Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-3892/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашникової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

За участю адвоката ОСОБА_1

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа з боку відповідача без самостійних вимог Дачно-будівельний кооператив «Червона Зірка» про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки,

Встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати відмову ОСОБА_3 в наданні згоди на приватизацію позивачкою земельної ділянки №9 площею 108 кв.м. по вул..Гаршина в ДБК «Червона Зірка» неправомірною. Надалі позивачка в порядку ст..31 ЦПК України доповнила свої вимоги і просила суд зобов»язати ОСОБА_3 не чинити перешкод в здійсненні права власності на земельну ділянку при її приватизації. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Відповідачка позов не визнала.

Представник ЖБК «Червона Зірка» після перерви до судового засідання не з»явився. в інших судових засіданнях не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_2

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: на підставі рішення Одеського міськвиконкому №705 від 17.07.1998 року ЖБК «Червона Зірка» в постійне користування була надана земельна ділянка загальною площею19440 кв.м. по вул.Гаршина,9 у м.Одесі для експлуатації дачних будівель і споруд. 10 травня 1999 року ДБК «Червона зірка» отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. ОСОБА_2 є членом ДБК «Червона Зірка» з 1993 року, їй на праві власності належать 11 /1000 часток будівель і споруд у ДБК «Червона зірка» на підставі свідоцтва про право власності на дачу від 9 липня 1997 року, у її користуванні перебуває земельна ділянка площею 108 кв.м., на якій і розташовані належні позивачці будівлі і споруди.

ОСОБА_3 членом ДБК «Червона Зірка» є з 2005 року, в її користуванні знаходиться земельна ділянка площею 221,255 кв.м., яка є суміжною щодо ділянки ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулась до Одеської міської Ради з заявою про приватизацію земельної ділянки площею 108 кв.м. по ву.Гаршина.9 у м.Одесі для обслуговування дачних будівель і споруд. ДБК «Червона Зірка» надав письмову згоду ОСОБА_2 на вилучення із користування кооперативу земельної ділянки площею 108 кв.м. та передачу цієї ділянки у приватну власність ОСОБА_2 Письмову згоду на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 належить надати до міськради і з боку суміжних користувачів земельних ділянок.

ОСОБА_3 відмовилась надавати письмову згоду ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки. Позивачка стверджує, що через відсутність письмової згоди з боку ОСОБА_3 вона позбавлена можливості замовити виготовлення технічної документації для вирішення питання на сесії міськради про приватизацію земельної ділянки та отримати в

подальшому державний акт на земельну ділянку. Позивачка вважає своє право на отримання у приватну власність земельної ділянки порушеним з боку ОСОБА_3 і звернулась до суду з цим позовом.

На підтвердження позовних вимог позивачка посилалась на такі докази: свідоцтво про право власності на дачу за №3-483 від 9 липня 1997 року, каталог меж землекористування ОСОБА_2, довідку ДБК «Червона Зірка» про згоду кооперативу на вилучення ділянки і передачу її у власність ОСОБА_2, технічні паспорти на дачні будівлі позивачки за 1997 рік і за 2010 рік, державний акт на право постійного користування землею ДБК «Червона зірка» з випискою геодезичних даних, довідку ДБК від 26.08.2003 року про членство ОСОБА_2 в кооперативі,технічну документацію по складанню державного акту ДБК «Червона зірка» на право постійного користування земелею для експлуатації дачних будівель, довідку ДБК про розмір земельної ділянки, що знаходиться в користуванні і володінні відповідачки.

Відповідачка, не визнаючи позов, посилалась на такі доводи і докази: ОСОБА_2 незаконно захопила частину земельної ділянки ОСОБА_3 - згідно з довідкою ДБК від 1.12.1997 року ОСОБА_4 (ОСОБА_3 є його правонаступником) користувався земельною ділянкою площею 320 кв.м. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що « законодавством України не передбачено обов»язок особи надавати згоду суміжнику на приватизацію земельної ділянки», тому вимоги позивачки є незаконними.

При вищенаведених обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з таких підстав:

Сторони по справі є землекористувачами суміжних земельних ділянок. Ст.96 ЗК України містить обов»язки землекористувачів, серед яких у ч.І п.»е» зазначено - землекористувачі зобов»язані дотримуватися правил добросусідства. Зміст добросусідства викладений в ст.,103 ЗК України. Ч.З зазначеної норми зобов»язує як власників так і землекористувачів співпрацювувати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Зміст ч.З ст.103 ЗК України дозволяє зробити висновок про те, що власники і користувачі земельних ділянок не мають права відмовити у наданні сусідам допомоги щодо оформлення прав на земельну ділянку ( у даному випадку - це письмова згода на приватизацію суміжної земельної ділянки).

Надані суду докази безперечно свідчать, що у володінні і користуванні ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка площею 221,255 кв.м., за зазначену площу відповідачка сплачує земельний податок, по межі ділянки встановлена огорожа. Відповідачева сторона не знає, яку саме ділянку ОСОБА_2 самочинно зайняла ,не знає час, коли ці дії мали місце, ніколи , до звернення ОСОБА_2 до суду з цим позовом, не оспорювала право позивачки на користування суміжною земельною ділянкою, будь-яких письмових доказів того, що позивачка порушила межі ділянок ОСОБА_3 суду не надала. Разом з тим. як вбачається з технічної документації, у володінні і користуванні позивачки довгий час перебувала ділянка площею 108 кв.м. У 2010 році земельний кадастр визначив межі ділянки ОСОБА_2 і вирахував площу ділянки, яка складає 102,35 кв.м. Позивачка не оспорює зменшення площі.

Право користувачів земельних ділянок на їх приватизацію передбачено ст. 116 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений ст. 118 ЗК України. Згідно з зазначеним порядком громадяни, зацікавлені у приватизації земельної ділянки, до Одеської міськради відповідну заяву, технічні документи та матеріали, що підтверджують розмір земельної ділянки, разом з письмовою згодою власників (законних користувачів) суміжних земельних ділянок. Технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки, виготовляються на підставі кадастрових зйомок. Як зазначено у ст..198 ЗК України - кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, та інші роботи, без виконання яких позивачка не може реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати відмову ОСОБА_3 надати письмову згоду ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки (погодити межі суміжних земельних ділянок) неправомірною.

Зобов»язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у приватизації земельної ділянки площею 102,35 кв.м. у Дачно-Будівельному кооперативі «Червона Зірка» по вул.Гаршина,9 у м.Одесі і погодити межі суміжних земельних ділянок.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси. Заява про апеляційне оскарження рішення надається протягом 10 днів з дня оголошення рішення. Апеляційна скарга надається протягом 20 днів після подачі заяви, з направленням копії скарги до апеляційного суду.

Суддя