Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-152/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Рака Л.С.

при секретарі Багач Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червоноград цивільну справу за позовом КП «Червонограджитлокомунервіс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, оскільки відповідачі проживають в гуртожитку за адресою м. Червоноград, вул. Стуса, 29а, кімн.№74 Львівської області і протягом тривалого часу не сплачують за комунальні послуги. Вищевказаний гуртожиток знаходиться на балансі КП «Червонограджитлокомунсервіс» та призначений для проживання одиноких громадян, які працюють на даному підприємстві. Відповідачі не являються працівниками ,КП «Червонограджитлокомунсервіс» тому підлягають виселенню з вищевказаного гуртожитку.

В запереченнях на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 позов не визнав та додав, що у зазначений гуртожиток він і його сім"я. які є відповідачами по справі поселились в 1984 році в зв"язку з його роботою на шахті ім. Лопатіна ( №1 «Червоноградська», яка в подальшому, ліквідована), власністю якої був даний гуртожиток на момент поселення і до 1998 року. На даному підприємстві він разом з сім' єю(відповідачами) був поставлений і перебував на обліку в якості потребуючих покрашення житлових умов. Проте, дане підприємство було ліквідоване і відповідач ОСОБА_1 перейшов працювати з шахти № 1 «Червоноградська» на шахту № 6 "Великомостївська" в межах виробничого об"єднання "Укрзахідвугілля", - де разом з сім"єю продовжує перебувати на обліку потребуючих покращення житлових умов.

Неотримавши квартири, відповідачі продовжували проживати в гуртожитку, де проживають до сьогоднішнього часу. В 2000 році відповідач ОСОБА_1 звільнився з роботи в зв"язку з виходом на пенсію, визнаний інвалідом праці 3 групи внаслідок професійного захворювання, отриманого на виробництві, тобто його звільнення з роботи не підлягає підставам виселення з гуртожитку без надання іншого житла, передбачених ч.ч.1-2 ст.132 ЖКУ. Тому як вважає відповідач ОСОБА_1 проживає у зазначеній кімнаті на законних підставах та просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, давши пояснення, аналогічні підставам звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, підтримав надані заперечення та пояснив, що вселився в зазначений гуртожиток на підставі ордера №53 від 27.03.1987 року, поселення відбулося на законних підставах. Умови проживання в гуртожитку є незадовільні, здійснював поточні ремонтні роботи у зазначеній кімнаті. Також, відповідачі не можуть бути виселені з гуртожитку, оскільки в них немає іншого місця проживання. Вважає позов безпідставним та просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав, а саме:

Судом встановлено, що предметом спору є кімната №74 по вул. В.Стуса №29а в м. Червонограді Львівської області, яка належить до комунальної власності та перебуває на балансі КП «Червонограджитлокомунсервіс».

З ксерокопії поквартальної карточки вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (гурт.) кімн.74.

Як вбачається з ксерокопії трудової книжки ОСОБА_1, останній 20 червня 2000 року був звільнений з шахти «Червоноградської» в звязку з виходом на пенсію.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії Закону поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час(не менше пяти років) зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей та не мають іншого власного житла.

Згідно ч.І ст.19 Закону, забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього закону, без попереднього надання їм (їх сімям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей.

Враховуючи вище наведене, беручи до уваги те, що відповідачі зареєстровані та фактично проживають в гуртожитку тривалий час, іншого житла не мають, вселення їх в гуртожиток відбулось на законних підставах, тобто на підставі ордера, тому суд приходить до висновку, що в позовних вимогах в частині виселення відповідачів без надання їй іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, слід відмовити так як виселення буде порушувати її конституційні права, що є неприпустимим.

Стягнення заборгованості за комунальні послуги з відповідачів є предметом іншого

спору.

Керуючись ст.ст.10,60,88,169,209,212 ЦПК України, ст.116, 125, 127,132 ЖК України.

суд

ВИРІШИВ :

В позові КП «Червонограджитлокомунервіс» до ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з гуртожитку без надання іншок житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії по апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Рак Л.С.