Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-6483/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року.

Київський районний суд м. Одеси у складі

головуючого - судді Таварткіладзе О.М.,

при секретарі: Олійник Н.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційнии банк» «Про визнання недійсним договору від 06.06.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та визнання недійсним договору від 08.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом», -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з позовною заявою про визнання недійсним договору від 06.06.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та визнання недійсним договору від 08.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом.

Позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує свій позов тим, що 09.08.2007 року вона уклала з Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» кредитний договір 13-65-06/275, за яким позивачці були надані кредитні кошти у розмірі 40000 доларів СІЛА строком до 08.08.2019 року під 12% річних. В забезпечення виконання кредитного договору між Банком і ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за яким було передано в іпотеку нерухоме майно: однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр.. Академіка Глушка 7 кв. 45. За час стабільної економічної ситуації в державі, позивач своєчасно і у повному обсязі виплачував платежі у відповідності дот графіку погашення кредиту, бо мав стабільний заробіток, однак на сьогоднішній день дохід ОСОБА_1 суттєво зменшився, в той час, як банк необгрунтовано двічі підняв процентну ставку за користування кредитом, внаслідок чого вона втратила можливість виконувати обов*язки за кредитним договором і сплачувати кредит. Позивач вважає, що п. 3.9. кредитного договору суперечить чинному законодавству, оскільки ставить сторони договору у нерівне становище і примушує позивачку погоджуватися на умови банку щодо зміни процентної ставки в більшому розмірі під загрозою розірвання договору і повернення всіх коштів. Позивач вважає, що Банком порушені вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року, статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентів по договору та статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою також заборонено банкам змінювати умови укладених із клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати за договорами банківського вкладу за винятком випадків встановлених Законом. Позивачка також вважає, що Договір 05-03- 16/155 про внесення змін до кредитного договору № 13-65-06/274 від 09.08.2007 року про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами з 12% до 13% та Договір № 05-03-16/279 від 08.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору № 13-65-06/274 від 09.08.2007 року про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами з 13% до 16% були нею підписані під впливом обману з боку Банку. Крім того на даний час, внаслідок зміни процентної ставки к кредитному договорі утворилися розбіжності з іпотечним договором, де вказана первісна застосована процентна ставка за користування кредитом - 12%. Позивачка просить задовольнити її позов у повному обсязі і визнати недійсними Договори про внесення змін до кредитного договору щодо збільшення процентної ставки за користування кредитом і застосувати наслідки визнання недійсними договорів у вигляді зарахування суми переплати за підвищеними процентними ставками у суму погашення основного боргу (кредиту).

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити і додатково пояснила, що при підписанні кредитного договору вона була разом із адвокатом, який їй роз*яснював положення договору і навіть перекладав окремі положення на російську мову на її прохання. Вона також консультувалася щодо догорів, якими була змінена процентна ставка за користування кредитом. .

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, надав пояснення у відповідності до письмових заперечень проти позову, де зазначив, шо підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, на які вона посилається, жодним чином не доведені і тому не можуть бути взятими до уваги, оскільки:

Добровільно підписуючи договір обидві сторони несли однаковий ризик втрати доходів, при цьому ризик значного коливання валютного курсу гривні до долару США не є форс-мажорною обставиною, яку не можна було б передбачити і за останні роки такі коливання неодноразово траплялися і більше того про це прямо зазначено у п. 3.9 Кредитного договору

Знецінення національної валюти України по відношенню до долару США є однаково негативною обставиною як для ОСОБА_1 так і для Банку, при цьому курс гривні до долару США, встановлюється Національним банком України і ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк » не є власником доларів США і не є емітентом даної валюти, а навпаки дані грошові кошти є залученими валютними ресурсами на зовнішньому та внутрішньому ринках.

Сторони добровільно підписали договір про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення процентної ставки за користування кредитом і тому доводи позовної заяви з посиланням на законодавство про заборону банку в односторонньому порядку збільшувати розмір кредитної ставки, яке було до того ж прийнято після підписання договорів, на які скаржиться позивачка не можуть бути взятими до уваги і є взагалі до даних правовідносин неспроможними.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання недійсним договору від 06.06.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та визнання недійсним договору від 08.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом слід відмовити.

Суд засновує своє переконання на документах, що оглянуті у судовому засіданні та приєднані до матеріалів справи, а саме:

-Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 12 Л 0.2009 року протокол № 27 Закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у зв*язку зі зміною організаційно-правової форми і приведення у відповідність до Законодавства України перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який згідно зі статтею 1 Статуту є правонаступником всіх прав і обов*язків ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» (а. с. 48-62).

-кредитному договорі № 13-65-06/274 від 09.08.2007 року, відповідно до якого ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40000 доларів США для придбання квартири на вторинному ринку нерухомості, під 12% річних на строк до 08.08.2019 року. Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору збільшення процентної ставки за кредитом можливе за умови настання під час дії цього Договору будь-якої з наступних подій: збільшення розміру облікової ставки та /або ставки рефінансування Національного банку України; зниження вартості української гривні по відношенню до долару США; підвищення розрахункової вартості придбання Банком кредитних ресурсів; збільшення рівня інфляції. Зміни з цього приводу повинні бути внесені шляхом укладення договору про внесення змін та/чи доповнень до цього Договору на протязі 7 банківських днів з моменту направлення Банком письмового повідомлення Позичальнику про необхідність таких змін (поштою з повідомленням (з урахуванням часу поштового обігу), надання особисто Позичальнику під розписку, при явці в банк). За відсутності відповіді Позичальника або його незгоди із запропонованим розміром процентів за користування кредитом цей договір може бути розірваний за будь-чиєї ініціативи у порядку передбаченому чинним законодавством. При цьому сторони погоджуються, що у випадку розірвання цього Договору за вищевказаних умов Позичальник зобов*язується повернути кредит, сплатити нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом, а також суму неустойки, нарахованої за порушення умов цього договору, та відшкодовуються збитки в установленому порядку. Після розірвання цього договору кредит, проценти за користування ним, неустойка та збитки сплачуються Позичальником добровільно у 3-денний строк з моменту розірвання , а при незгоді позичальника сплатити добровільно - стягуються з позичальника Банком у встановленому чинним законодавством порядку (а. с. 20-27).

-Договорі № 05-03-16/155 про внесення змін до кредитного договору № 13-65- 06/274 від 09.08.2007 року про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами з 12% до 13% (а. с. 7)

-Договорі № 05-03-16/279 від 08.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору № 13-65-06/274 від 09.08.2007 року про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами з 13% до 16% (а. с. 17).

Суд надає правову оцінку договорам про внесення змін до кредитного договору і вважає, щи посилання позивачки на те, що Банком при укладенні даних договорів порушені вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року, статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентів по договору та статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою також заборонено банкам змінювати умови укладених із клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати за договорами банківського вкладу за винятком випадків встановлених Законом не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки укладення договорів не здійснювалося Банком в односторонньому порядку, а підписано обома сторонами і крім того укладення договорів відбувалося до набуття чинності законів, зазначених позивачкою у позовній заяві. До того ж спірні договори були укладені за згодою сторін на підставі вільного волевиявлення кожної зі сторін.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд вважає неспроможними доводи позивачки і її представника щодо введення позивачки в оману з боку ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», оскільки позивачкою не надано жодного доказу обману з боку працівників банку, не зазначено в чому саме полягає обман з боку відповідача, де, коли, при яких обставинах він був скоєний, не зазначено про істотність значення обставин, щодо яких позивачку введено оману.

Позивачка в позовній заяві вказує, про невідповідність і суперечність кредитного договору з урахуванням зміненої процентної ставки за користуванням кредиту процентній ставці, яка зазначена в іпотечному договорі, який посвідчений нотаріально і є невід*ємною частиною кредитного договору, що також свідчить про недійсність договорів, якими було змінено розмір процентної ставки кредитного договору. Однак, суд , вважає, що не приведення сторонами кредитного договору у відповідність до його положень іпотечного договору, який є вторинним по відношенню до кредитного договору, а не навпаки, не може свідчити про недійсність договорів, якими були внесені зміни до окремих положень кредитного договору.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав у задоволенні позовної заяви.

На підставі викладеного і керуючись Законом України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 203,215,230,509, 1056-1 ЦК України ст. ст. 60, 208, 209, 212, 213, 215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислозо-інвестиційний банк» про визнання недійсним договору від 06.06.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та визнання недійсним договору від 08.10.2008 року про внесення змін до кредитного договору від 09.08.2007 року щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :