Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
Справа №2-1904/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2010 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Вакал Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до колишньої дружини ОСОБА_2, та сина ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням вказуючи, що під час перебування у шлюбі вони спільно проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб з ОСОБА_2 розірвано, відповідачі по справі не проживають у спірній квартирі, ОСОБА_2 з 04.12.2004 року, ОСОБА_3 з 2003 року, тому просив визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги.

Відповідачі не заперечували проти задоволення позову.

Представник КП „Житлосервіс-2а до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Зясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як видно з матеріалів справи позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 (а.с.9). Згідно з довідкою КП „Житлосервіс-2А" № 441 від 15.12.2009 року у спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі по справі (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визнали, що не проживають у спірному приміщенні з 2004 та 2001 року відповідно, тому зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі більше шести місяців, а тому, на підставі ст. 72 ЖК України, яка передбачає, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя