Справа № 2-337/10
№ провадження б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2010 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого: Захарчук В.В.

при секретарі: Соболь Г.А.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Берислав справу за позовом ОСОБА_2 до Агропромислової фірми «Червоний Маяк», третя особа директор Агропромислової фірми «Червоний Маяк» ОСОБА_3 про зобов'язання внести зміни в трудову книжку та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд до відповідача з вимогою зобов'язати останнього внести зміни в трудову книжку щодо звільнення ОСОБА_2 з 01.02.2010р., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1666,02 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 500 грн. Дане мотивовано тим, що з 01.11.2008р. по 16.11.2009р. він працював у відповідача на посаді охоронця. 16.11.2009р. він був звільнений з підприємства за згодою сторін при цьому розрахунок та трудову книжку він отримав 01.02.2010р.. А тому позивач вважає, що у зв,язку з затримкою видачі трудової книжки він має право вимагати від відповідача внести зміни в трудову книжку щодо дати його звільнення, вказавши дату 01.02.2010р.. А в разі зміни запису в трудовій книжці він також має право на виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу тобто з 16.11.2009р. по 01.02.2010р. в розмірі 1666,02 грн.. Також у зв'язку з порушенням трудового законодавства відповідачем йому спричинено і моральну шкоду, яка полягає в тому, що він змушений був звертатися до прокуратури та державної інспекції по праці за захистом своїх законних прав, що призвело до зміни відношення до нього з боку членів сім'ї та інших людей.

Представник відповідача та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити в задоволенні його вимог так як останні безпідставні та не ґрунтуються на вимозі закону. Посилаючись на те, що позивач за власним бажанням був звільнений 16.11.2009р. за згодою сторін та особисто був ознайомлений під розпис з наказом про звільнення при цьому останній в день звільнення відмовився отримати трудову книжку та розрахунок внаслідок чого йому направлялися листи з повідомленням про необхідність з,явитися на підприємство та отримати трудову книжку з розрахунком.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступного.

Так судом встановлено, що згідно наказу № 29-к від 25.10.2008р. ОСОБА_2 01.11.2008р. був прийнятий на роботу в ТОВ «Червоний Маяк» в якості охоронця /дане підтверджується наданою суду копією трудової книжки позивача/.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 16.11.2009р., наказом № 15-к останній звільнений з ТОВ « Червоний Маяк» 16.11.2009р. за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України з яким ОСОБА_2 ознайомлений особисто під розпис, що не заперечувалось сторонами в суді.

Згідно акту від 16.11.2009р. комісії ТОВ « Червоний Маяк» в складі начальника відділу збуту ОСОБА_4, секретаря Дудник І.С., водія ОСОБА_5, охоронець ОСОБА_2 16.11.2009р. покинув підприємство відмовившись чекати оформлення трудової книжки про його звільнення та нарахування і отримання коштів при звільненні, що було підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_4

Дані пояснення свідка суд приймає до уваги як доказ, так як вони не суперечать акту комісії від 16.11.2009р., щодо не бажання в даний день отримувати ОСОБА_2 належно оформленої трудової книжки та розрахунку при цьому суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_6, так як останній пояснив, що йому нічого не відомо про обставини звільнення ОСОБА_2 16.11.2009р..

Таким чином судом встановлено, що затримка отримання трудової книжки та розрахунку стала із-за самого ОСОБА_2, а не керівництва підприємства.

У відповідності до ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку /ст. 117 КЗпП України/

Таким чином законом визначений строк розрахунку при звільнені та відповідальність за затримку розрахунку при звільнені.

А тому на думку суду позивачем не вірно вибрано спосіб захисту свого права щодо порядку звільнення з підприємства оскільки відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те , що не передбачено законодавством. Суд не вправі зобов'язувати відповідача внести зміни в трудову книжку, щодо дати звільнення ОСОБА_2 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1666,02 грн., оскільки дане не передбачено ст. 117 КЗпП України якою регламентовано коли і з яких підстав наступає відповідальність підприємства, установи, організації при звільнені працівника.

Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача, щодо внесення змін в трудову книжку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому відсутні підстави щодо стягнення моральної шкоди та витрат понесених на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 213 - 218 ЦПК України , ст.ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Агропромислової фірми « Червоний Маяк», третя особа директор Агропромислової фірми «Червоний Маяк» ОСОБА_3 про зобов'язання внести зміни в трудову книжку щодо звільнення ОСОБА_2 з 01.02.2010р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1666,02 грн., моральної шкоди в сумі 2000 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 500 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Бериславський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

Суддя В. В. Захарчук