Апеляційний суд Вінницької області
09 листопада 2010 року м. Вінниця
Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:
Головуючого : Колоса С.С.
Суддів : Вавшка В. С., Іващука В. А.
При секретарі: Андреєвої О. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницькій області про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги до пенсії, як дитині війни за апеляційною скаргою представника управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі на рішення Тростянецького районного суду від 15 вересня 2010 року, -
в с т а н о в и л а :
Рішенням Тростянецького районного суду від 15 вересня 2010 року позов задоволено частково .

Визнано дії управління щодо невиплати ОСОБА_1, підвищення пенсії відповідно до ЗУ " Про соціальний захист дітей війни " - неправомірними. Зобов'язано управління виплатити позивачці підвищення пенсії на ЗО % за віком з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року з урахуванням проведених виплат .

Вирішено питання про розподілення та відшкодування судових витрат .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, відмовляючи в нарахуванні пенсії, управлінням порушено норми діючого законодавства щодо даної категорії осіб .

У апеляційній скарзі представник управління просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, не дотримання норм матеріального та порушенням норм процесуального права .

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови у межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав .

Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни ( а. с. 5 ).

Положення ст. 6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни " від 18. 11. 2004 року ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин ) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % мінімальної пенсії за віком .

Підпунктом 2 пунктом 41 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року " Про Державний бюджет України на 2008 рік " та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " норми ст. 6 зазначеного вище Закону щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в новій редакції .

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 - рп/ 2008 ( справа щодо предмета та змісту ЗУ " Про Державний бюджет України " ) зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II ЗУ від 28 грудня 2007 року " Про державний бюджет України на 2008 рік " та про внесення змін до деяких законодавчих актів України "" щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ). Зазначене рішення Конституційного Суду України діє і на перспективу .

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, та інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність .

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст. 6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни ", мають діти війни з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року .

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку наявним доказам, а тому прийшов до обґрунтованого висновку про те, що управління Пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до ст. 6 зазначеного Закону і здійснити відповідні перерахування ( нарахування ) за той період, коли дія цієї норми не була зупинена.

Однак, управління у порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило, чим допустило протиправну бездіяльність. На підставі чого суд обґрунтовано задовольнив позов в межах позовних вимог .

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦГЖ України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі - відхилити .

Рішення Тостянецького районного суду Вінницької області від 15 вересня 2010 року - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає .

Судді :