Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-99/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

09.03.2010 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя Кривка В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: позивач ОСОБА_1,

відповідач представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до Торунської сільської ради, треті особи: КП «Міжгірське БТІ», Міжгірська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок по спадкуванню,-

В С Т А Н О В И В :

08.01.2010 р. позивач подав у суд цей позов, мотивуючи вимоги таким.

09.02.2004 року померла мати позивача ОСОБА_3, а ще раніше 15.11.1997 р. помер батько позивача ОСОБА_4. Покійні були чоловіком та дружиною і за життя збудували житловий будинок в с.Лопушне, 117, Міжгірського району. За життя мати позивача, залишила заповіт, яким розпорядилася все належне їй майно на час смерті передати її сину ОСОБА_1. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі до Міжгірської держнотконтори заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України. Рідні брат та сестра позивача відмовилися від прийняття спадщини в користь позивача, про що свідчать письмові заяви таких, посвідчені в сільських радах. Позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий ж/будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно.

Позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача вимоги позовної заяви визнав.

Третя особа без самостійних вимог представник КП „Міжгірське БТІ на розгляд справи не зявився подавши суду заяву в якій інформував, що реєстрація прав власності на житловий будинок під № 117 в с.Лопушне, Міжгірського району не проводилась. На замовлення позивача виготовлена інвентарна справа на спадковий житловий будинок. Заперечень проти позову не має, просить справу розглянути без його участі.

Представник Міжгірської державної нотаріальної контори на попередньому судовому засіданні суду повідомила, що позивач до нотконтори із заявою про прийняття спадщини за померлими батьками у встановлений законом строк не звертався. Заповіт складений від імені спадкодавки ОСОБА_3 12.05.2003 року, зареєстрований під № 89 та посвідчений секретарем Торунської с/ради не змінено і не скасовано. Спадкові справи за майном померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не відкривались. У звязку з відсутністю правоустановчих документів у спадкодавця на спадковий ж/будинок свідоцтво про право на спадщину на це майно видати буде неможливо.

Оцінивши позиції сторін та подані в справу докази , суд дійшов такого висновку.

Відповідач позовні вимоги визнав. Подані в справу докази на підтвердження позовних вимог учасниками судового процесу не заперечені.

Пояснення і вимоги позивача підтверджені:

- свідоцтвами про смерть батьків позивача ОСОБА_4, ОСОБА_3;

- свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- свідоцтвом про народження позивача;

- довідкою з Торунської с/ради з якої вбачається, що у спадковому будинку на день смерті ОСОБА_3 у спадковому ж/будинку ніхто не проживав;

- довідкою з Торунської с/ради з якої вбачається, що спадковий ж/будинок в с.Лопушне перенумеровано з реєстраційного номера 101 на номер 117;

- заявами ОСОБА_6 (брата позивача), ОСОБА_7 (сестри позивача) з яких вбачається, що останні не заперечують проти оформлення права власності на спадковий ж/будинок за позивачем;

- копією паспорта громадянина України виданого на імя позивача, із якого вбачається, що позивач на час смерті своїх батьків був прописаний в спадковому ж/будинку, що є предметом позовних вимог;

- заповітом складеного від імені ОСОБА_3 12.05.2003 р., зареєстрованого під № 89 та посвідченого секретарем Торунської с/ради, з якого вбачається, що померла ОСОБА_3 розпорядилася після її смерті передати позивачу ж/будинок, що є предметом позовних вимог, земельні ділянки та все інше належне їй на час смерті майно.

Згідно зведеного акту про вартість будівель і споруд, складеного інвентарним підприємством дійсна вартість житлового будинку станом на 2009 р. становить 28121 грн.. Як видно з плану будинку та експлікації внутрішніх площ, складених цим же підприємством, будинок має: одну житлову кімнату площею 17,48 кв.м; коридор 11,47 кв.м; кладочку 10,12 кв.м., всього загальна площа будинку становить 39,07 кв.м.. Біля будинку споруджено гараж. Згідно технічного опису будинку, цього ж підприємства, будинок побудований в 1945 році, уявляє собою одноповерхову будівлю повязану із землею бутокамінним фундаментом, стіни будинку та перегородки деревяні. Стіни обштукатурені, побілені. Дах шатровий покритий дранкою. Будинок приєднаний до загальної електромережі, опалення пічне.

Згідно висновку з відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований на початку 1950-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний і такий придатний для проживання після проведення капітального ремонту. В плані забудови присадибної земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не встановлено. Будівельний паспорт в архіві головного архітектора на даний ж/будинок не виявлено.

З вищевстановлених правовідносин видно, що спадковий будинок в с.Лопушне,117, Міжгірського району належав батькам позивача в рівних частках, як спільне майно подружжя, споруджене за час шлюбу. До цих правовідносин суд застосовує закон Про власність , ст. 60 СК України, ст.ст. 22, 28, 29 КзпШС України, які діяли на час їх виникнення. Після смерті батька позивача спадкоємцями першої черги по закону, які прийняли спадщину, були позивач та його мати, згідно ст.525, 526,529, 535 ЦК Української РСР (1963 р.). Мати позивача померла 09.02.2004 року. За життя остання склала заповіт, яким розпорядилася передати все належне їй майно на час смерті позивачу, даний заповіт не змінено та не скасовано. Позивач в дійсності як спадкоємець по заповіту фактично вступив в управління спадковим майном бо на час смерті матері був прописаний в спадковому будинку і заяву про відмову від неї до державної нотаріальної контори не подавав. Спадкоємців на обовязкову частку в спадковому майні померлих не має. Отже, позивач з формальних підстав не може оформити право в нотаріальному порядку, а тому це його право підлягає захисту згідно з ст.ст. 16, 392 ЦК України 2003 р..

Встановлене дає підстави також застосувати ст.ст. 1216-1223, 1233, 1258, 1268-1270 ЦК України.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має, бо такі оплачені позивачем при подачі позову правильно.

Керуючись ст.ст. 174, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Визнання позову відповідачем прийняти.

Визнати ОСОБА_1 власником житлового будинку № 117 в с.Лопушне Міжгірського району.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя : (підпис) ОСОБА_8

ВІРНО:

Суддя Міжгірського райсду: ОСОБА_8