Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю сторін, їх представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача заподіяну йому матеріальну шкоду в сумі 115 грн. 20 коп. за самовільне сінокосіння з земельної ділянки площею 0,08 га, а також моральну шкоду в сумі 500 грн., та судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказував, що він у тимчасовому користуванні має земельну ділянку площею 0,08 га, яку йому надала гр-ка ОСОБА_5 Цю земельну ділянку він використовував для сінокосіння, де підсіював траву. З липня 2009 року ОСОБА_4 скосив траву на вказаній земельній ділянці, а 6 липня відповідач забрав сіно, чим заподіяв для нього матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач позов змінив через те, що при судовому розгляді зясувалось, що площа земельної ділянки користувачем якої є ОСОБА_5 становить не 0,08 га, а 0,04 га, тому ОСОБА_3 зменшив свої вимоги та просив стягнути з ОСОБА_4 57 грн.60 коп. матеріальної та 370 грн. моральної шкоди.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що він дійсно скосив на земельній ділянці площею 0,04 га траву, яку потім перевіз до свого місця проживання, однак це мало місце на земельній ділянці яка ніким не оброблялася і знаходиться неподалік земельної ділянки, на яку вказує позивач.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що землекористувач ОСОБА_5 за усною домовленістю передала у користування для позивача земельну ділянку в розмірі 0,04 га, що знаходиться в районі колективних городів «Довгалі» в м. Полонному, на якій як пояснював ОСОБА_3 він вирощував траву.

При виїзді складом суду на колективні городи на пропозицію головуючого Ткачук Є. показав, що він косив траву на земельній ділянці за № 2. Згідно план-схеми наданої виконавчим комітетом Полонської міської ради землекористувачем цієї земельної ділянки значиться ОСОБА_6, а її площа становить 0,04 га.

Позивач на пропозицію головуючого показати земельну ділянку на якій він вирощував траву - показав на ділянку за № 4. Згідно вказаної план-схеми ця земельна ділянка рахується за «енергетиком з водоканалу».

Земельна ділянка користувачем якої значиться ОСОБА_5 значиться відповідно до план-схеми за № 3.

Таким чином ОСОБА_3 на місці розташування земельних ділянок не вказав на правильне місце знаходження земельної ділянки, яку йому передала у тимчасове користування ОСОБА_5, а відповідач при цьому показав на іншу земельну ділянку де він скосив траву.

З наведеного слідує, що позивач не довів відповідними обєктивними доказами, що ОСОБА_4 викосив траву на тій земельній ділянці, яку йому було передано у тимчасове користування ОСОБА_5, та де він вирощував траву.

Суд не може взяти до уваги як переконливі докази того, що відповідач викосив траву саме на земельній ділянці ОСОБА_5, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки названі особи посвідчили лише факт косіння ОСОБА_4 трави, однак про те, що це відбувалось на земельній ділянці ОСОБА_5 свідки з достовірністю не вказували.

В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 липня 2009 року дійсно зазначено, що 3.07.2009 року ОСОБА_4 скосив траву на земельній ділянці яка належить для ОСОБА_9 та якою користується Король О М.

Дана постанова, як це слідує із змісту положень ст. 61 ЦПК не є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Існування згаданої постанови не звільняє позивача від доказування, в даному випадку основного факту, який є обовязковою умовою цивільної відповідальності відповідача, що саме останній скосив траву на земельній ділянці де ОСОБА_3 її вирощував.

Як вбачається із документів відмовного матеріалу № 755 Полонського РВ УМВС, в ньому відсутні будь-які обєктивні докази про те, що ОСОБА_4 викосив траву саме на земельній ділянці ОСОБА_5 Автор постанови про відмову в порушенні кримінальної справи виходив лише із пояснень наданих позивачем, відповідачем, та ОСОБА_9 В той час орган дізнання не зясував точне місце знаходження земельної ділянки, не провів її огляд, на місці не запропонував сторонам показати, де саме позивач вирощував траву, та де відповідач скошував траву.

Також суд зауважує, що ОСОБА_3 в позовній заяві вказував, що він користується земельною ділянкою площе 0,08 га, та що саме із цієї площі була скошена трава. В ході судового розгляду коли встановився факт, що у користування для ОСОБА_5 надавалось лише 0,04 га позивач змушений був зменшити свої вимоги. З урахуванням таких пояснень ОСОБА_3, та що він при виїзді судом в район колективних городів не вказав правильне місце розташування земельної ділянки ОСОБА_5, суд ставить під сумнів правдивість позиції позивача.

Таким чином на думку суду, із даних відмовного матеріалу, та доказів наданих позивачем, з урахуванням достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, обєктивно не встановлено, що ОСОБА_4 викосив траву на земельній ділянці, яку ОСОБА_3 надала у тимчасове користування ОСОБА_5, тому позовні вимоги позивача до відповідача є безпідставними.

Керуючись ст. 10, 60, ч. З ст. 209, ст. 212-215 ЦПК України суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий_____________