Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-8194/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Чоха К.О.

за участю : позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про стягнення коштів, визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

15 квітня 2009 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання правочину недійсним, стягнення коштів, визнання дій неправомірними (а.с. 3-6).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2009 року дана справа була передана на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 52).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні посилалась на те, що 29 серпня 2006 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № DNK0GK00000112, відповідно до умов якого відповідач надав, а позивач отримала у кредит грошові кошти в розмірі 140 011,25 грн. 01 лютого 2009 року відповідачем в односторонньому порядку було змінено відсоткову ставку до 22,88% річних. У звязку з цим позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною односторонню зміну умов кредитного договору № DNK0GK00000112 від 29 серпня 2006 року, визнати незаконними дії щодо нарахування пені та вимагання кредитних коштів, стягнути безпідставно набуті відповідачем кошти у розмірі 448,10 грн., стягнути 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала наполягала на їх задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення, просив суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що підвищення відсоткової ставки обумовлене зростанням середньозваженої ставки за кредитами та відбулося відповідно до умов укладеного між сторонами договору, який надає банку право змінювати відсоткову ставку при настанні відповідних умов. Окрім того, прийняття рішення про зміну відсоткової ставки було прийнято керівництвом банку до набрання чинності Закону України № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір № DNK0GK00000112, за умовами якого відповідач зобовязався надати кредит у сумі 140 011,25 грн. на термін до 26 серпня 2021 року, а позивач зобовязався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 7-8).

Також встановлено, що 08 січня 2009 року на адресу позивача було надіслано лист № 20.1.3.2/6-42417 від 25.12.2008 року, яким відповідач повідомив про зміну відсоткової ставки за кредитним договором № DNK0GK00000112 від 29 серпня 2006 року, що підтверджується копією зазначеного листа та копією поштового реєстру (а.с. 17, 44).

Встановлено, що отримавши зазначений лист позивач направив відповідачу заперечення щодо збільшення відсоткової ставки (а.с. 18-19).

Встановлено, що позивач на виконання своїх зобовязань за договором № DNK0GK00000112 від 29 серпня 2006 року щомісячно сплачує платежі у розмірі 2090,90 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 9-16, 70-74).

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачем з 01.02.2009 року було збільшено відсоткову ставку за кредитним договором № DNK0GK00000112 від 29 серпня 2006 року, що підтверджується копіями виписок та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні (а.с. 21, 27).

Встановлено, що відповідач змінив найменування з Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується копією правовстановлюючих документів.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, умовами договору укладеного між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст. 1056-1 ЦК України умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.4 ст. 216 ЦК України правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які

встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що збільшення відсоткової ставки за кредитним договором № DNK0GK00000112 від 29 серпня 2006 року відбулося з 01.02.2009 року, тобто після набрання чинності ст. 1056-1 ЦК України, суд приходить до висновку, що умова вказаного договору про право відповідача змінювати розмір відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною з 09.01.2009 року і не створює для сторін цієї угоди жодних юридичних наслідків, та вважає, що дії відповідача щодо збільшення розміру відсоткової ставки є неправомірними, оскільки суперечать діючому законодавству.

Вирішуючи вимоги позивача до відповідача щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 448,10 грн., суд вважає дані вимоги такими що не підлягають задоволенню, у звязку з тим, що позивачем не було надані доказів на підтвердження даних обставин.

Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору відшкодування моральної шкоди як міра відповідальності відповідача за порушення зобовязань, передбачених таким договором, не встановлена, а тому суд приходить до висновку, що позивачу у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 216, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відносно зміни в односторонньому порядку умов кредитного договору № DNK0GK00000112 від 29 серпня 2006 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» здійснити перерахунок за кредитним договором № DNK0GK00000112 від 29 серпня 2006 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, та зарахувати сплачені ОСОБА_1 з 01.02.2010 року кошти в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту.

ОСОБА_1 у задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, також апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жотвневий районний суд м.Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ф.Ф. Маймур