Справа №2-55/2010 р.
15 січня 2010 року Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Семенцова Ю.В.,
при секретарі - Семерей Л.М.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства Миронівський автоагрегатний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 вересня 1986 року був прийнятий підсобним транспортним робітником апаратником Миронівського авторемонтного заводу, який 30.12.1993 р. був реорганізований у ВАТ «Миронівський автоагрегатний завод», де працював на різних посадах. 12 жовтня 2009 року наказом в. о. голови правління ВАТ Миронівський автоагрегатний завод №54-к від 12.10.2009р. його було звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату за січень-жовтень 2009року, яка складає 9370,99 грн. та 902,63 грн. витрат на відрядження. Просить стягнути з відповідача 9370,99 грн. невиплаченої заробітної плати, 902,63 грн. витрат на відрядження та середній заробіток за час затримки розрахунку.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просить стягнути з відповідача 9106,06 грн. невиплаченої заробітної плати за період січень-жовтень 2009 року, 902,63 грн. витрат на відрядження та середній заробіток за час затримки розрахунку.
Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.
Суд, заслухавши позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В судовому засіданні встановлено, що позивач відповідно до наказу №177-к від 01.09.1986 р. був прийнятий підсобним транспортним робітником Миронівського авторемонтного заводу, який 26.08.1993 р. був реорганізований у ВАТ Миронівський автоагрегатний завод, де працював на різних посадах. 12 жовтня 2009 року наказом в.о. голови правління ВАТ Миронівський автоагрегатний завод №54-к його було звільнено з посади водія транспортної дільниці за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату за період січень-жовтень 2009 року, яка складає відповідно до довідки №313 від 24.12.2009 р., виданої ВАТ Миронівський автоагрегатний завод 9106,06грн. та 902,63 грн. витрат на відрядження.
Середньоденну заробітну плату позивача для підрахунку заборгованості за затримку розрахунку при звільненні суд обчислює відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати з послідуючими змінами і доповненнями, Закону України Про оплату праці та, виходячи із заробітної плати позивача, становить 50,34 грн. (873,96 + 1140,39) грн. : 42 робочих дні). Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 3725,16 грн. ( 50,34 грн. х 74 дні).
Оскільки відповідачем були порушені трудові права позивача, тому вони підлягають захисту.
Згідно п.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати (судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи).
На підставі викладеного, ст. ст. 116 ч. 1, 117 ч. 1 Кодексу законів про працю України, ст. 27 Закону України Про оплату праці, Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (з послідуючими змінами і доповненнями), ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 79, 81, 84, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
Стягнути з відкритого акціонерного товариства Миронівський автоагрегатний завод на користь держави судовий збір в розмірі 137,34 гривні.
Рішення набирає законної сши після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після подання заяви, рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного терміну.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про його апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Миронівського районного суду Київської області відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О. Капшук