Фастівський міськрайонний суд Київської області
Справа №2-153/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - Зуй Т.С., при секретарі - Антощенко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення 15 ; сесії XXI скликання ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району Київської області та

державного акту частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району Київської області про визнання державного акту про право приватної > власності на землю недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів посилаючись на те, що йому, як члену колгоспу імені Кірова с.Дорогинка, була виділена в користування земельна ділянка в розмірі 0,40 га. На підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 30.03.1994р. №15 йому було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,372 га та розташовану по вул.Польова в с.Дорогинка. З моменту виділення земельної ділянки в користування і по теперішній час він вказаною земельною ділянкою користується, обробляє її. В 2007р. йому стало відомо, що відповідачка ОСОБА_3 приватизувала і свою земельну ділянку, яка знаходиться біля її домоволодіння, і його земельну ділянку розміром 0,372 га, а всього 0,735 га. Потім спірну змелю продала своєму синові. ОСОБА_3 ніколи вказана земельна ділянка в користування не виділялась, тому вона приватизувала її незаконно, тому й просить визнати рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району, яким дозволено приватизацію землі та державний акт на право власності на земельну ділянку частково недійсним, а також визнати недійсним договір купівлі-продажу. Позов ОСОБА_4 не визнає, так як приватизував земельну ділянку якою користувався і яка наділена саме йому.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району про визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним посилаючись на те, що 13.10.2006р. він придбав земельну ділянку по вул.Польовій, 11 в с.Дорогинка, Фастівського району, і став власником вказаної земельної ділянки. Пізніше він дізнався, що на частину його земельної ділянки відповідач ОСОБА_1 оформив державний акт про право приватної власності на землю. Попереднім власником спірної земельної ділянки була ОСОБА_3, у якої право власності на землю виникло 29.08.1997 року, а відповідач оформив державний акт 20.12.2001р., тобто тоді, коли у цієї земельної ділянки вже був власник. Тому просить визнати державний акт, виданий на ім»я ОСОБА_1 недійсним. Позов ОСОБА_1 не визнає, оскільки придбав земельну ділянку на законних підставах.

Обидва позови об»єднані в одне провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району позов ОСОБА_1 визнав, проти позову ОСОБА_4 заперечує та пояснив, що ОСОБА_1, як члену колгоспу була виділена земельна ділянка 30 сот., а потім доділено ще 10 сот. Вказану земельну ділянку він обміняв на земельну ділянку поблизу будинку. ОСОБА_3 членом колгоспу не була. Земельною ділянкою користувалась лише тією, що була при будинку для його обслуговування. Згідно шнурової книги за ОСОБА_3 рахувалось 0,40 га, а за ОСОБА_1 0,30 га. Коли почалась приватизація, приймалось рішення згідно опису. Всі земельні відносини регулювались колгоспом, ніхто не заглядав в шнурову книгу. ОСОБА_1 весь час користується земельною ділянкою, ніхто ніяких претензій до нього не пред»являв.

Відповідачка ОСОБА_3 позов ОСОБА_5 не визнала, позов ОСОБА_4 I підтримала і пояснила, що вона проживала з ОСОБА_1 однією сім»єю по 1992р. Разом користувались земельною ділянкою. Коли почалась приватизація, вона приватизувала всю J земельну ділянку 0,735 га, яку в подальшому продала сину разом з будинком. ОСОБА_1 продовжує користуватись землею і не звільняє зайняту земельну ділянку.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, вивчивши матеріали к0 справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволеню, а позов ОСОБА_4 зеі О.В. підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено: ОСОБА_1І, проживає і зареєстрований за адресою с.Дорогинка, 30] вул.Польова, 11, Фастівського району, з 1985 року.

28.05.1985р. ОСОБА_1 був прийнятий в члени колгоспу імені Кірова Фастівського району (а.с.142-147). За заявою члена колгоспу ОСОБА_1 надана земельна ділянка розміром 0,30 га (а.с.148), а рішенням правління від 19.04.1988р. доділена земельна ділянка площею 0,10 га ди (а.с.152).

За даними шнурової книги за домоволодінням ОСОБА_3 - ОСОБА_1 рахувалось: ОСОБА_3 0,40 га, ОСОБА_1 - 0,30 га (а.с. 112).

Рішенням 15 сесії XXI скликання ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району від 31.03.1994р. №15 затверджені матеріали інвентаризації земельних ділянок в с.Дорогинка та згідно об списку передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, і ОСОБА_3, згідно списку громадян, які мають земельні ус ділянки по ОСОБА_2 сільській раді Фастівського району, дозволено приватизувати земельну ділянку площею 0,50 га (а.с.27, 112). Прізвище ОСОБА_1 у списку відсутнє.

До суду з управління земельних ресурсів у Фастівському районі надані копії державних мі актів на право власності на земельні ділянки на громадян ОСОБА_3 та на ОСОБА_1, які знаходяться в с.Дорогинка Фастівського району та копії з технічних документацій, щодо складення ді. документів, що посвідчують право власності на землю на вищезазначених громадян.

З наданих документів вбачається, що ОСОБА_3 виданий державний акт на право кн приватної власності на землю загальною площею 0,735 га в межах згідно плану на підставі рішення 15 сесії XXI скликання ОСОБА_2 сільської ради від 30.03.1994р. №15, а ОСОБА_1 А.І.1. їй виданий державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 0,372 га в рс межах згідно плану на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради Фастівського пі району від 30.03.1994р. №15.

Згідно довідок ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району за ОСОБА_3 по ш кадастрово-шнуровій книзі закріплена земельна ділянка площею 0,74 га, а за ОСОБА_1 згідно земельно-шнурової книги рахується земельна ділянка площею 0,37 га (а.с.81, 93).

Як встановлено в судовому засіданні гр.ОСОБА_3 згідно рішення сесії ОСОБА_2 п] сільської ради Фастівського району від 31.03.1994р. №15 дозволено приватизувати земельну І Д ділянку площею 0,50 га, а згідно оглянутої земельно-шнурової книги, за нею рахується земельна ділянка площею 0,40 га. Прізвища ОСОБА_1 в рішенні сесії ОСОБА_2 сільської ради Д Фастівського району від 31.03.1994р. № 15 не має.

Рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району від 30.03.1994р. №15 в сільраді в державному архіві відсутнє.

Згідно земельно-шнурової книги ОСОБА_2 сільради за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка площею 0,30 га. Відповідно до вказаної земельно-шнурової книги земельні ' ділянки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 рахуються як одне домоволодіння під номером 309.

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, ОСОБА_1 наділили город, які п члену колгоспу, а потім коли наділяли колгоспні землі біля його будинку, то вони провели обмін:, Д він весь час користується земельною ділянкою біля будинку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що будинок, де проживає ОСОБА_1ІІ купив колгосп. Вона була членом правління колгоспу і ОСОБА_1, як члену колгоспу, виділялеі земельну ділянку площею 0,40 га біля будинку. Він цією земельною ділянкою користується вес:] час. Вона за ним затверджена.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що його мати проживала разом з ОСОБА_1 і йому наділялась земельна ділянка в іншому місці, де вони косили траву. Коли була спільна сім»я, то обробляли город всі разом і ОСОБА_1 продовжує садити город біля будинку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що земельною ділянкою по вул.Польовій користується ОСОБА_4 і ОСОБА_1 Було 2 земельні ділянки: поле і дорога. За будинком земельну ділянку обробляє ОСОБА_3 Вона проживала спільною сімєю з ОСОБА_4

13.10.2006р. гр.ОСОБА_3 продала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,735 га в зовнішніх межах згідно з планом, що розташована на території с.Дорогинака, Фастівського району (а.с.39).

Тобто, власником спірної земельної ділянки на даний час є ОСОБА_4

Відповідно до СТ.116 ЗК України громадяни набувають права користування земельними ділянками за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Це стосується земель, якими громадяни користувалися для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Для зазначених вище потреб земельні ділянки надавались громадянам України у довічне успадковане володіння відповідно до ЗК УРСР.

Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні подає заяву до відповідної сільської Ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Як встановлено в судовому засіданні, гр.ОСОБА_10 в користування була надана земельна ділянка площею 30 сот., а потім доділено ще 10 сот.

Гр.ОСОБА_3 користувалась присадибною земельною ділянкою, яка згідно шнурової книги ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району становила 0,40 га.

ОСОБА_3 не надала суду жодного доказу, яка земельна ділянка і ким саме була надана ,їй в користування і яким чином вона отримала у приватну власність земельну ділянку, розташовану на території с.Дорогинка, площею 0,735 га зважаючи на те, що згідно списка на підставі рішення 15 сесії XXI скликання ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району від 31.03.1994р., (а не 30.03.1994р.) №15 їй було наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,50 га.

Гр.ОСОБА_1, не зважаючи на те, що йому в користування надавались земельні ділянки в с.Дорогинка, не надав суду доказів того на підставі чого саме йому була надана земельна ділянка у приватну власність на території с.Дорогинка по вул.Польова, оскільки рішення виконкому ОСОБА_2 сільради від 30.03.1994р. №15, суду на надане.

Зважаючи на наведене суд прийшов до висновку, що рішення 15 сесії XXI скликання ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району від 31.03.1994р. №15 необхідно визнати частково недійсним.

Також необхідно визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю видані гр.ОСОБА_11 та гр.ОСОБА_3, оскільки вказані державні акти видані їм з порушенням норм чинного законодавства.

Беручи до уваги, що гр.ОСОБА_3 продала земельну ділянку, яка їй повністю не належала державний акт на право приватної власності одержаний нею на всю земельну ділянку з порушенням вимог чинного законодавства, тому договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки необхідно визнати недійсним.

Керуючись CT.CT.10, 60, 209, 212, ЦПК України, ст.ст. 116, 118, 125, 126, 153, 158 ЗК України, CT.CT.215, 656, 658 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Рішення 15 сесії XXI скликання ОСОБА_2 сільської ради Фастівського району Київської області від 31 березня 1994 року №15 визнати частково недійсним.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_3 площею 0,735 га, розташовану на території с.Дорогинка, Фастівського району, Київської області, від 29 серпня 1997 року, зареєстрований під №470 та державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_1 плошею 0,372 га, розташовану на території с.Дорогинка, вул.Польова, Фастівського району Київської області від 20 грудня 2001 року, зареєстрований під №776.

Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,735 га, що розташована на | території с.Дорогинка, Фастівського району між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу №3328 - недійсним.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд протягом 10 днів.