11.08.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-4032 2010 р.
Категорія: 2-5 Головуючий в 1 інстанції Терещенко О.Є.
Доповідач: Закарян К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня місяця 11 дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Лісової Г. Є.

Суддів: Закарян К.Г.,

ОСОБА_1

При секретарі: Устименко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 07 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку та її виділ, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 року ОСОБА_4 діючий від імені ОСОБА_3 звернувся цо суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку та виділ частини в натурі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що з грудня 1997 року по жовтень 2006 року перебував з відповідачкою у цивільному шлюбі. За час спільного проживання власними силами та спільними коштами, продовжували будівництво житлового будинку, розташованого на земельній ділянці належній відповідачці на праві приватної власності. Після закінчення будівництва ОСОБА_2 оформила на себе свідоцтво про право власності на вказаний будинок, а в жовтні 2006 року розірвала з ним фактичні стосунки. В добровільному порядку поділити житловий будинок відповідачка відмовляється.

Просив суд визнати за ним право власності на частину житлового будинку №33 розташованого по вул.Абрикосовій у м.Каховка та виділити йому частину житлового будинку.

Справа розглядалась судом двічі.

Останнім рішенням суду від 07 квітня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на 43/100 частин житлового будинку №33 розташованого по вул.Абрикосовій в м.Каховка Херсонської області виділено йому в користування та розпорядження у житловому будинку приміщення літ. «А» кімната 1-8, площею 16,9 кв.м., кухня 1-6 площею 9,3 кв.м., ванна кімната площею 4,1 кв.м.(1-4), коридор 1-5, площею 8,8 кв.м., коридор 1-2, площею 11,1 кв.м., туалет 1-3 площею 1,9 кв.м., допоміжні приміщення 1-7, площею 3,4 кв.м., а також приміщення літ.«В», літ.«Г», літ.«Д», літ.«Ж» та приміщення підвалу площею 18 кв.м..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що суд необгрунтовано не застосував до спірних правовідносин позовної давності ,про що її представник в судовому засіданні робив відповідну заяву. Окрім того висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів при йшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керувався тим, що спірний будинок будувався у період з 1998 до 2002 року і саме у період його будівництва, зокрема з 1998 до 2006 року ОСОБА_3 проживав однією сім'єю з ОСОБА_2 спочатку в квартирі, а потім у будинку, та є членом сім'ї відповідача, будівництво велося за рахунок спільної праці й коштів сторін. У зв'язку з цим визнав зазначений будинок спільною сумісною власністю.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно зі ст.17 Земельного Кодексу ст.14 Закону України «Про власність» які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину в приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом.

Відповідно до положення статей 16, 17 Закону України «Про власність» таке право, виникає, коли будівництво велось подружжям у період шлюбу, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї.

Так, судом встановлено, що земельна ділянка під будівництво спірного будинку, передана відповідачці ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Каховської міської ради за №338 від 21 листопада 1995 року у власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по вул.Абрикосовій, 33 у м.Каховка (а.с.З 7).

Відповідно до ч.З пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності, громадян на жилий будинок» право спільної власності виникає, коли будівництво велось подружжям у період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їхньою спільною сумісною власністю або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину жиитлового будинку надання її у володіння та користування відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом двадцяти днів з моменту проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: