Справа №22ц-383/10 Головуючий у 1 інстанції: Гудим Л.Я.
Категорія: 51 Доповідач в апел.інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петрички П.Ф.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Канчуку І.С.

з участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника Вільної профспілки медичних працівників Бориславської стоматологічної поліклініки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Вільної профспілки медичних працівників Бориславської стоматологічної поліклініки ОСОБА_4 на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2009 року,

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Вільної профспілки медичних працівників Бориславської стоматологічної поліклініки, треті особи: центральна міська лікарня м. Борислав, головний лікар ЦМЛ м. Борислав ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення профспілкового комітету. Заборонено головному лікарю центральної міської лікарні м. Борислав чи будь-яким іншим посадовим особам, до компетенції яких належить право розірвання трудового договору на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації, розривати трудовий договір з головним лікарем стоматологічної поліклініки ЦМЛ м. Борислав ОСОБА_2, зупинено виконання рішення та вимоги профкому Вільної профспілки медичних працівників Бориславської стоматологічної поліклініки від 28 жовтня 2009 року про розірвання трудового договору з головним лікарем стоматологічної поліклініки Центральної міської лікарні ОСОБА_2 до вирішення справи в суді.

Ухвалу суду оскаржив представник Вільної профспілки медичних працівників Бориславської стоматологічної поліклініки ОСОБА_4 В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, оскаржувана ухвала не містить обґрунтування мотивів, з яких суд дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Вказує, що відповідно до Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобовязання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обовязків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Просить ухвалу суду скасувати і постановити ухвалу з цього питання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, згідно із ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Скориставшись таким правом, позивач 6.11.2009 року подав заяву про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2009 року, якою задоволено заяву ОСОБА_2, винесена з дотриманням вимог ст..ст.151-153 ЦПК України.

Покликання апелянта на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки відповідно до Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобовязання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обовязків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, є безпідставним і не стосується спору, з яким звернувся до суду ОСОБА_2

Доказом цього є положення ч.2 ст.45 КЗпП України, згідно із якими якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого предявлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації ( профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Вільної профспілки медичних працівників Бориславської стоматологічної поліклініки ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :