Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-303/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„02 грудня 2010 року.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Криворучка І.В.

при секретарі Бердник О.І.

за участю прокурора Леонтьєвої Г.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа КП «ЖКК №1» про визнання права користування житлом, вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов зазначений позов під час розгляду якого по суті згідно до заяви позивача, поданої в судовому засіданні, ухвалою суду від 02.12.2010р. його було залишено без розгляду.

05.02.2008р. представником відповідача ОСОБА_2 було подано до суду зустрічну позовну заяву, яка була прийнята судом до спільного розгляду з основним позовом. 02.09.2008р. зустрічні позовні вимоги були уточнені.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом підтримуючи і обґрунтовуючи його пояснив, що спірну квартиру було надано сторонам під час їх спільного проживання з відповідачкою у 1986р. У 1991р. їх шлюб з відповідачкою було розірвано, але він проживав у спірній квартирі до кінця 2003р. В кінці 2003р. він поїхав до своїх родичів у м.Київ та Яготин, а коли повернувся додому через два тижні, побачив, що відповідачка встановила броньовані двері і ключів йому не дала. У спірну квартиру він міг потрапити, коли його туди впускала його дочка, відповідачка по справі ОСОБА_3 Він просить суд визнати за ним право на користування спірною квартирою, вселити його в спірну квартиру та зобовязати відповідачів не чинити йому перешкоди у користуванні цією квартирою. В цей час він проживає за різними адресами у своїх родичів у м.Києві. Вселятись в спірну квартиру без рішення суду він не хоче, хоча відповідачка це неодноразово пропонувала.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що позивачу перешкод у користуванні спірною квартирою ніхто не чинить, ключі від дверей він не забрав, тому, що вони йому не потрібні. Йому неодноразово пропонувалось повернутись до спірної квартири і там проживати, але він цього не зробив, оскільки не бажає. Вони просять суд у позові відмовити.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав і просив його задоволити, зазначивши, що позивачем не пропущені строки звернення до суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона бачила, як приблизно у 2002р. ОСОБА_2 вивозив зі своєї квартири диван та інші речі.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні дали покази аналогічні показам свідка ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 проживав у спірній квартирі до кінця 2003р., а після цього проживав за різними адресами у своїх родичів. З його слів їй відомо, що відповідачка змінила вхідні двері в квартиру та не дала йому ключів від дверей. Він потрапляв до квартири, коли там була дочка, яка йому відчиняла.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні дали покази аналогічні показам свідка ОСОБА_8

Суд дослідив, проаналізував та оцінив зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі по 21.11.1991р. (Т.1, а.с.7). Під час перебування у шлюбі їм було виділено спірну квартиру (Т.1, а.с.12). Згідно до пояснень сторін та показів свідків, позивач проживав у спірній квартирі до кінця 2003р., тобто до часу, коли відповідачка змінила вхідні двері в квартиру.

Після цього він міг потрапити в квартиру, коли там перебувала його дочка відповідачка ОСОБА_3 На вказані обставини звертають увагу допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Крім того, вказані свідки в судовому засіданні пояснили, що вони не бачили і не чули, що б відповідачі виганяли позивача з дому і влаштовували з цього приводу сварки чи бійки.

З цього суд робить висновок, що позивач мав можливість вільно потрапити до спірної квартири.

Відповідачка в своїх поясненнях повідомила, що позивач відмовився отримувати ключ від квартири.

Згідно до вимог ст..60 ЦПК України, сторони повинні довести суду обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Судом неодноразово викликався в судове засідання, як в Бориспільський міськрайонний суд так, на виконання доручення суду, і в Печерський районний суд м.Києва позивач по справі ОСОБА_2 Але жодного разу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, особистих пояснень не надав.

Тому суд вважає, що ухвала Бориспільського міськрайсуду Київської області про судове доручення від 23.06.2010р. (Т.2. а.с.121) Печерським райсудом м.Києва належним чином виконана не була, оскільки замість допиту ОСОБА_2 відбувся допит його представника ОСОБА_11, що неодноразово виконувалось Бориспільським міськрайсудом Київської області.

За наведених обставин суд вважає, що позивачем не спростовано ту обставину, що він відмовився отримувати ключ від квартири.

З наведеного суд робить висновок, що позивач, маючи можливість потрапити до спірної квартири дійсно відмовився отримувати ключ від вхідних дверей, оскільки у випадку відсутності його згоди на подібний стан речей він мав реальну можливість змінити вхідний замок і забезпечити себе ключем, чого ним зроблено не було.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем не доведено тієї обставини, що йому відповідачами чинились перешкоди у користуванні спірною квартирою з кінця 2003р., і, як наслідок, в цій частині вимог необхідно відмовити.

З наведених вище підстав позивачу необхідно відмовити і у вимогах по його вселенню у спірну квартиру, оскільки він має можливість в любий час це зробити.

Також позивачу необхідно відмовити у вимогах по визнанню його права на користування спірною квартирою, оскільки, у звязку з тим, що позивач з кінця 2003р. добровільно і свідомо не користується спірною квартирою - таке його право ніким не порушується.

Згідно до вимог ст..1 ЦПК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених прав свобод чи інтересів фізичних осіб.

Позивачка ОСОБА_1 своєю заявою про залишення її позову без розгляду, підтвердила відсутність оспорювання права ОСОБА_2 на проживання в спірній квартирі. Крім того в судовому засіданні вона неодноразово зазначала, що пропонувала ОСОБА_2 повернутись і проживати у спірній квартирі.

За таких обставин суд вважає, що права позивача діями відповідачів порушені не були, а тому захисту не потребують.

Крім того, згідно до вимог ст..257 ЦК України, загальна позовна давність застосовується тривалістю у три роки.

Відповідачі звернулись до суду з заявою про застосування строку давності до вимог позивача.

Як встановлено в судовому засіданні, що підтверджено поясненнями представника позивача, позивач проживав у спірній квартирі до кінця 2003р. Після цього він у спірній квартирі не проживав, оскільки, згідно до даних позовної заяви, відповідачка змінила двері.

Тобто, на думку суд, саме з цього часу повинен відраховуватись строк позовної давності в три роки.

Зустрічну позовну заяву було подано позивачем лише 05.02.2008р. Поважних причин пропуску строків звернення до суду представник позивача не навів, поновити строк не просив. З цього суд робить висновок про необхідність відмови у позові, також і у звязку з пропущенням позивачем строків звернення до суду.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст..257 ЦК України, ст..1, 3, 10, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа КП «ЖКК №1» про визнання права користування житлом, вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: І.В.Криворучко