Справа № 2-703/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді Колодко Л.В.

при секретарі Ткалі І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору, про визнання недійсним договору застави, про усунення перешкод в користуванні автомобілем, про визнання виконання зобовязання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором і просив стягнути солідарно з останніх 45656, 40 гривень та судові витрати в сумі 576,76 гривень.

В судовому зсіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала і звернулась з зустрічним позовом. Просила усунути перешкоди в користуванні нею автомобілем Great Wall Safe SUV, реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути реєстраційні номери на зазначений автомобіль. Визнати недійсним кредитний договір №КЗ рw АN04185606 від 29 березня 2007 року, укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" і нею. Визнати недійним договір застави вказаного автомобіля. Визнати виконаними ОСОБА_1 зобов'язання про повернення кредиту за кредитним договором від 29.03.2007 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ЗАТ КБ "ПриватБанк", переіменований в ПАТ КБ "ПриватБанк" ,надав їй кредит в Іноземній валюті, що не передбачено Законом України. Зазначений кредитний договір носить зломисний характер з боку кредитодавця і укладений з порушенням норм цивільного кодексу України та Законів "Про кредитні спілки" від 20.12.2001 року №2908-III та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.2001 року. Вказаний договір укладений в порушення розумності та справедливості і суперечить вимогам Конституції України. Вона виконувала кредитний договір і достроково сплатила кредит. Але відповідач ПАТ КБ "ПриватБанк" надіслав вимогу по сплаті заборгованості за кредитом. Крім того, працівники служби безпеки банку протиправно вилучили номерні знаки заставного автомобіля Great Wall Safe SUV, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 підтримав, первісний позов про стягнення заборгованості за кредитом не визнав, вважаючи, що договір укладений порушенням вимог Цивільного Кодексу України, Законів України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 року за № 2121-Ш, "Про кредитні спілки" від 20.12.2001 року №2908-111 та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.2001 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Між ЗАТ КБ "ПриватБанк", що переіменований в ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №КЗ рw АN04185606 від 29 березня 2007 року на суму 11819,15 доларів США строком до 29.03.2010 року.

Даний договір передбачає графік погашення кредиту. Виконання зобовязання позичальника забезпечення виконання зобовязання позичальником є договір застави на автомобіль Great Wall Safe SUV, реєстраційний номер НОМЕР_1 та договір поруки від 29 березня 2007 року.

Однак відповідач ОСОБА_1 не виконала взяте на себе зобовязання, кредит не погасила в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 Цивільного кодексу України.

Згідно укладеного кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 мала виконати взяті на себе зобовязання про погашення отриманого кредиту у передбачений договором термін. Це передбачено п.п.1.2, 2.2 кредитного договору, укладеним між Банком і ОСОБА_1 та врегульовано ст. 1054 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк.

Згідно п. 7.4 кредитного договору у випадку порушених зобовязань за даним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,14% на місяць, розраховані на суму не погашеної в строк заборгованості.

В силу ст. 549 Цивільного Кодексу України відповідач має сплатити позивачу пеню за порушення зобов'язання.

Відповідач з вересня 2008 року припинила погашення кредиту і в термін 29.03.2010 року не повернула кредит в повному обсязі. Внаслідок чого утворилась заборгованість 5753, 80 доларів США, що за курсом, згідно розпорядження ННУ від 24.03.2010 року складає 45656, 40 гривень. З них 32975,96 гривень заборгованість за кредитом, 7502, 70 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2527, 46 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 499, 98 гривень штраф (фіксована частина), 2150, 31 гривень штраф (процентна складова), яка підлягає стягненню з відповідача.

Окрім того, на виконання кредитного договору ЗАТ КБ "ПриватБанк", переіменованого в ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладений договір поруки від 29.03.2007 року.

Між сторонами цих договорів виникли цивільно-правові відносини, що регулюються параграфом 3 глави 49 Цивільного Кодексу України.

В силу укладеного договору поруки відповідач ОСОБА_2 мала виконати взяті на себе зобов'язання про погашення отриманого ОСОБА_1 кредиту у передбачений договором строк. Це передбачено п.п.1, 2 договору поруки, укладеного між сторонами та врегульовано ст. 533 ,554 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до вимог ст.554 ЦК України відповідачі ОСОБА_1С, ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність за порушення ОСОБА_1 кредитного зобов'язання.

За вищеназваних обставин позов про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором слід задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_1С, про визнання недійсним кредитного договору, договору застави, про усунення перешкод у користуванні автомобілем, про визнання виконання зобов'язання не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Неможна вважати обгрунтованими та доведеними вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору з тих підстав, що зобов'язання по кредиту виражене в іноземній, а не в національній валюті.

Згідно ч.2 ст. 192 Цивільного Кодексу України "іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках І в порядку, встановлених законом".

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 47 ЗУ "Про банк і банківську діяльність" від 07.12.2000 року за №2121-Ш зі змінами станом на 24.07.2009 року, на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Дозвіл на право здійснення операцій, визначений п.п. 1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 зазначеного Закону надає ОСОБА_5 України.

Такий дозвіл надано ЗАТ КБ "ПриватБанк", переіменованого ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно банківської ліцензії № 22 від 04.01.2004 року та дозвіл за № 22-2 від 29.07.2003 року і № 22-3 від 21.09.2009 року. У додатку до дозволу включено право здійснення операцій з валютними цінностями, зокрема залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Вказана у договорі валютна операція в повній мірі відповідає характеру укладеної з клієнтом кредитної угоди, в якій валютою кредитування є іноземна валюта.

Отже, законом України "Про банки і банківську діяльність встановлено порядок та умови здійснення операцій з валютними цінностями, у тому числі шляхом надання валютних кредитів.

Тобто, кредитний договір, укладений між сторонами згідно якого надано кредит в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства.

Посилання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" порушив вимоги Закону, збільшуючи в односторонньому порядку відсоткову ставку за користування кредитом, необгрунтовані Законом.

Відповідно до п.п.2.3.1 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що розмір відсоткової ставки за користування

кредитом, наданим 29.03.2007 року збільшений в листопаді 2008 року, що визнають

сторони.

В силу ст. 1056-1 Цивільного Кодексу України доповненою Законом України № 661-УІ від 12.12.2008 року УК № 246/30.12.2008 року, що набрав чинності через 10 днів "встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку".

Тобто, збільшення відсоткової ставки за користування ОСОБА_1 кредитом відбулось до прийняття Закону, що визнає остання. Тому цю обставину не можна вважати такою, що суперечила Закону.

Безпідставне твердження ОСОБА_1 про те, що ЗАТ КБ "ПриватБанк", переіменоване в ПАТ КБ "ПриватБанк" зобовязувало страхувати автомобіль Great Wall Safe SUV, реєстраційний номер НОМЕР_2 у відповідній страховій компанії та відхиляється письмовими матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_1 не навела доказів в підтвердження позовних вимог про усунення перешкод в користуванні заставленого автомобіля і визнала, що автомобіль Great Wall Safe SUV, реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований на її імя на праві власності, вона користується ним І звернення стягнення на предмет застави не проводилось.

Позивач ОСОБА_1 не навела доказів в підтвердження позовних вимог щодо визнання недійсним договору застави та вимог щодо виконання нею зобовязання про повернення кредиту за кредитним договором від 29.03.2007 року.

Окрім того, відповідач ОСОБА_1 звернулась в суд з вимогами про визнання кредитного договору, договору застави, укладених 29.03.2007 року, недійсними, в травні 2010 року, тобто після спливу позовної давності, передбаченої ст. 257 Цивільного Кодексу України, оскільки довідалась чи могла довідатись про порушення свого права щодо зобовязання за кредитним договором, договором застави з моменту підписання зазначених договорів, 29.03.2007 року.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", в особі представника ОСОБА_3, що діє за дорученням №1257 від 06.04.2009 року, з цих підстав просить відмовити в позові, що відповідає вимогам ст. 267 Цивільного Кодексу України.

В силу ст. 88 1ДПК України судові витрати понесені позивачем за первісним позовом підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись 251, 252, 253, 256, 257, 267, 509, 525, 526, 527, 530, 531, 533, 554, 572, 581, 590, 610, 979, 981, 1050, 1054 ЦК України, Законами України "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000 року за № 2121-ПІ, зі змінами станом на 24.07.2009 року, "Про ОСОБА_5 банк України" від 20.03.1999 року за № 679-ХГУ зі змінами станом на 11.05.2010 року, "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" від 12.07.2001 року за №2664-III зі змінами станом на 21.01.2010 року, Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 року за № 1593 зі змінами станом на 23.02.2006 року, ст. ст. 10,60,209,212,213 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 45656 (сорок пять тисяч шістсот пятдесят шість) гривень і 576 ( пятсот сімдесят шість) гривень 56 копійок судових витрат.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору про визнання недійсним договору застави, про усунення перешкод в користуванні автомобілем, про визнання виконання зобов'язання відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення, суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.В. Колодко