РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнання майна сумісно нажитим трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 області , однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , автомобілю НОМЕР_1 , двоспального ліжка , шафи-купе , два телевізори , кухні , барної стійки , м'якого куточку , дивану з кріслом , письменного столу , про поділ сумісно нажитого майна , виділення позивачу трьохкімнатної квартири АДРЕСА_3 , виділення відповідачу в натурі однокімнатної квартири АДРЕСА_4 області , автомобілю НОМЕР_1 , стягнення судових витрат ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину майна яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , ринкова вартість якої в теперішній час становить 154000грн. , визнання за відповідачем права власності на 1/2 частку майна яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої становить 92400грн. на автомобіль НОМЕР_1 , ринкова вартість якого становить 69300грн. , про стягнення судових витрат , мотивуючи дані вимоги тим , що з 1998р. позивачка мешкала з відповідачем у квартирі своєї матері до 2003р. за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. За час проживання усі проблеми вирішувались сумісно. Офіційно з відповідачем у шлюб не вступали. 15.05.2003р. сторонами , за рахунок спільних коштів , була оформлена купівля-продаж квартири АДРЕСА_5, яка була оформлена як договір дарування та за обоюдною згодою була оформлена на відповідача. Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат загальною площею 59,1м2 , в тому числі жилою площею 41,6м2. Прописалася позивачка у вищезазначену квартиру 29.08.2003р.. Вартість квартири , на момент придбання , склала 5000 доларів США. Були проведені ремонтні роботи у яких позивачці допомагала її мати , двоюрідна сестра та її напарниця. Під час ремонту та після його закінчення спільно було придбане майно - двоспальне ліжко , шафа-купе , два телевізори , кухня , барна стійка , м'який куточок , диван з кріслом , письменний стіл. 11.08.2006р. сторони подали заяву у РАЦС та зареєстрували шлюб. У шлюбі прожили до 2009р.. У 2005р. ще придбали за рахунок спільних коштів автомобіль НОМЕР_1 , за 9000 доларів США та однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 , яка за обоюдною згодою була оформлена на мати відповідача. Ринкова вартість трьохкімнатної квартири АДРЕСА_7 на теперішній час становить 154000грн.. Ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_8 в теперішній час становить 92400грн.. Ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 , в теперішній час становить 69300грн.

До судового засідання позивачка уточнила позовні вимоги , прохала , встановити факт сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнати майно сумісно нажитим - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 області , автомобіль НОМЕР_1 , двоспальне ліжко , шафу-купе , два телевізори , кухню , барну стійку , м'який куточок , диван з кріслом , письменний стіл , поділити сумісно нажите майно , виділити позивачу трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , виділити відповідачу в натурі однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль НОМЕР_1 , стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала та пояснила , що мешкала з відповідачем у квартирі своєї матері з 2003р. за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. За час проживання усі проблеми вирішувались сумісно. Офіційно з відповідачем у шлюб не вступали. 15.05.2003р. сторонами за рахунок спільних коштів була оформлена купівля - продаж квартири АДРЕСА_5 , яка була оформлена як договір дарування та за обоюдною згодою була оформлена на відповідача. Продавці під час дарування написали розписку про отримання грошей за продаж квартири. З боку її родичів задля фінансового вкладу у квартиру було продано «Жигулі» її батька , дім у селі її матері та дача. Після придбання квартири почали вестись ремонтні роботи у яких позивачці допомагала її мати , двоюрідна сестра та її напарниця. Прописалася позивачку у вищезазначену квартиру 29.08.2003р.. У 2005р. ще придбали , за рахунок спільних коштів , автомобіль НОМЕР_1 , за 9000 доларів США та однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 , яка за обоюдною згодою була оформлена на мати відповідача. 11.08.2006р. сторони подали заяву у РАЦС та зареєстрували шлюб. У шлюбі прожили до 2009р.. Прохала встановити факт сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнати майно сумісно нажитим , поділити сумісно нажите майно , виділити відповідачу в натурі однокімнатну квартиру та автомобіль.

13361520

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково та пояснив , що з позивачкою проживав однією сім'єю з 1998р. по 2006р. , але витрати з її боку за час сумісного проживання не проводились. З 11.09.1998р. вони почали разом жити у її матері за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. Наявної допомоги від її матері не бачив. Йому допомагав батько , який працював на Півночі , а їй мати. Після продажу дому , який зазначався позивачкою, та який находився в Куп'янську , гроші були потрачені позивачкою на пральну машинку. Про автомобіль «Жигулі» та дачу йому нічого не відомо. Квартира АДРЕСА_5 була подарована йому його знайомими. Автомобіль ОСОБА_4 , д.н. НОМЕР_3 , був придбаний після продажу автомобілю «Фіат» , який був подарований йому батьком , а на решту суми відповідачем був взятий кредит для проплати квартири АДРЕСА_9. Квартира АДРЕСА_10 на даний час належить його матері , після продажу нею квартири по шосе Будівельників. Дача була продана його матір'ю задля проведення ремонту у вищезазначеній квартирі. Колишню дружину не виганяв , вона виїхала самостійно та вивезла майно. Через рік після одруження запропонувала розірвати шлюб за обоюдною згодою.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав , додаткових пояснень не мав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила , що з 1997р. позивачка почала зустрічатись з відповідачем. З 1998р. вони проживали разом у квартирі матері позивачки за адресою: м. Северодонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83. На цей момент сторони спільно робили ремонт , здійснювали покупки. На той час мати позивачки мешкала в селі та вела господарство , завдяки чому допомагала сторонам. У 2003р. сторони придбали квартиру , ремонт в якій робила свідок та її напарниця. У 2006р. сторони придбали машину. Ці покупки були здійснені як за допомогою батька відповідача так і з допомогою матері позивачки , яка продала дачу в Олександрівні , машину та дім в селі. Увесь матеріальний дохід від продажу вищезазначеного майна був переданий сторонам.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила , що з 1997р. позивачка почала зустрічатись з відповідачем. З 1998р. вони проживали разом як у квартирі матері позивачки за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 68а/83 так і у квартирі відповідача. Сторони з'являлись як сім'я , разом відпочивали. У 2003р. сторони купили квартиру , зі слів позивачки , за спільно набуті гроші. У 2006р. зареєстрували шлюб. Мати позивачки продала дім в селі , машину та гроші віддала сторонам. З ремонтом в квартирі допомагали родичі. ОСОБА_7 було придбано під час спільного проживання. Разом сторони мешкали з 1998р. по 2006р..

Суд , вислухавши пояснення позивача , представника позивача , відповідача , свідків . дослідивши письмові матеріали справи , вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.256 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №025389 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 11.08.2006р. , актовий запис №466 , ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_1 , після чого чоловіку та дружині були присвоєні прізвища ОСОБА_3.

Як вбачається з пояснень сторін , свідків , сторони дійсно проживали однією сімєю з 1998р., вели спільне господарство до 2006 року , офіційно зареєстрували свої відносини 11.08.2006 року , відповідно до чого в даній частині позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню , а суд має можливість встановити факт проживання позивачки з відповідачем однією сімєю в період з 11 вересня 1998 року по 11 серпня 2006 рік.

Позовні вимоги щодо визнання майна сумісно нажитим трьохкімнатної квартири АДРЕСА_11 , однокімнатної квартири АДРЕСА_12 , автомобілю НОМЕР_4 , двоспального ліжка , шафи-купе , два телевізори , кухні , барної стійки , м'якого куточку , дивану з кріслом , письменного столу , про поділ сумісно нажитого майна , виділення позивачу трьохкімнатної квартири АДРЕСА_11 , виділення відповідачу в натурі однокімнатної квартири АДРЕСА_12 , автомобілю НОМЕР_4 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.1 абзацу 2 , п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства , материнства та стягнення аліментів» до сімейних відносин , які вже існували на зазначену дату , норми СК засто¬совуються в частині лише тих прав і обов'язків , що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах , передбачених Сімейним Кодексом. При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати , що відповідно до п. 2 розд. VII "Прикінцеві положення" Сімейного Кодексу норми законодавства , які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини , втратили чинність із 1 січня 2004 р. , за винятком норм розд. V "ОСОБА_5 громадянського стану" Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі КпШС) , які зберігають чинність у частині, що не суперечить Сімейному Кодексу , до прийняття спеціального закону.

Відповідно до ст. 22 , 28 , 29 Кодексу про щлюб та сім'ю України майно , нажите подружжям за час шлюбу , є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння , користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі , якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна , яке є спільною сумісною власністю подружжя , їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя , що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу , власністю кожного з них. Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна , то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі , якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя , що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна , яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя , встановлюється трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України , за договором дарування одна сторона (дарувальник) предає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у вланість.

Відповідно до Договору дарування квартири , посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 15.05.2003р. , серії ВАК № 492929 , зареєстрованого в реєстрі за №1552 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подарували , а ОСОБА_3 прийняв у дар належну Даруватеям на праві приватної власності квартиру , що розташована за адресою: АДРЕСА_13.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно , виданого Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації за номером 1098394 від 28.07.2003р. , реєтраційний номер 890727 , номер запису 457 в книзі 49, ОСОБА_3 на підставі договору дарування /ВАК №492929/ р 1552/ 15.05.2003/ посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нота¬ріального округу ОСОБА_8 являється власником квартири АДРЕСА_14.

Відповідно до Домової книги для прописки громадян , мешкаючих в квартирі АДРЕСА_15 у вищезазначеній квартирі зареєстровані 29.08.2003р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1. ОСОБА_10 16.05.2003р. знята з реєсраційного обліку.

Таким чином судом було встановлено , що у 2003 році па підставі договору дарування квартири , ОСОБА_3 прийняв у дар належну Дарувателям на праві приватної власності квартиру , що розташована за адресою : АДРЕСА_16. Відповідно до чинного законодавства , до сімейних правовідносин , які існували до набуття чинності Сімейного Кодексу до 01 січня 2004 року , тобто сторони які проживали однією сімєю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі правила статей 22 , 28, 29 КпШС , не застосовуються . До того ж позивачкою не було доведено , що вищезазначена квартира була дійсно придбана на спільні кошти з відповідачем , а не подарована останньому , відповідно до чого , посилання позивачки на розписку в якій начебто зазначено придбання квартири на підставі договору купівлі-продажу являється безпідставним , з причини відсутності фактичного доказу цього , в звязку з чим , відповідач являється єдиним власником даної нерухомості та вільно може нею розпоряджатись , що також підтверджує що відповідач був прописаний у квартиру на підставі договору дарування 28.07.2003 року , а не на підставі договору купівлі-продажу про що позивачці на той час було відоме. Тому так як відповідач прийняв у дар вищезазначену квартиру у 2003 році , незважаючи на те , що на той момент сторони проживали однією сімєю , відповідно до вищезазнченого , позивачка все ж не має права претендувати на частку вищезазначеної квартири.

Відповідно до довідки №8/11-64-873 , виданої ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ ГУМВС України у Луганській області 04.12.2009р. , на ОСОБА_3 09.08.2006р. був зареєстрований автомобіль НОМЕР_5 , однак даний автомобіль 30.10.2008р. був зняти з обліку для реалізації. З 31.10.2008р. та на даний час автомобіль НОМЕР_6 , зареєстрований за ОСОБА_11 , 07.11.1974р.н. , мешкаючою в м. Сєвєродонецьк , вул. Гагаріна , 109/65.

Що стосується вищезазначеного , судом встановлено , що 09.08.2006р. за відповідачем був зареєстрований автомобіль НОМЕР_7 , який він придбав до реєстрації шлюбу з позивачкою. Позивачка в судовому засіданні не надана посьмових доказів того , що і вона своїми коштами приймала участь у придбанні цього автомобіля. Крім того , даний автомобіль з 31.10.2008р. зареєстрований на іншу особу , відповідно до чого , позивачка не може претендувати на частку даного майна , як спільно нажите.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло , виданого Фондом комунального майна м. Сєвєродонецька 13.01.1994 року , власниками квартири АДРЕСА_17 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом , посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_15 від 03.06.2005 року , зареєстрованого в реєстрі за № 1-900 , спадкоємицею 1/4 частки квартири АДРЕСА_18 належній померлій ОСОБА_14 є пдочька ОСОБА_13.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_16 від 01.09.2005 року , зареєстрованого в реєстрі за № 3989 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 передає , а ОСОБА_17 приймає у власність квартиру АДРЕСА_18 та зобовязується сплатити за неї обумовлену грошову суму.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_16 від 03.12.2005 року , зареєстрованого в реєстрі за № 5772 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 передають , а ОСОБА_3 приймає у власність квартиру АДРЕСА_19.

Відповідно до Договору дарування квартири , посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_20 04.02.2009 року , зареєстрованого в реєстрі за № 454 , ОСОБА_3 (Дарувальник) зобовязується передати квартиру АДРЕСА_20 ОСОБА_13 (Обдаровуваній).

Що стосується однокімнатної квартири АДРЕСА_21 , зі слів позивачки придбаної у 2005 році , судом зазначаєтьєтся те , що в матеріалах справи відсутні фактичні докази того , що дане нерухоме майно було придбане сторонами за рахунок спільних коштів під час проживання однією сімєю. Згідно вищевказаних матеріалів справи , дане майно з 04.02.2009р. належить на підставі Договору дарування матері відповідача - ОСОБА_13.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України , якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог , у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Сума судового збору по справі в розмірі 1700грн. та сума витрат з інформаційно-технічного розгляду справи в розмірі 30грн. фактично підтверджуються квітанціями в матеріалах справи.

В звязку з тим , що позов задоволено частково , суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору в розмірі 8,50грн. відповідно до ст.3 п. «д» ДКМУ України від 1993р. та витрати з інформаційно-технічного розгляду справи в розмірі 7,50грн. , відповідно до Постанови КМУ України від 21.12.2005р. за №1258 по справах що випливає з інших сімейних правовідносин , враховуючи , що позивачка звернулась з даним позовом до суду 24.03.2009р..

Керуючись ст.ст. 7 , 10 , 11, 12 , 27 , 31, 57 , 60 , 199 , 212-215 , 223 ЦПК України , ст.ст. 22 , 28 , 29 Кодексу про щлюб та сім'ю України , суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією родиною в період з 11 вересня 1998р. по 11 серпня 2006р. , визнання майна сумісно нажитим трьохкімнатної квартири АДРЕСА_11 , однокімнатної квартири АДРЕСА_12 , автомобілю НОМЕР_4 , двоспального ліжка , шафи-купе , два телевізори , кухні , барної стійки , м'якого куточку , дивану з кріслом , письменного столу , про поділ сумісно нажитого майна , виділення позивачу трьохкімнатної квартири АДРЕСА_11 , виділення відповідачу в натурі однокімнатної квартири АДРЕСА_12 , автомобілю НОМЕР_4 , стягнення судових витрат задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 11 вересня 1998 року по 11 серпня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору по справі в розмірі 8,50 грн. та витрати з інформаційно-технічного розгляду справи в розмірі 7,50грн.

Решту позовних вимог ОСОБА_1 про визнання майна сумісно нажитим трьохкімнатної квартири АДРЕСА_11 , однокімнатної квартири АДРЕСА_12 , автомобілю НОМЕР_4 , двоспального ліжка , шафи-купе , два телевізори , кухні , барної стійки , м'якого куточку , дивану з кріслом , письменного столу , про поділ сумісно нажитого майна , виділення позивачу трьохкімнатної квартири АДРЕСА_11 , виділення відповідачу в натурі однокімнатної квартири АДРЕСА_12 , автомобілю НОМЕР_4 , стягнення судових витрат в розмірі 1714грн. залишити без задоволення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя