Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа 2-53/ 2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2010 р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Михайловському А.С.

розглянув у в відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на частину житлового будинку, виселення, вселення, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на 41/100 частину житлового будинку №6/29 по вул. Дивізіонній/Нікітіна в м. Запоріжжі, в якому вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2007 р. їй було виділено в натурі 41/100 частину житлового будинку №6/29 по вул. Дивізіонній/Нікітіна в м. Запоріжжі, а саме: приміщення по головній частині житлового будинку А 2-4, площею 7,4 кв.м., житлову прибудова літ. А-3 / 2-6, площею 14,2 кв.м./, службова прибудова А-2 / 2-2, площею 9,7 кв.м.;

2-3 площею 2,8 кв.м./, службова прибудова літ. "а" / 2-1, площею 7,7 кв.м./, паркан №2, ворота №6, козирок, водовід №4.

Крім того, вказаним рішенням їй була виділена земельна ділянка площею 256,81 кв.м. /на схемі позначена зеленим кольором/, яка розташована за вказаною адресою.

Вказане рішення суду набрало законної сили. Її право власності на 41/100 частину вказаного житлового будинку зареєстровано в ОП ЗМБТІ.

Співвласниками вказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_2, якому належить 7/50 його частин, а також третя особа ОСОБА_3, якому належить 11/25 частин будинку.

З 2000 р. відповідач ОСОБА_2 займає приміщення, які були виділені їй в натурі рішенням суду, зберігає там свої речі. Вона не має доступу до належної їй частини будинку та земельної ділянки, оскільки там бігає без прив`язі собака відповідача.

Крім того, на земельній ділянці, яка була виділена їй рішенням суду, знаходиться самовільно збудований гараж, літ. Д, яким користується відповідач та зберігає в ньому свій автомобіль.

Добровільно відповідач відмовився усунути їй перешкоди в користуванні належним їй майном, у звязку з чим вона зверталась з заявою до Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, однак їй було рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду.

Просить усунути їй перешкоди з боку відповідача в користуванні належною їй 41/100 частиною житлового будинку №6/29 по вул. Дивізіонній/Нікітіна в м. Запоріжжі, а саме: приміщенням по головній частині житлового будинку 2-4, площею 7,4 кв.м., житловою прибудовою літ. А-3, службовою прибудовою А-2, службовою прибудовою літ. "а", парканом №2, воротами №6, козирком, водоводом №4, яка розташована за вказаною адресою, висиливши його з вказаних приміщень , а також земельною ділянкою, розташованою за вказаною адресою, площею 256, 81 кв.м., зобовязати відповідача звільнити її від собаки, заборонивши зберігати на ній будь-які належні йому речі та майно та звільнити задовільно збудований гараж Д, який розташований на її земельній ділянці.

Крім того, просить вселити її у виділені їй в натурі 41/100 частину житлового будинку, а саме: приміщення в головній частині житлового будинку 2-4 площею 7,4 кв.м., житлову прибудову літ. А-3, службову прибудову А-2, службову прибудову літ. "а".

Представник відповідача позов визнав часткового, не заперечує проти вселення позивача в виділену в натурі частку житлового будинку, вказавши, що їй ніхто не перешкоджає в користуванні цими приміщеннями. Втім, вказала, що відповідач користується службовими прибудовами «а» та А-2 для проходу, собаку тримає у дворі для безпеки, а також користується самовільно збудованим гаражем, який знаходиться на земельній ділянці, яка виділена позивачці, оскільки вважає, що цей гараж належить йому.

Крім того, вважає, що при виділені в натурі позивачці 41/100 частині будинку не були враховані його інтереси, можливість проходу в його частину будинку, та інтереси іншого власника - 3-ї особи ОСОБА_3

На даний час між відповідачем та 3-ю особою ОСОБА_3 розглядається спір про розподіл частки будинку в натурі.

Представник 3-ї особи ОСОБА_3 заперечує проти позову, суду пояснила, що суд неправильно виділив позивачці в натурі 41/100 частину будинку. При цьому ОСОБА_2 не має самостійного входу в будинок та вимушений користуватися приміщеннями позивача, що не суперечить закону. Позивачу ніхто не чинив перешкоди у користуванні належною їй частиною будинку.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 363 ЦК України, власник має право на виділ в натурі частки із майна, яке знаходиться в сумісній частковій власності.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить 41/100 частина житлового будинку 6/29 по вул. Дивізіонній/Нікітіна в м.Запоріжжі, що підтверджено витягом з реєстру права власності та технічним паспортом на будинок.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2007 р. їй було виділено в натурі 41/100 частину житлового будинку №6/29 по вул. Дивізіонній/Нікітіна в м. Запоріжжі, а саме: приміщення по головній частині житлового будинку А 2-4, площею 7,4 кв.м., житлову прибудова літ. А-3 / 2-6, площею 14,2 кв.м./, службова прибудова А-2 / 2-2, площею 9,7 кв.м.; 2-3 площею 2,8 кв.м./, службова прибудова літ. "а" / 2-1, площею 7,7 кв.м./, паркан №2, ворота №6, козирок, водовід №4.

Крім того, вказаним рішенням їй була виділена земельна ділянка площею 256,81 кв.м. /на схемі позначена зеленим кольором/, яка розташована за вказаною адресою.

Вказане рішення суду набрало законної сили та підлягає виконанню.

Співвласниками вказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_4, якому належить 7/50 його частин, а також третя особа ОСОБА_3, якому належить 11/25 частин будинку.

З пояснень сторін видно, що з 2000 р. відповідач ОСОБА_2 займає приміщення, які були виділені позивачу в натурі рішенням суду, зберігає там свої речі. Вона не має доступу до належної їй частини будинку та земельної ділянки, оскільки там бігає без прив`язі собака відповідача.

Представник відповідача підтвердив ці обставини в судовому засіданні, пояснивши, що користується службовими прибудовами "а" та А-2 для проходу.

Втім, доводи представника відповідача про те, що вказані дії не порушують права позивача та не чинять їй перешкод в користуванні власністю, суд вважає безпідставними.

Цю частину будинку виділено в натурі позивачу та тільки вона має право користуватися нею.

З пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 видно, що відповідач користується частиною будинку, яка належить позивачці, замінив замки, держить у дворі собаку, користується її частиною земельної ділянки. Самостійно оселитися в будинок вона не може, а тому вимушена знімати житло.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійснені ним права користування та розпорядження майном.

Відповідач не тільки користується частиною будинку, яка виділена позивачу, а й утримає на цій частині собаку, що перешкоджає їй вільно користуватися виділеними приміщеннями.

Крім того, судом встановлено, що відповідач користується і виділеною їй земельною ділянкою, зберігає на ній свої речі та майно.

Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач безпідставно користується виділеною позивачу частиною будинку, а також земельною ділянкою, що чинить їй перешкоди в здійсненні права власності на 41/100 частину будинку та права користування земельною ділянкою та їй необхідно усунути ці перешкоди, виселивши відповідача з вказаний приміщень та вселивши в них позивача, оскільки відповідно до вимог ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та рас поряджається своїм майном на власний розсуд.

Що стосується звільнення самовільно збудованого гараж літ. Д , то в цій частині суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки згідно плану цей гараж вважається самовільною будівлею та права на нього ніким не зареєстровано, у звязку з чим відсутні підстави для вирішення питання про його звільнення.

Доводи відповідача та 3-ї особи про те, що між ними є спір про поділ іншої частини будинку в натурі для вирішення питання по цій справі не має значення, оскільки не стосується все виділених позивачу приміщень та земельної ділянки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 392 ЦК України, ст. 52 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права власності на 41/100 частину житлового будинку 6/29 по вул. Дивізіонній /Нікітіна в м.Запоріжжі, а саме: приміщення в головній частині житлового будинку А 2-4, площею 7,4 кв.м., житловою прибудовою літ. А-3 / 2-6, площею 14,2 кв.м./, службовою прибудовою А-2 / 2-2, площею 9, 7 кв.м., 2-3, площею 2,8 кв.м./, службовою прибудовою літ. «а» /2-1 площею 7,7 кв.м./, висиливши з них ОСОБА_2 .

Вселити ОСОБА_1 в належні їй 41/ 100 частину житлового будинку 6/29 по вул. Дівізіонній/Нікітіна в м.Запоріжжі, а саме: приміщення в головній частині житлового будинку А 2-4, площею 7,4 кв.м., житлову прибудову літ. А-3 / 2-6, площею 14,2 кв.м./, службову прибудову А-2 / 2-2, площею 9, 7 кв.м., 2-3, площею 2,8 кв.м./, службову прибудову літ. «а» /2-1 площею 7,7 кв. м./.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійснені права користування земельною ділянкою площею 256,81 кв.м. за адресою м.Запоріжжі, вул. Дивізіонна/Нікітіна, буд. 6/29 зі сторони ОСОБА_2, зобовязавши його звільнити вказану земельну ділянку від собаки, а також заборонивши зберігати на ній будь-які належні йому речі та майно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя