Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-7144/2010 рік
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
при секретарі Фірко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на житловий будинок,
Позивач звернулась до суду з названим позовом та просила визнати за нею право власності на на 2/5 частини домоволодіння № 80, загальною площею 75,20 кв.м., яка складається з наступних приміщень: «2-1» - житлова кімната, площею 17,9 кв.м., «2-2» - коридор, площею 4,6 кв.м., «2-3» - кухня, площею 7,5 кв.м., „2-4 кухня, площею 8,5 кв.м., „2-5 туалет, площею 1,3 кв.м., „2-6 вана кімната, площею 2,40 кв.м., «2-7» - житлова кімната, площею 8.00 кв.м., «3-1» - коридор, площею 2,80 кв.м., «3-2» - санвузол, площею 2,40 кв.м., «3-3» - житлова кімната, площею 12,20 кв.м., «3-4» - кухня, площею 4,1 кв.м., «4-1» - кладова, площею 3,5 кв.м. по вул. Планетній у м. Одесі.
Ухвалою Київського районного нарсуду м. Одеси від 14.06.89 року, була затверджена мирова угода, згідно умов якої позивачці передана в користування земельна ділянка площею 250 кв.м., а співвласнику будинку ОСОБА_4 передана у користування земельна ділянка, площею 376 кв.м. з встановленням меж земельного участку згідно висновкам технічної експертизи від 05.03.89 року.
Здійснюючи своє право власності на домоволодіння, позивач на протязі 2005 - 2010 років провела реконструкцію та добудову своєї частини домоволодіння № 80 по вул. Планетній у
м. Одесі. Посилаючись на те, що вказана реконструкція не порушує нічиїх прав та інтересів, просила про задоволення позову.
У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначаючи, що вона зверталась до Одеської міської ради з проханням узаконення вказаної будівлі і отримання правовстановчих документів на побудовану будівлю, але їй було відмовлено, так як будинок побудовано без належного погодження зі службами міста.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що згідно договору на право побудови та безстрокового користування земельною ділянкою від 30 жовтня 1953 року житлове правління виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих відвело ОСОБА_4 земельну ділянку №18 площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку в районі 5 станції Чорноморської дороги запланованого масиву Кагановичського району м. Одеси (а.с.8-10).
11 грудня 1981 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою:
Ухвалою Київського районного нарсуду м. Одеси від 14.06.89 року, була затверджена мирова угода, згідно умов якої ОСОБА_1 була передана в користування земельна ділянка площею 250 кв.м., а співвласнику будинку ОСОБА_4 передана у користування земельна ділянка, площею 376 кв.м. з встановленням меж згідно з висновками технічної експертизи від 05.03.89 року (а.с.14-15).
Здійснюючи своє право власності на домоволодіння, позивач на протязі 2005 - 2010 років провела реконструкцію та добудову своєї частини домоволодіння № 80 по вул. Планетній у
м. Одесі і в результаті реконструкції були утворені слідуючі приміщення: «2-1» - житлова кімната, площею 17,9 кв.м., «2-2» - коридор, площею 4,6 кв.м., «2-3» - кухня, площею 7,5 кв.м., „2-4 кухня, площею 8,5 кв.м., „2-5 туалет, площею 1,3 кв.м., „2-6 вана кімната, площею 2,40 кв.м., «2-7» - житлова кімната, площею 8.00 кв.м., «3-1» - коридор, площею 2,80 кв.м., «3-2» - санвузол, площею 2,40 кв.м., «3-3» - житлова кімната, площею 12,20 кв.м., «3-4» - кухня, площею 4,1 кв.м., «4-1» - кладова, площею 3,5 кв.м. загальна площа домоволодіння складає 75,2 кв.м.
Згідно зі ст. 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права і обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право здійснювати відносно свого майна любі дії, які не суперечать закону.
Відповідно до пункту 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається виниклим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з виводами Технічного висновку про стан несучих конструкцій 2/5 частини домоволодіння у звязку з реконструкцією та прибудовою до основного житлової будівлі за адресою: вулиця Планетна, № 80 у м. Одесі, зробленого 03 вересня 2010 року СПД „ОСОБА_5Ю., будівля придатна до подальшої експлуатації. Технічний стан несучих, огорожуючих конструкцій, а також будівельних елементів домоволодіння, яке складається з одноповерхового житлового будинку „хороший. Склад приміщень, їх взаємне розположення і розміри відповідають вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 (Житлові будинки. Основні положення), ДБН79-92 (Житлові будинки для індивідуальних забудовників). Конструктивні і планувальні рішення відповідають нормативним вимогам і можливо збереження виконаної реконструкції.
Частиною 3 ст. 375 ЦК України визначено, що право власника на забудову здійснюються ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
Статтею 386 ЦК України, передбачено, що власник, який має право передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Пунктом 2 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій. Які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Зважаючи на викладене, суд доходить до висновку про те, що вказаним будівництвом не порушені нічиї права та охоронювані законом інтереси, суд вважає, що вказана будова відповідає будівельно-технічним та санітарним нормам та можливо позовні вимоги задовольнити, визнавши за позивачем право власності на зазначений житловий будинок.
Керуючись ст.ст. 331, 356, 357, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 60, 169, 208, 209, 213, 215, 223, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини домоволодіння № 80, загальною площею 75,20 кв.м., яка складається з наступних приміщень: «2-1» - житлова кімната, площею 17,9 кв.м., «2-2» - коридор, площею 4,6 кв.м., «2-3» - кухня, площею 7,5 кв.м., „2-4 кухня, площею 8,5 кв.м., „2-5 туалет, площею 1,3 кв.м., „2-6 вана кімната, площею 2,40 кв.м., «2-7» - житлова кімната, площею 8.00 кв.м., «3-1» - коридор, площею 2,80 кв.м., «3-2» - санвузол, площею 2,40 кв.м., «3-3» - житлова кімната, площею 12,20 кв.м., «3-4» - кухня, площею 4,1 кв.м., «4-1» - кладова, площею 3,5 кв.м. по вул. Планетній у м. Одесі.
Ухвалене рішення є підставою для державної реєстрації права власності в КП „ОМБТІ та РОН.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя