Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого-судді Полубан М.П.
при секретарі Філіповій В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля » про стягнення моральної шкоди, внаслідок професійного захворювання на виробництві
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 ( сто тисяч ) гривень.
На обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 19.07.1984 р. по 16.06.2009 р. він працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем на шахті ім. М.І. Сташкова
Згідно висновку МСЕК від 22.02.2010 р. № 017170 , серії 10 ААА йому було встановлено 65 % сукупно стійкої втрати професійної працездатності та 3-ю групу інвалідності , йому протипоказана важка фізична праця , праця в підземних умовах.
Вважає , що він має право на відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоров'я .
Позивач також вважає , що факт заподіяння моральної шкоди наявний, тому що він втратив професійну працездатність, не витримує навіть легких фізичних навантажень , фізичний біль, душевні страждання, викликані наслідками професійного захворювання стали невід'ємною частиною його існування , він змушений постійно приймати ліки, часто перебуває на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, відчуває постійні болі в суглобах, неспокійний сон, нервозність та дратівливість, не в змозі займатись звичними справами по господарству, втратив впевненість у майбутньому, в наслідок цього постійно перебуває у депресійному стані. Захворювання порушило і змінило його звичний спосіб життя .
Відповідно до ст.23 ЦК України , ст.. 237-1 КЗпП України позивач визначив моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень .
В судове засідання позивач не з'явився , надав суду заяву в якій просить слухати справу в письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився , надав суду з проханням слухати справу в його відсутність , з урахуванням заперечень наданих суду відповідачем. Позов не визнають , просять відмовити в задоволенні.
Вивчивши заяви сторін , матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено , що позивачу дійсно завдана стійка втрата працездатності у зв'язку з професійним захворюванням , визначена третя група інвалідності наявність яких МСЕК вперше встановлена 22.02.2009 р.
Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.
Сукупність наданих позивачем і досліджених судом доказів: трудова книжка позивача , акт розслідування професійного захворювання від 22.01.2010 р., виписки із амбулаторної картки позивача , довідки МСЕК , виписки із історії хвороби , пояснення представника позивача та представника відповідача, який не оспорює ні один із указаних письмових доказів, підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди професійним захворюванням, у зв'язку з яким МСЕК встановила позивачу втрату 65 % професійної працездатності , безстроково .
Суд не приймає довід представника відповідача про те , що для визнання факту завдання позивачу моральної шкоди необхідно висновок МСЕК про наявність заподіяння такої шкоди позивачу, оскільки такий висновок МСЕК необхідний у разі відсутності стійкої втрати працездатності, а позивачу завдана стійка втрата працездатності, наявність якої у зв'язку із професійним захворюванням МСЕК вперше встановлена 22.01.2010 року у розмірі 65 % , безстроково .
Також суд вважає безпідставними доводи представника відповідача відносно того , що в діях відповідача не вбачаються ознаки протиправності , які є необхідною умовою при відшкодуванні моральної шкоди.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків , вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи вимоги даної норми Закону , суд вважає , що в даній конкретній ситуації відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду за втрату професійної працездатності під час перебування у трудових взаємостосунках з відповідачем .
Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд врахував характер і ступень спричиненої шкоди, стаж роботи у відповідача , його сімейний стан, спричинення моральної шкоди протягом тривалого часу; настання незворотних наслідків: втрату працездатності, звичної роботи і здоров"я .
Разом з тим , суд при визначенні розміру суми у відшкодування моральної шкоди враховує принципи розумності, виваженості і справедливості. Остання обставина вимагає зменшити розмір моральної шкоди яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 100 000 грн. до 7 000 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам .
Суд також дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судових витрат та витрат на ІТЗ , від сплати яких звільнено позивача .
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4, 57 , 88 , 212-214 ЦПК України , ст. ст. 23 , 268 , 1168 ЦК України , ст. 237-1 КЗпП України , суд -
Позов ОСОБА_1 до ВАТ « Павлоградвугілля» задовольнити частково .
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства « Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди , заподіяної умовами виробництва , в розмірі 7 000 гривень ( сім тисяч гривень ) .
В іншій частині позовних вимог відмовити
Стягнути з ВАТ « Павлоградвугілля» на користь держави 8,50 грн.( вісім гривень 50 коп.) судового збору та 15 грн. ( п'ятнадцять гривень) , що є витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя М.п.полубан