АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5464/10 Головуючий у 1-й інстанції Усенко Т.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської

області в складі:

головуючого Гальонкіна С.А.

суддів Абрамова П.С.

ОСОБА_1

при секретарі Амеліній М.В.

прокурора адвоката позивача

представника позивача відповідача

представника відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від ЗО березня 2010 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 березня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором сумі 76 705 грн. 67 коп., 700 грн. 08 коп. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави 102 грн. 70 коп. судового збору.

В іншій частині позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування рішення місцевого суду та просить постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч. І п.3,4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та ніким не оспорюєтся, що 24 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 214699, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кошти в сумі 10 000 доларів СІЛА до 24 березня 2010 року з процентною ставкою 24 відсотки річних.

В забезпечення виконання Кредитного договору цього ж дня між Банком та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 214699, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника, як солідарний співвідповідач.

ОСОБА_2 в порушення умов Кредитного договору 8 травня 2009 року припинив вносити платежі за кредитом.

На 27 січня 2010 року заборгованість за Кредитним договором склала 7 158, 67 доларів СІЛА, що в гривневому еквіваленті становить 57 303 грн. 72 коп., 2 423, 79 доларів СІЛА, що в гривневому еквіваленті становить 19 401 грн. 95 коп. - проценти за користування кредитними коштами; 250 грн. штраф (фіксована частина), 3 321 грн. 83 коп. штраф (процентна складова), а всього 9 582, 46 доларів СІЛА, що в гривневому еквіваленті становить 80 277 грн. 50 коп.

Місцевим судом обґрунтовано стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 76 705 грн. 67 коп.

Відповідно до ч. З ст. 551 ЦК розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Місцевий суд обґрунтовано тау відповідності до вимог ст. ст. 551,617 ЦК відмовив у стягненні з відповідачів штрафу в сумі 3571,83 грн.

Разом з тим, колегія судців зазначає про те, що діюче законодавство не передбачає стягнення судових витрат в солідарному порядку. Тому в цій частині рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Місцевим судом задоволено позов Банку на суму 76 705 грн. 67 коп. Державне мито яке підлягає сплаті на користь держави становить 767 грн. 5 коп. Банком при зверненні до суду сплачено державне мито в сумі 700 грн., які й підлягають стягненню з відповідачів на користь Банку, з кожного по 350 грн.

Несплачене позивачем державне мито в сумі 67 грн. 5 коп. підлягає стягненню з відповідачів на користь держави, з кожного по 33, 52 коп.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення в частині стягнення 102 грн. 70 коп. державного мита з Банку в дохід держави підлягає скасуванню.

Інші доводи , викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,304, ч. І п.4 ст.309, 316, 317 ЦПК України, колегія судців,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Крюковського районного суду м. Кременчука від ЗО березня 2010 року в частині стягнення судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати з кожного по 410 грн. 4 коп. (350 грн. 04 коп. + 60 грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави державне мито з кожного по 33 грн. 52 коп.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: /підпис/