Справа №2-1330/10
23 квітня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Лимар О.Ф.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з об-меженою відповідальністю „Юрдана, діючи від імені та в інтересах закритого акціонерного товариства Української інноваційної страхової компанії „Інвестсервіс, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самос-тійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3, про стягнення витрат на ви-плату страхового відшкодування,
В березні 2010 року ТОВ „Юрдана, діючи від імені та в інтересах ЗАТ УІСК „Інвестсервіс, звернулось до суду з вказаним позовом: просило стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати на виплату страхового від-шкодування у розмірі 5969 гривень 10 копійок, витрати на сплату судового збору у розмірі 59 гривень 69 копійок та витрати на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зменшила розмір позовних вимог: просить стяг-нути з ОСОБА_2 витрати на виплату страхового відшкодування у розмірі 4649 гривень 10 копійок.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до позову він суд не повідомив.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась також, про своє ставлення до позову вона суд не повідомила.
Представник позивача ОСОБА_1 не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд справи, про що у судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу.
Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 3 липня 2007 року ОСОБА_4 уклала з ЗАТ УІСК „Інвестсервіс договір добро-вільного страхування №100234-016-07-21-50 (а.с.8). За умовами цього договору позивач зобовязався виплатити ОСОБА_4 страхове відшкодування у разі пошкодження її автомобіля марки „Daewoo nexia donc, номерний знак НОМЕР_1.
8 вересня 2007 року приблизно о 20 годині 10 хвилин в м. Києві на бульварі Дружби народів сталась дорож-ньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_4 зазнав пошкоджень. Вартість ремонту авто-мобіля становить 5969 гривень 10 копійок. Достовірність цих обставин підтверджується копією довідки інспектора дізнання ВДАІ РУ ГУ МВС України в м. Києві від 13 вересня 2007 року (а.с.6), копією огляду транспортного засобу від 28 вересня 2007 року (а.с.18) та копією звіту про оцінку автомобіля від 1 жовтня 2007 року (а.с.9-14).
У відповідності до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України „Про страхування до страховика, який ви-платив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки.
Судом встановлено, що у виконання договору добровільного страхування наземного транспорту ЗАТ УІСК „Інвестсервіс виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 4649 гривень 10 копійок. Це підтверд-жується копією видаткового касового ордеру №1154 від 6 листопада 2007 року (а.с.21). З копії постанови судді Бо-риспільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2007 року (а.с.7) вбачається, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є відповідач ОСОБА_2, який в порушення а.13.1 ПДР не витримав безпечну дистанцію, тому здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_4
З огляду на це, суд вважає, що до ЗАТ УІСК „Інвестсервіс перейшло право вимагати від ОСОБА_2 ком-пенсації витрат на виплату страхового відшкодування у розмірі 4649 гривень 10 копійок.
Разом з тим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази, з яких би вбачалось, що відповідач сплатив ЗАТ УІСК „Інвестсервіс ці грошові кошти. Тому для відновлення порушеного права суд вважає необхідним примусово стягнути з ОСОБА_2 на користь ЗАТ УІСК „Інвестсервіс витрати на виплату страхового відшкодування у роз-мірі 4649 гривень 10 копійок.
Крім того, у відповідності до ч.1, ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та ви-трат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.88 цього ж Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
З платіжних доручень №5718 та №6719 від 26 січня 2010 року (а.с.1, 2) вбачається, що при предявленні позову ЗАТ УІСК „Інвестсервіс сплатило судовий збір у розмірі 59 гривень 69 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Позов ЗАТ УІСК „Інвестсервіс задоволений повніс-тю. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 59 гривень 69 копійок та витрати на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.
Керуючись ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України „Про страхування, ч.1, ч.3 ст.79, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 та ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, ст.218 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю „Юрдана, діючи від імені та в інтересах закритого акціо-нерного товариства Української інноваційної страхової компанії „Інвестсервіс, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4, про стягнення витрат на виплату страхового відшкодування, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь закритого акціонерного товариства Української іннова-ційної страхової компанії „Інвестсервіс витрати на виплату страхового відшкодування у розмірі 4649 гривень 10 ко-пійок, витрати на сплату судового збору у розмірі 59 гривень 69 копійок та витрати на оплату витрат на інформацій-но-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в загальному порядку: до апеляційного суду шляхом по-дачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з часу оголошення заочного рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, або у порядку, передбаченому в ч.4 ст.295 ЦПК України.
Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення в суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуває право оскар-жити заочне рішення в апеляційний суд у загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5