РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-1590/10

провадження у справі № 2-1590/10

01 грудня 2010 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

головуючого - судді Мозгового В. Б.,

при секретарі Палашкевич М. В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2. ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4.

представника відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новограда-Волинського цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики. -

встановив:

У липні 2010 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики. На обгрунтування позову зазначає, що в квітні 2008 року він на прохання відповідачки ОСОБА_4 М.„ за умови, що вона буде в подальшому погашати кредит, оформив на себе кредит на суму 2000 доларів США у Новоград-Волинському відділенні ЗАТ «Альфа-банк» та після цього передав кредитну картку в руки відповідачки ОСОБА_4. яка в подальшому передала її відповідачки ОСОБА_6. В зв'язку з цім просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 солідарно 3888.53 доларів США на погашення боргу за договором позики, який був укладений між ним та відповідачами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просить суд його задовольнити. Представники позивача також просять суд позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала та просила у його задоволенні відмови ти. Представник відповідачки також просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась про місце і час слухання справи повідомлена належним чином.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві так/ ж суму позики.

Договір позики є укладеним з моменту переданим грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно сі. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивач представив суду розписку, як на підтвердження укладення договору позики між ним га ОСОБА_4. в якій вказане наступне: «Я, ОСОБА_4 зобов'язуюсь сплачувати кредит N та заборгованість по ньому. Весь обсяг кредиту 2 000 доларів США (дані паспорта)» /а.с.6/.

Суд не може погодитись з доводами позивача га його представників, що розписка, постанови Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 15.08.2008 року та віл 04.10.2008 року /а.с.21.21/. пояснення ОСОБА_4 /а.с.7,8/, свідчить про укладання між позивачем ОСОБА_1 та відповідачками ОСОБА_4 і ОСОБА_6 договору позики, оскільки борговій документ повинний підтверджувати дві обставини: по-перше факт отримання боржником грошей або речей, по-друге, волевиявлення боржника в певний строк - точно визначений чи визначений моментом витребування - повернути гроші або речі.

В даній розписці та інших вищеперерахованих документах відсутні безумовні обставини договору позики: факт передачі позивачем та отримання боржниками ОСОБА_4 і ОСОБА_6 грошових коштів та волевиявлення боржників повернути гроші саме позичальнику ОСОБА_1.

Зміст розписки, постанов Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 15.08.2008 року та від 04.10.2008 року, пояснення ОСОБА_4 наданих позивачем суду, свідчить про те, що ОСОБА_4 зобов'язується сплачувати кошти за кредит, який згідно договору кредиту №500103936 від 18.04.2008 р. був наданий позивачу ОСОБА_1 В./а.с.9/ тобто мова не йде про укладання договору позики між сторонами.

За змістом статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Всупереч вказаним статтям, позивач не надав суду доказів, які підтверджують обґрунтованість його позовних вимог. Позивачем та його представниками не було надано конкретних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачами було укладено саме договір позики.

Крім того, зважаючи на норми ст. 11 ЦК України про виникнення прав і обов'язків із дій осіб га ст. 13 ЦК України про межі здійснення цивільних прав, пред'явлення позову на підставі ст.ст. 386. 1047. 1049 ЦК України у даному випадку є неможливим, оскільки для захисту права в даних відносинах повинні застосовуватись інші спеціальні норми і передбачені ними способи захисту цивільного права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами ОСОБА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не був укладений договір позики, тому вимоги позивача стягнути з відповідача борг за договором позики безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10. 11. 60. 209. 212-215 ЦПК України, суд. -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики - відмовити за безпідставністю.

Сторони можуть ознайомитись з повним рішенням суду 03 грудня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий