Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №1277/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» грудня 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ПАВЛІВА В.Р.

при секретарі КОЧІРКО Л.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача (ОСОБА_2) ОСОБА_3

та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві Львівської області справу за позовом ОСОБА_2 до (ОСОБА_2) ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, -

встановив:

20.09.2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати квартиру, що знаходиться за адресою вул. Д.Галицького 10/1 у м. Миколаєві Львівської області спільним майном подружжя та поділити її по 1/2 між ним та його колишньою дружиною (ОСОБА_2) ОСОБА_3, оскільки він здійснив її ремонт, вклавши як матеріальний так і трудовий внесок, що значно збільшило вартість спірної квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої вимоги підтримав, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 проти позову заперечила, подала заперечення на позовну заяву, у якому зазначила, що 27 березня 2009 року придбала відповідно до договору купівлі продажу квартиру АДРЕСА_1, яка потребувала капітального ремонту у зв'язку з чим закрила депозитний рахунок на своє ім'я, гроші з депозитного рахунку передала позивачу по справі для того, щоб він здійснив ремонт.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав підтримав викладенні в запереченні обставини, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних мотивів.

Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 згідно договору купівлі продажу, реєстровий номер 484 / 27.03.2009 року.

06.06.2009 року сторони уклали шлюб, що був зареєстрований Миколаївським районним управлінням юстиції, актовий запис № 30. Внаслідок певних обставин подружнє життя сім'ї ОСОБА_2 не склалося і 14.09.2010 р. Миколаївським районним судом Львівської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано. (а.с-97)

Також судом встановлено, що до реєстрації шлюбу відповідач ОСОБА_5 придбала спірну квартиру, яка потребувала капітального ремонту, про що ні позивач ОСОБА_2 ні відповідач ОСОБА_5 не заперечили та пояснили, що спірна квартира за адресою ОСОБА_7, 10/1 у м. Миколаєві Львівської області була придбана у зв'язку з одруженням, для спільного проживання позивача ОСОБА_2 та відповідача

ОСОБА_5

Відповідно до ст. 62 СК України - якщо майно одного із подружжя за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок трудових чи грошових затрат другого з подружжя, то воно може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За час проживання сторін однією сім'єю як до одруження так і після позивач ОСОБА_2 здійснив значний матеріальний та трудовий вклад у майно відповідач ОСОБА_5 шляхом проведення у квартирі АДРЕСА_2 у м, Миколаєві Львівської області капітального ремонту, а саме заміна вікон, встановлення вхідних дверей, монтаж водопостачання та водовідведення, встановлення автономного опалення, придбання будівельних матеріалів, оплату електромонтажних робіт, закупівля електротоварів, придбання побутової техніки, що стверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 долученими до матеріалів справи, квитанціями на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 8-22)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що ремонт він проводив разом з ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, у період часу з весни по кінець липня 2009 року. Матеріали необхідні для ремонтних робіт купували разом з ОСОБА_2, а інколи він ОСОБА_2 давав список необхідного і тої купував. Також ОСОБА_8 показав, що ремонтні роботи вони почали ще до одруження сторін по справі. Відповідач ОСОБА_14 фактично участі у ремонті квартири не брала, а тільки приїжджала дивилась, що зроблено. ОСОБА_8 зробив у квартирі всі роботи крім сантехніки. З ОСОБА_2 вони розрахувались бартером так, як він був винен ОСОБА_2 згідно договору про проведення бартерної операції 15120 грн. (а.с. 108)

Показами свідка ОСОБА_15 який в судовому засіданні показав суду, що позивач по справі являється його сином. ОСОБА_2 підійшов до нього ще до одруження і пояснив, що його майбутня дружина ОСОБА_14 бажає придбати для їх спільного проживання квартиру, а він відповідно у ній зробить ремонт щоб вони могли там разом проживати і для цього йому потрібно буде гроші. ОСОБА_15 позичив сину для проведення ремонту у квартирі, яку допоміг знайти майбутньому подружжю 40 тисяч гривень. Також свідок показав, що навідувався у квартиру, яку придбала ОСОБА_5Й, бачив хто там проводив ремонт, Саша робив опалення. ОСОБА_5 знала, що я дав ОСОБА_2 гроші.

Показами свідка ОСОБА_9 даними в судовому засіданні стверджується, те що ОСОБА_2 замовляв опалення та дав завдаток, а потім поступово розраховувався за виконані ним роботи. Квитанцію відразу по закінченню робіт ОСОБА_9 не видав оскільки ОСОБА_2 гроші сплачував частинами, а коли повністю розрахувався за виконані роботи то зразу квитанцію не попросив, а коли попросив то він йому її видав так як зберігав разом з документами. Також свідок показав, що після того як він ОСОБА_2 видав квитанцію до нього приходила ОСОБА_5 із своєю матір'ю та зчинивши галас вимагали видати квитанцію, про те що вона оплачувала його послуги з встановлення опалення. ОСОБА_9 також показав суду, що завдаток у розмірі 2000 грн. йому дала ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_2, а всю решта суму йому сплатив ОСОБА_2

Додатково свідок показав суду, що представник ОСОБА_5, ОСОБА_4 погрожував йому перевіркою з податкової інспекції Миколаївського району Львівської області, розказував, що у нього там працює друг і якщо той не видасть йому документів на підтвердження того, що ОСОБА_5 проводила розрахунок буде мати проблеми з податковою.

Також суд бере до уваги долучені до матеріалів справи фотографії у кількості 12 штук на звороті яких зі слів відповідача ОСОБА_5 записано де і які кімнати відображено на них, а також майстри, які проводили ремонт у квартирі АДРЕСА_1.

Твердження відповідача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_4, котрі в судовому засіданні стверджували, що позивач ОСОБА_2 не міг проводити ремонт квартири за свої кошти оскільки має непогашені кредитні зобов'язання перед банком у розмірі 100000 грн. суд до уваги не бере оскільки такі жодним чином в судовому засіданні не підтвердились, а також суд не бере до уваги письмові пояснення ФОП ОСОБА_16 котрий в судовому засіданні пояснив, що підписав заяву, а саме (а.с. 55) під тиском представника відповідача ОСОБА_4, а також аналогічну за змістом заяву ОСОБА_17 про виклик якого в судове засідання як свідка ніхто не наполягав.

Отже враховуючи наведене суд вважає, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Згідну пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» майно, яке належало одному з подружжя, може бути визнано судом спільною сумісною власністю подружжя з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилась внаслідок трудових чи грошових затрат другого з подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У зв'язку з неможливістю вирішити даний спір мирним шляхом судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 її вартість на момент укладення такого становила 63 772 грн., а вартість ремонтних робіт проведених позивачем ОСОБА_2 становить згідно долучених до матеріалів справи квитанцій 74398.20 грн.

А тому суд вважає, що слід поділите спільне майно - квартиру, визначивши ідеальні частки співвласників. Вирішуючи дане питання суд виходить з рівності часток кожного із сторін на квартиру і визначає ці ідеальні частки по 1/2 частині спірної квартири.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.8,10,57,58,60,88, 208,209,212,215 ЦПК України, ст.ст. 60,61,62,69,70 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати квартиру, що знаходиться по вул. Д.Галицького, 10/1, у м. Миколаєві Львівської області об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2, 05.05.1981р.н., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати право власності на 1/2 ідеальної частки квартири, що знаходиться по вул. Д.Галицького, 10/1, у м. Миколаєві Львівської області за ОСОБА_2, 05.05.198Ір.н., та на ? ідеальної частки квартири, що знаходиться по вул. Д.Галицького, 10/1, у м. Миколаєві Львівської області за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з позивача ОСОБА_2 в дохід держави 267 грн. 50 коп. судового збору, ОСОБА_5, від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи звільнити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому

засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

СУДДЯ В.Р. Павлів