Справа № __2- 525/10
РІШЕННЯ

Іменем України

6 вересня 2010р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова:

у складі головуючого судді Бабкової Т.В. ,

при секретарі Ляхової І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки Соколов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів ,-

ВСТАНОВИВ :

Кредитна спілка Соколов ( надалі КС Соколов) звернулася до суду з позовом про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову КС Соколов посилалася на те , що відповідач ОСОБА_1 порушує умови кредитного договору № 143 від 29 грудня 2008 року , на підставі якого ним було отримано кредит у розмірі 10000 гривень. На даний час заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена, загальний борг станом на 13.08.2009р. складається з 10000 грн. тілу кредиту, 24900 грн. - відсотків. Крім того п.13 кредитного договору № 143 від 29 грудня 2008 року передбачена можливість стягнення за невиконання відповідачем умов кредитного договору збитків у сумі 3000 грн., а також грошової суми, розміром 3000 грн., у вигляді договірного виду забезпечення виконання зобов′язань, що передбачено п.18 кредитного договору № 143 від 29 грудня 2008 року. Крім того , КС Соколов посилалася на те, що 29 грудня 2008 року між КС Соколов та ОСОБА_2 було укладено договір поруки , відповідно до якого остання поручилася перед КС Соколов за виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 143 від 29 грудня 2008 року. Відповідно до положень ст.554 ЦК України заборгованість за кредитним договором № 143 від 29 грудня 2008 року позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку.

Представники КС Соколов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_5 проти позову КС Соколов заперечувала. При цьому пояснювала суду, що через свою правову необізнаність ОСОБА_2 29 грудня 2008 року підписувала договір поруки не досліджуючи його змісту, зробила це на прохання свого знайомого ОСОБА_1, чи отримував від гроші за кредитним договором і куди він їх витрачав їй невідомо, на теперішній час місце його перебування їй невідомо.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 29 грудня 2008 року між КС Соколов та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №143. Згідно цього договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування до 29 листопада 2013р. на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 10000 гривень, зі сплатою відсотків за двома процентними ставками: 20% за місяць якщо проценти виплачуються достроково, або 1,5% за день якщо проценти не були виплачені достроково.

Відповідно до умов кредитного договору (п.1,5,11) ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання у визначений термін.

Відповідно статті 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору.

Відповідач ОСОБА_1 29 грудня 2008р. достроково сплатив лише відсотки по кредитному договору № 143 за 2 наступні місяці за процентною ставкою 20 % на місяць : з 29 грудня 2008 року по 28 лютого 2009 року у розмірі 4000 грн. , після чого повністю припинив виконувати умови договору кредиту в частині сплати відсотків та погашення основної суми боргу.

Вказані обставини підтверджені наданими з боку КС «Соколов» видатковим касовим ордером про одержання ОСОБА_1 29.12.2008р. 10000 грн. за кредитним договором №143 від 29.12.2008р., підпис на якому сторонами не заперечувався, прибутковим касовим ордером про внесення ОСОБА_1 29.12.2008р. 4000грн. в якості оплати процентів за договором № 143 від 29.12.2008р.

Відповідно п.11 та п.16 кредитного договору у разі невиконання зобов'язань, щодо повернення кредиту та відсотків КС Соколов отримує право достроково стягнути з ОСОБА_6 усі грошові кошти за вказаним договором.

24 березня 2009року до відповідача було направлено вимогу стосовно повного погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентами.

На даний час заборгованість за вищезазначеним договором кредиту відповідачем не сплачено.

Відповідно до умов кредитного договору (п.13), ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання у разі порушення свого зобов′язання за договором та спричинення цим КС «Соколов» збитків сплатити на користь КС Соколов ці збитки у розмірі 30% від суми кредиту а саме 3000 гривень.

Проте суд вважає, що факт завдання збитків КС «Соколов» внаслідок неналежного виконання зобовязань ОСОБА_1 з боку позивача не доведений. Даних про те , що цей факт негативно вплинув на звичайний уклад діяльності КС «Соколов» або завдав цій організації фінансових проблем суду не надано.

Згідно до умов кредитного договору (п.18), сторони досягли згоди, щодо договірного виду забезпечення виконання зобов′язань ОСОБА_6 перед КС Соколов а саме у разі порушення ОСОБА_1 зобов′язання за кредитним договором, він зобов′язаний сплатити на користь КС Соколов грошову суму, розмір якої складає 30% від суми кредиту а саме 3000 гривень. При використанні даного виду забезпечення виконання зобов′язань сторони керувались ч.2 ст.546 ЦК України, яка передбачає можливість встановлення договором інших видів забезпечення виконання зобовязання , крім передбачених законом (неустойка, порука, гарантія, застава, при тримання, завдаток).

Таким чином загальний борг відповідача станом на 13.08.2009р. відповідно кредитного договору №143 від 29.12.2008р. , що підлягає стягненню , складає 37900 грн. ( тіло кредиту у сумі 10000 грн., проценти у сумі 24900 грн., грошову суму для забезпечення виконання зобовязання 3000 грн.).

На підставі наведеного суд приходить до висновку про часткову доведеність позовних вимог КС «Соколов».

Факт укладання 29.12.2008 року між КС Соколов та ОСОБА_2 договору поруки , відповідно до якого остання поручилася перед КС Соколов за виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 143 від 29 грудня 2008 року, стороною відповідачки не заперечувався. Відповідно до положень ст.554 ЦК України заборгованість за кредитним договором № 143 від 29 грудня 2008 року позивач обґрунтовано просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору 379 грн. , що складає 1% від суми задоволених позовних вимог, та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи -30 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути покладені на відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст.11, 22, 509, 526, 530, 546, 554, 611, 612, 1054, ЦК України та ст.ст. 208,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Кредитної спілки Соколов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки Соколов () за кредитним договором №143 від 29.12.2008р. борг у сумі 10000 грн., проценти у сумі 24900 грн., грошову суму для забезпечення виконання зобовязання 3000 грн., а всього 37900 грн. (тридцять сім тис. девятсот грн. )

В задоволенні решти позовних вимог Кредитної спілки Соколов - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки Соколов () судові витрати у вигляді судового збору по 189 грн. 50 коп. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи по 15 грн з кожного.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області на рішення суду подається через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя-