Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа 2-3463/09
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

7 квітня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді : Левченко А.В.

при секретарі: Банасько І.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом з тих підстав, що 28 квітня 2009 року о 7 год. 25 хв., за 3 км. до ДП МА «Бориспіль» відповідач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Хюндай», д/н НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3 вказаної дорожньо-транспортної за участі вказаних вище автомобілів з вини відповідача був пошкоджений «Форд», д/н НОМЕР_2, який належить позивачу. Страхова компанія ЗАТ «Європейський страховий альянс», з якою позивачем був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 10 800 грн.

А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь не покриту страховою виплатою вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд» в сумі 15 807 грн. 52 коп., що складає різницю між вартістю відновлювального ремонту в сумі 26 607 грн 52 коп., визначеного згідно висновку і звіту автотоварознавчого дослідження та виплаченим страховим відшкодуванням в сумі 10 800 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. внаслідок винних та неправомірних дій з боку відповідача, що спричинили дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої позивач зазнав немало переживань та страждань, моральних втрат та психічного розладу, спричинених пошкодження його автомобіля та відомою відповідача добровільно відшкодувати заподіяну позивачу матеріальну шкоду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав у повному обсязі предявлений ОСОБА_1 позов та просив ухвалити рішення яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судове засідання на розгляд справи відповідач за викликом суду не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень на позов, а також заяв та клопотань про відкладення розгляду справи відповідачем подано не було. Про час та місце розгляду справи відповідач був оповіщений в установленому порядку та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик у газеті «Урядовий курєр» від 16 лютого 2010 року за № 29.

При таких обставинах, суд за згодою представника позивача допустив справу до заочного розгляду.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх в сукупності, суд находить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2009 року о 7 год. 25 хв., за 3 км. до ДП МА «Бориспіль», сталась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_2В та «Форд», д/н НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_1 Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Обставини вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та вина в ній водія ОСОБА_2 встановлені Соломянським районним судом м. Києва, про що винесена Постанова судді від 23 червня 2009 року по справі № 3-2366-1/09, якою відповідача за порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

При таких обставинах, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 своїми діями, які виразились в порушенні правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, завдав шкоди позивачу як власнику автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З положення ч.1 ст. 1187 ЦК України випливає, що діяльність повязана з використанням транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до Висновку та Звіту автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, складеного оцінювачем ОСОБА_4, який працює в складі субєкта оціночної діяльності Приватного підприємства «Авто-експрес», - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2, без урахування фізичного зносу деталей, в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, станом на 25 серпня 2009 року, складає 26 607 грн. 52 коп.

За правилами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Також, як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року з № 6, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Разом з цим судом встановлено, що між позивачем та Закритим акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, в звязку з чим, позивач, після заподіяння йому відповідачем збитків, внаслідок пошкодження транспортного засобу, звернувся до страхової компанії з вимогою про виплату йому страхового відшкодування. 17 липня 2009 року, страхова компанія ЗАТ «Європейський страховий альянс» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 10 800 грн.

За таких умов, з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 заподіяну йому матеріальну шкоду (збитки) у вигляді витрат, повязаних з повним відновленням транспортного засобу в розмірі 15 807 грн. 52 коп., яка складає різницю між вартістю відновлювального ремонту, визначеного згідно висновку і звіту автотоварознавчого дослідження, що становить 26 607 грн. 52 коп., та виплаченим Закритим акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» позивачу страховим відшкодуванням, у розмірі 10 800 грн.

Окрім цього, за правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачу, внаслідок винних та неправомірних дій ОСОБА_2, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, в постійних переживаннях та стражданнях з приводу пошкодження його транспортного засобу, в хвилюванні та думці про те, як відновити свій транспортний засіб та за рахунок яких коштів, що тримало його в постійній нервовій та психологічній напрузі. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача.

В звязку з цим суд приходить до висновку, що з відповідача, як особи, яка винна в пошкодженні майна позивача, підлягає стягненню 1 500 грн. на відшкодування заявленої моральної шкоди, оскільки її заподіяння лежить у причинно-наслідковому звязку із винними діями правопорушника, відповідача по справі та який був визначений судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, як потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховувались вимоги розумності і справедливості.

Також, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути понесені судові витрати в загальному розмірі 1362 грн., які складаються з оплати послуг з проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 650 грн., вартості розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» в сумі 420 грн., суми сплаченого судового збору в розмірі 172 грн., яка є пропорційною сумі задоволених вимог позивача, та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених останнім при подачі позову до суду.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1172 Цивільного кодексу України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року з № 6, та керуючись ст. ст. 57-60, 88, 175, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну йому матеріальну шкоду у розмірі 15 807 грн. 52 коп., моральну шкоду в розмірі 1 500 грн. та суму понесених позивачем судових витрат в розмірі 1362 грн. А всього стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 669 гривень 52 копійки

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та подальшої подачі апеляційної скарги на рішення протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Левченко А.В.