АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-7761/10* Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.,

Суддів :Гасія Ю.В., Карнавуха П.М.

При секретарі: Лимар О.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2009 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області протиправною.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_2 недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2001-2009 роки в розмірі 13731 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду УПСЗН Решетилівської РДА подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить постанову скасувати та ухвалити нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.І ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першо' інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків судз обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального аб( процесуального права.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першо інстанції виходив з того, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідне до вимог ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідої Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення з 2001 по 2009 роки в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати.

Виходячи з засад пріоритетності законів над нормативними та підзаконними актами при вирішенні спору, місцевим судом вірно застосовані приписи ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ,а не положення Постанови Кабінету Міністрів України «про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 р. № 836.

Судова колегія частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до посвідчення серія А №296827.

Разом з тим, при вирішенні спору суд першої інстанції не звернув належної уваги на заперечення відповідача про застосування положення ст. 99 КАС України.

Так, відповідач , крім іншого, просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 щодо виплати одноразової допомоги на оздоровлення за період з 2001 по 2008 рік з підстав пропуску строку звернення до суду , мотивуючи тим, що позивач мав можливість без будь-яких обмежень ознайомитись із змістом ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який є загальнодоступним для населення.

Положеннями ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропуск строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущений строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову в частині позовних вимог за 2001-2007роки , оскільки при отриманні виплати та про своє порушене право позивач дізнався в день отримання допомоги в розмірі, меншому ніж встановлено Законом.

Оскільки позивач до суду звернувся в липні 2009 р. , тому пропустив строк для звернення до суду за 2001-2007роки.

Крім того, будь-яких доказів поважності причин пропуску такого строку , позивач суду не

надав .

Беручи до уваги, що позивач до суду звернувся з пропуском строку звернення з вимогами за 2001-2007 роки , а відповідач наполягав на застосуванні наслідків , визначених ст. 100 КАС України , колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог за 2001-2007 роки , з постановленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм матеріального права висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні відповідачем вищезазначених правових норм.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.І ст. 307, п.4 ч.І ст. 309, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2009 року в частині визнання бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації за 2001-2007роки та в частині покладення на останнюобов»язку виплатити ОСОБА_2 недоплачену одноразову допомогу на оздоровлення за 2001-2007 роки скасувати., з постановленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України