КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-330/2010
Провадження № 330
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Дзюбенко Р.Д.

За участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Завод газорозрядних ламп» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди посилаючись на те, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 02.03.2009 року був звільнений згідно ст. 38 КЗпП України. Відповідач у день звільнення не виплатив позивачу заробітну плату за листопад , грудень 2008 року та лютий- березень 2009 року, а тому крім суми заборгованості у розмірі 2 459 грн. 36 коп., також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку . Діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що тривалий час заробітна плата не виплачувалася , вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, постійно звертався до відповідача та просив виплатити борг. Моральну шкоду оцінює в 10 000 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково, просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку та моральну шкоду, в частині стягнення заборгованості позовні вимоги просив залишити без розгляду.

Ухвалою від 22.01.2010 року позовна заява в частині стягнення заборгованості по заробітній платі залишена без розгляду.

Представник відповідача позовні вимоги визнала частково та пояснила ,що заборгованість по заробітній платі виплачена, щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку визнала, у стягнення моральної шкоди просила відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Завод газорозрядних ламп», 02.03.2009 року був звільнений з посади слюсаря по ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду по ст. 38 КЗпП України.

21 жовтня 2009 року відповідач виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівнику сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа ,організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п.20 № 13 від 24.12.1999 року Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв»язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред»явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

З відповідача на користь позивач підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 02 березня по 21 жовтня 2009 року.

Згідно довідки від 21.01.2010 року виданої ТОВ «Завод газорозрядних ламп» середньоденна заробітна плата позивача становить 61 грн. 77 коп.

Середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає :

61 грн. 77 коп. ( середній заробіток) х 164 робочих днів ( з 02.03. по 21.10.2009 року ) = 10 068 грн. 51 коп.

Оскільки право позивача на отримання своєчасної винагороди, у вигляді заробітної плати, за свою працю порушено, його позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є правомірними.

Визначаючи розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з того, що позива не навів доказів спричинення йому моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. Враховуючи підстави спричинення моральної шкоди та докази, які позивач навів суду у підтвердження цих позовних вимог, суд вважає, що йому спричинена моральна шкода у розмірі 300 грн., яка підлягають стягненню з відповідача.

Підлягають до стягнення з відповідача на користь держави 109 грн. 19 коп. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, від сплати якого звільнена позивач при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 47, 116-117 , 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10,11,60, 88,209,212,213 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Завод газорозрядних ламп» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 10 068 грн. 51 коп., 300 грн. моральної шкоди , а всього 10 368 грн. 51 коп.

Стягнути з ТОВ «Завод газорозрядних ламп» на користь держави судовий збір у розмірі 109 грн. 19 коп.

Стягнути з ТОВ «Завод газорозрядних ламп» на користь ТУ ДСА України в Полтавській області 120 грн. судових витрат.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Ж.В.Кузіна