справа №2-2965/10
01 грудня 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді ДоброваП.В.,
при секретарі Ємельяненко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Комінтернівське цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Відділу опіки та піклування Суворівської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно
Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом 29.09.2010 року.
В судовому засіданні в обґрунтування заявлених вимог представник позивачки ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги і пояснила:
Позивачка є дружиною ОСОБА_2 та його опікуном. Особисто до цієї нотаріальної контори ОСОБА_2 не звертався.
Померлі батьки ОСОБА_2 в період з 1948 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було придбано 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.
Після смерті батьків ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді хронічного бредового розладу.
На момент смерті батьків ОСОБА_2 єдиний серед братів в спірному бідинку.
Єдиною особою, яка оспорює право власності позивача на спадкове майно, є ОСОБА_3, який є братом ОСОБА_2. Відповідач ніколи в спірному будинку не проживав, та заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, тому є підстави для визнання права власності на спірний будинок за ОСОБА_2.
Представник позивача просила позов задовольнити повністю.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, хоча про день розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий курьер» № 220 від 24.11.2010 року.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини: «Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини».
Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини «При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.»
Згідно ст. 392 ЦК України, «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».
В судовому засіданні встановлено, що позивач є дружиною ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу, та його опікуном на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2009 року, що підтверджується копією рішення.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько ОСОБА_2, ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Після смерті ОСОБА_6 в Комінтернівський державній нотаріальній конторі державним нотаріусом Владовою Л. А. була заведена спрадкова справа, яка була направлена в державну нотаріальну контору Жовтневого району м. Гродно республіки Білорусь, що підтверджується копією повідомлення з нотаріальної контори.
Згідно відповіді з державної нотаріальної контори Жовтневого району м. Гродно республіки Білорусь, державний нотаріус м. Гродно Король М. С. отримав заяву сина померлого ОСОБА_2 про прийнятті спадщини після померлого батька ОСОБА_6, але зазначив , що для заведення спадкової справи треба особисто звернутися до нотаріальної контори міста Гродно, що підтверджується копією відлові № 154 від 18.09.1995 р.
ОСОБА_5 постійно проживала на момент смерті в будинковолодінні АДРЕСА_1 таким чином прийняла спадщину шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном.
Таким чином, дії ОСОБА_5 щодо того, що вона постійно проживала на момент смерті чоловіка в спірному будинку, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР( в ред. 1963 р.) свідчать про прийняття нею спадщини після чоловіка ОСОБА_6
18 квітня 2003 року померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Спадковим майном, яке належало померлій, є житловий будинок АДРЕСА_1 що може бути пітверджено шляхом витребуванням з Комінтернівського РБТІ відомостей про власників спірного будинку.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу УРСР (в ред. 1963 року) є діти померлого - ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3.
Брат ОСОБА_2 - ОСОБА_9 помер в 2003 році, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Померлі батьки ОСОБА_2 в період з 1948 року перебували в зареєстрованому шлюбі, Під час яекого подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було придбано 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, що встановлено рішенням Центрального районного суду м. Одеси, справа № від 24 лютого 1997 року, що набрало законної чинності 22. 04. 1997 року, що підтверджується копією рішення суду.
На момент смерті матері ОСОБА_2 єдиний серед братів проживав разом з матір'ю в спірному бідинку, отже вважається, що прийняв спадщину автоматично. Цей факт проживання та вступу в оперативне управління спадковим майном після смерті матері може бути підтверджений поясненнями свідків.
Оскільки ОСОБА_2 страждає хронічним психічним розладом, і цей факт встановлений рішенням суду, що набрало законної сили, то суд вважає, що причина пропуску строку на прийняття спадщини є поважною.
Згідно ст. 392 ЦК України, «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».
На час розгляду справи право власності на спірний будинок за даними Комінтернівського РБТІ ні за ким не зареєстровано.
Єдиною особою, яка оспорює право власності позивача на спадкове майно,є ОСОБА_3, який є братом ОСОБА_2.
Відповідач ніколи в спірному будинку не проживав, та заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, тому є підстави для визнання права власності на спірний будинок за ОСОБА_2.
Враховуючи викладене, суд вважає позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, обгрунтованим і законним, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, 392, 1261 Цивільного Кодексу У країни, ст.ст. 10, 209, 212, 213,215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву - задовольнити.
Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - житловий будинок № АДРЕСА_1
Рішення є підставою для державної реєстрації в Комінтернівському РБТІ за ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1, права власності на житловий будинок № АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів через Комінтернівський районний суд Одеської області

Суддя: