Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді ЗалімськоїН.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про зміну ідеальних часток в домоволодінні, визнання права власності на самовільні забудови, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про зміну ідеальних часток в домоволодінні, визнання права власності на самовільні забудови, де вказали, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 1999 року їм належить по 1/2частині домоволодіння № 64 по вул. Костичева в м. Дніпропетровську. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка була залишена первісним власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Їх батько ОСОБА_4 при житті на території домоволодіння самочинно збудував житлову прибудову А1-1; ОСОБА_1 збудував житлову прибудову А11-1, гараж Д, сарай Г, літню кухню Л; ОСОБА_2 збудував сарай В.

Позивачі посилаються на те, що у звязку з самочинним будівництвом на території домоволодіння, частки співвласників змінились. У фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходиться 71/100 частина домоволодіння, а у фактичному користуванні ОСОБА_2 29/100 частин домоволодіння. В даний час в них виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим вони змушені звертатися з позовом до суду. Просили суд зміни ти ідеальні частки у домоволодінні № 64 по вул. Костичева в м. Дніпропетровську; визнати за ОСОБА_1 право власності на 71/100 частину домоволодіння, згідно акту КП «ДМБТІ»; за ОСОБА_2 право власності на 29/100 частини, згідно акту КП «ДМБТІ».

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 1999 року позивачам належить по 1/2частині домоволодіння № 64 по вул. Костичева в м. Дніпропетровську. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка була залишена первісним власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Батько позивачів - Горгоц ОСОБА_5 житті на території домоволодіння самочинно збудував житлову прибудову А1-1; ОСОБА_1 збудував житлову прибудову А11-1, гараж Д, сарай Г, літню кухню Л; ОСОБА_2 збудував сарай В, у звязку з самочинним будівництвом на території домоволодіння, частки співвласників змінились.

Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Позивачі до Дніпропетровської міськради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не звертались і не надали суду ні акту постійного користування земельною ділянкою ні договору оренди земельної ділянки, не надали доказів прийняття самочинно збудованого нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку.

Також позивачі не зазначили про належність самочинної прибудови А1-1 їх батьку, ОСОБА_4, померлому 12 травня 1995 року, який при житті не оформлював правовстановлюючі документи на прибудову.

Керуючись ст.. 331, ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про зміну ідеальних часток в домоволодінні, визнання права власності на самовільні забудови, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Костичева № 64 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська