по стелі постійно тече холодна вода, хто затоплює не знає.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши пояснення свідків, матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 жовтня 1998 року, власником вбудованого нежилого приміщення першого поверху гуртожитку ВАТ «Будівельник -5», що знаходиться в м.Рахів по вул. Харківській, 2 є позивачка, ОСОБА_1.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми закону складовими елементами підстави цивільно- правової відповідальності за заподіяння шкоди є: саме шкода; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність особи, яка її завдала; причинний зв'язок між ними. Вказані обставини мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо даних обставин у сторін виник спір, тому вони підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що 07.10.2009 року комісією у складі начальника абонентної служби, інспектора ВУЖКГ, майстра водопровідної мережі оглянуте приміщення бару «Меркурій» розташованого по вул. Харківська, 2 в м. Рахів. За результатами огляду складено акт, в якому вказано, що приблизно з 6 жовтня 2009 року, в нічний час пройшов витік холодної води з кімнати ОСОБА_7, що призвело до затоплення бару «Меркурій». Після цього, актом обстеження від 3 листопада 2009 року встановлено, що повторно пройшов витік холодної води з другого поверху, з кімнати, де мешкає ОСОБА_3, що призвело до затоплення приміщення бару «Меркурій». Зі слів мешканців будинку витік води постійно йде від мешканця третього поверху ОСОБА_2 із-за неякісної каналізаційної мережі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на це суд не може прийняти як доказ вини відповідача в затопленні приміщення бару позивачки зазначені акти, оскільки в них відсутні достовірні дані, що затоплення сталося саме з вини відповідача, ОСОБА_2, а такі грунтуються виключно на припущеннях. При цьому комісією встановлено сам факт затоплення згаданого нежилого приміщення, а не вину відповідача. Особи, які на думку комісії винні у затопленні приміщення, комісією жодного разу не опитувалися, приміщення квартири відповідача, з якої на їх думку проходить систематичний витік води, не досліджувалися, що на думку суду виключає пряму вину відповідача.

Поряд з цим судом не заперечується сам факт затоплення приміщення бару позивачки, так як підтверджений фотознімками, актом від 5 жовтня 2009 року та показами свідків, допитаних в процесі розгляду справи, з пояснень яких вбачається що дійсно мало місце затоплення приміщення, належного позивачці, шляхом постійного витоку холодної води по стелі бару, та припущення про те, що протікає вода саме з квартири відповідача.

Разом з тим, у ході судового засідання з показів позивачки та її свідків виникла суперечність доказів у тій частині, що сама позивачка та свідок ОСОБА_3 стверджували, що затоплення сталося з вини неповнолітньої дочки відповідача, яка нібито приймала ванну. Натомість всіма іншими доказами доводиться витік холодної води. Дана суперечність не усунута позивачкою, а судом піддається сумніву можливість прийняття ванни неповнолітньою дитиною у холодній воді.

Позивачкою, ОСОБА_1 на доведення суми завданих їй збитків, надана суду кошторисна документація на ремонт приміщення бару «Меркурій», що знаходиться в м.Рахів по вул. Харківська, 2. Разом з тим, вона не надала суду доказів про те, що вказану суму вона потратила на ремонтні роботи, тобто понесла фактичні витрати, які би підлягали відшкодуванню винною особою. Наявність лише самої кошторисної документації свідчить лише про можливі очікувані витрати позивачки. Крім того з вказаного кошторису не вбачається, яким підприємством чи якою особою виконана кошторисна документація, наявність у виконавця кошторисної документації ліцензії на можливість проводити роботи щодо визначення суми матеріальних збитків, також документація не затверджена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки одним із засобів доказування відповідно ч. 2 ст. 57 ЦПК України є висновок експерта, а також акт виконаних робіт, квитанції, чеки, ордера чи інші документи, які підтверджують отримання коштів виконавцем робіт від замовника, на підставі яких позивачем може бути доведена сума збитків, суд вважає, що кошторисна документація надана позивачкою є недопустимим доказом, а тому й не може бути прийнята як доказ по справі.

Позивачка не довела свого позову належними доказами, що є її обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз'яснював позивачці її права та обов'язки.

Таким чином, враховуючи те, що позивачкою не доведено в судовому засіданні, що з вини відповідача сталося залиття приміщення її бару, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо стягнення судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки їй в позові відмовлено.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 10, 11,15, 57- 60, 88, 212- 215, 223 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди відмовити вцілому.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення суду і поданням після цього протягом 20 - ти днів апеляційної скарги, з подачею її до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Бліщ О.Б.