Справа №2- 397/10р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді СлишаА.Т.

при секретарі Шетерляк М.Є.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитними договорами, суд

встановив:

Позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 773 063 гривень 84 копійок, а також витрат по справі.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між позивачем та відповідачем були укладені 10 січня 2007 року договір про надання кредиту № з додатковими угодами та додатками на споживчі потреби (надалі - кредитний договір 1), 16 червня 2007 року договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 з додатками (надалі - кредитний договір 2) та 4 лютого 2008 року договір про надання споживчого кредиту №0 із додатками (надалі - кредитний договір 3).

Відповідно умов кредитного договору 1 відповідач отримав 28 000 доларів США, що на момент видачі кредиту, згідно курсу НБУ становило 141 400 гривень.

Відповідно умов кредитного договору 2 відповідач отримав 34 350 доларів США, що на момент видачі кредиту, згідно курсу НБУ становило 173 467 гривень 50 копійок.

Відповідно умов кредитного договору 3 відповідач отримав 26 475 євро, що на момент видачі кредиту, згідно курсу НБУ становило 199 064 гривень 7 копійок.

Проте, умови вищезгаданих договорів порушені відповідачем, зобов'язання ним не виконуються, кредити не повертається.

Станом на 11 січня 2010 року загальна заборгованість відповідача становить 773 063 гривень 84 копійок.

Представник позивача ОСОБА_1 1.1., яка діє на підставі довіреності від 5 січня 2010 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні тим, які зазначені в позовній заяві. Просить стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 10 січня 2007 року у розмірі 219 111 гривень, за кредитним договором №0 від 16 червня 2007 року - 229 115 гривень 47 копійок та за кредитним договором №0 від 4 лютого 2008 року - 324 837 гривень 37 копійок, всього 773 063 гривень 84 копійок, 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в останнє судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив, а тому з врахуванням наявних доказів, суд, відповідно вимог ст.169

ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів. У попередніх судових засіданнях відповідач ОСОБА_2 не заперечував факту отримання коштів згідно кредитних договорів за №0 відІО січня 2007 року, за №0 від 16 червня 2007 року за №0 від 4 лютого 2008 року у розмірах, що вказані у позовній заяві. Додатково пояснив, що він намагався улаштувати спір у добровільному порядку, а тому звертався до адміністрації банку з проханням відтермінувати сплату боргу, не згідний із розміром нарахованої неустойки.

Представник відповідача ОСОБА_3, який дії на підставі довіреності від 5 жовтня 2010 року, в останнє судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив, а тому з врахуванням наявних доказів, суд, відповідно вимог ст.169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги заперечував, оскільки вважає розмір неустойки за користування кредитними ресурсами позивачем явно завищений, проте доказів, що спростовували зазначену обставину суду не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Відповідно вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязується сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором.

Згідно ст..612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з положень ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1052 ЦК у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з вимог ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений 10 січня 2007 року договір про надання кредиту № з додатковими угодами та додатками на споживчі потреби. Відповідно умов відповідач отримав 28 000 доларів СІНА, що на момент видачі кредиту, згідно курсу НБУ становило 141 400 гривень. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується зведеним валютним меморіальним ордером №185981 від 10 січня 2007 року та заявами про видачу готівки і не оспорювалась відповідачем. Згідно графіка погашення кредиту, що є додатком згаданого договору, строки погашення кредиту визначено з 10 січня 2007 року по 10 січня 2018 року, відсотки за користування кредиту підлягали сплаті з 1 по 10 число кожного календарного місяця, наступного за тим, за який нараховувались відсотки. Згідно додаткових угод за №1 та №2 від 30 січня 2009 року було перенесено строки виконання зобовязань відповідачем та змінено схему погашення кредиту. Відповідачем протерміновано на 334 дні виконання зобовязань по тілу кредиту та 306 днів по сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно станом на 11 січня 2010 року основний борг становить 22 400 доларів США 72 центи, прострочений борг 911 доларів,68 центів та протерміновані відсотки 3 730 доларів США 94 центи, всього 27 043 доларів США 34 центи, що згідно курсу НБУ становить 215 941 гривень 7 копійок. Крім цього, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне погашення платежів, згідно п.7.1. договору, у розмірі 2 669 гривень 93 копійки та штраф, згідно п.7.6. договору у розмірі 500 гривень, всього 3 169 гривень 93 копійки.

Виходячи з умов договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 з додатками 16 червня 2007 року відповідач отримав 34 350 доларів США, що на момент видачі кредиту, згідно курсу НБУ становило 173 467 гривень 50 копійок. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується зведеним валютним меморіальним ордером №376057 від 16 червня 2007 року, заявою про переказ готівки №16 від 16 червня 2007 року і не оспорювалась відповідачем. Згідно графіка погашення кредиту, що є додатком згаданого договору, строки погашення кредиту визначено з 16 червня 2007 року по 16 червня 2014 року, відсотки за користування кредиту підлягали сплаті з 1 по 16 число кожного календарного місяця, наступного за тим, за який нараховувались відсотки. Згідно додаткових угод за №1 та №2 від 30 січня 2009 року було перенесено строки виконання зобовязань відповідачем та змінено схему погашення кредиту. Відповідачем протерміновано на 269 днів виконання зобовязань по тілу кредиту та 84 дні по сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно станом на 11 січня 2010 року основний борг становить 25 002 доларів США 55 центів, прострочений борг 1790 доларів 47 центів та протерміновані відсотки 1 525 доларів США 16 центів, всього 28 318 доларів США 18 центів, що згідно курсу НБУ становить 226 120 гривень 66 копійок. Крім цього, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне погашення платежів, згідно п.4.1. договору, у розмірі 2 494 гривень 81 копійок та штраф, згідно п.4.3. договору у розмірі 500 гривень, всього 2 994 гривень 81 копійка.

Крім цього, позивачем та відповідачем був укладений 4 лютого 2008 року договір про надання споживчого кредиту №0 із додатками. Відповідно умов відповідач отримав 26 475 євро, що на момент видачі кредиту, згідно курсу НБУ становило 199 064 гривень 7 копійок. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується зведеним валютним меморіальним ордером №866426 від 5 лютого 2008 року та заявою про видачу готівки №4 від 5 лютого 2008 року і не оспорювалась відповідачем. Згідно графіка погашення кредиту, що є додатком згаданого договору, строки погашення кредиту визначено з 4 лютого 2008 року по 3 лютого 2023 року,

відсотки за користування кредиту підлягали сплаті з 1 по 10 число кожного календарного місяця, наступного за тим, за який нараховувались відсотки. Згідно додаткових угод за №1 та №2 від ЗО січня 2009 року було перенесено строки виконання зобовязань відповідачем та змінено схему погашення кредиту. Відповідачем протерміновано на 334 дні виконання зобов'язань по тілу кредиту та 243 дні по сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно станом на 11 січня 2010 року основний борг становить 24 717 євро 15 центів, прострочений борг 417 євро 10 центів та протерміновані відсотки 2 955 євро 7 центів, всього 28 089 євро 32 центи, що згідно курсу НБУ становить 321 860 гривень 78 копійок. Крім цього, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне погашення платежів, згідно п.4.1. договору, у розмірі 2 476 гривень 59 копійок та штраф, згідно п.4.3. договору, у розмірі 500 гривень, всього 2 976 гривень 59 копійок.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов - підставний та обгрунтованим, підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215,218 ЦПК України, ст. ст..525, 526, 527, 530, 536, 549-552,1048, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 10 січня 2007 року у розмірі 219 111 гривень, за кредитним договором №0 від 16 червня 2007 року - 229 115 гривень 47 копійок та за кредитним договором №0 від 4 лютого 2008 року - 324 837 гривень 37 копійок, всього 773 063 гривень 84 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати, що складаються з 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд львівської області.

Головуючий Слиш А.Т.