Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-2509/2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2010 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої-суддіі ОСОБА_1

секретаря:ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка Хмельницької області про нарахування та виплату коштів,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка Хмельницької області (далі - Управління) про підвищення мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що має статус «дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення з січня 2009 року їй не виплачувалось частково, просить зобов'язати останнє нарахувати та виплатити їй за період з 1 січня 2009 року по 1 січня 2010 року вказані суми та зобов'язати відповідача проводити такі виплати в подальшому.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить справу слухати у її відсутність.

Представник управління Пенсійного фонду України в м Шепетівка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю, а справу слухати у її відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонеркою і має статус «дитини війни», що стверджується посвідченням позивачки за № 377728, а також довідкою відповідача і сторонами не оспорюється.

Отже, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивачка має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак, протягом 2009-2010 років такі нарахування та виплати проводилися частково, що стверджується інформацією Управління.

Отже, бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачці підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з дня ухвалення Конституційним Судом України цих рішень є незаконною.

Тому, позивачці, повинно бути виплачено за період з 1 січня по 31 грудня 2009 рік та січень-серпень 2010 року, з врахуванням вже проведених виплат, підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як особі, яка має статус «дитини війни» на підставі Закону, оскільки в 2009-2010 роках в законодавчому порядку жодні обмеження щодо виконання ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не встановлювались, а положення постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року прямо суперечать останньому.

Доказів, які б спростовували вищеназвані факти ні відповідачем, ні його представником суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а ті на які вони посилаються не заслуговують на увагу, оскільки грунтуються виключно на їх розмірковуваннях щодо процесів в державі, що не можна визнати допустимими та належними доказами, оскільки в даному випадку мають місце правовідносини саме щодо нарахування га виплати пенсії і її підвищення.

Не можуть бути підставою для відмови в позові твердження органів Пенсійного фонду щодо відсутності коштів для здійснення встановлених Законом виплат. Оскільки відповідно до рішення Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України» встановлено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Тому, саме на Управління, а не інші органи, покладений обов'язок щодо нарахування та виплати коштів про стягнення яких ставить питання позивачка.

При цьому, згідно п. 4 ч. 5 постанови КМУ № 1261 від 24.10.2007 року, обов'язок щодо обрахування конкретних сум надбавок позивачу віднесено до виключної компетенції Управління, а тому законні підстави для задоволення вимог ОСОБА_3 в цій частині відсутні.

В той же час, позивачка згідно поданого позову, просить зобов'язати Управління проводити такі виплати в подальшому, тобто без обмеження їх будь-яким часом.

Оцінюючи всі дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав.

Зокрема, чинним законодавством не передбачено такого способу захисту прав позивачки, як зобов'язання проведення виплат на майбутнє, без обмеження будь-яким строком, не навела таких способів захисту і сама позивачка.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачкою, суду не надано жодного обґрунтованого доказу протиправних дій Управління по фактах виплати гарантованих їй доплат на майбутнє, порушення її прав, строк по цих виплатах ще не настав і чинним законодавством не передбачено такого абстрактного способу захисту прав позивачки, названі вимоги підлягають до задоволення станом на 31 серпня 2010 року, тобто за період, який був предметом судового розгляду, що стосується проведення таких виплат в подальшому, без обмеження їх будь-яким часом, то в задоволенні таких вимог слід відмовити.

Таким чином, відповідач - Управління повинне бути зобов'язане виплатити позивачці належні їй підвищення до пенсії за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року та за період січня- серпня 2010 року відповідно, з врахуванням вже проведених виплат.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача, оскільки саме неправомірні дії Управління призвели до порушення законних прав позивачки.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. 22 Конституції України, рішення Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України», Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року із змінами і доповненнями, Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка Хмельницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3, підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року включно, з 1 січня по 31 серпня 2010 року включно з урахуванням вже проведених виплат.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка Хмельницької області на користь ОСОБА_3 45грн. 50коп. (сорок п'ять грн. 50коп.) судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами по справі, які не були присутніми при його проголошенні, в той же строк з дня отримання його копії через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Головуюча :