АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: угоди Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до селянського фермерського господарства „Золотий колос про визнання договору недійсним та повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до селянського фермерського господарства „Золотий колос (далі - СФГ „Золотий колос), в якому просив на підставі ч.3 та ч.5 ст.203 ЦК України визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 23.01.2008року, загальною площею 7,4166га, строком на двадцять років, який нібито укладено ним з відповідачем, посилаючись на те, що ні цей договір, ні актів про передачу та прийому земельної ділянки в натурі він не підписував, про що свідчить висновок №167 від 08.04.2010року зроблений спеціалістом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Харківській області.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, вважає його надуманим та необґрунтованим. При цьому вказувала на те, що договір був укладений і підписаний сторонами 23.01.2008року і зареєстрований 14.07.2008року в Шевченківському районному відділі земельних ресурсів. За цим договором позивач отримував орендну плату у вигляді натуроплати меду, цукру, муки, про що свідчать платіжні відомості.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та на неналежну правову оцінку наданим доказам. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок спеціаліста - почеркознавця, яким встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в графі „орендодавець в договорі оренди земельної ділянки від 23.01.2008року, в графі „орендодавець в акті визначення меж земельної ділянки в натуру без дати, в графі Земельну ділянку передав: в акті передачі та прийому земельної ділянки в натурі без дати виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (особами).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не надано належних доказів у підтвердження того, що його волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі.

Відповідно до положень ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №142983 від 03 липня 2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Шевченківської райдержадміністрації від 23 березня 2004 року №104, на праві власності належить земельна ділянка площею 7,4166га, що розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради.

Із приєднаної до матеріалів справи копії договору оренди земельної ділянки від 23 січня 2008 року вбачається, що орендодавець ОСОБА_1 передав орендарю СФГ „Золотий колос в платне користування належну йому земельну ділянку загальною площею 7,4166га, в тому числі рілля 7,4166га, вартістю станом на 2008 рік 76 356грн., на строк двадцять років. (а.с.6-7).

Позивач оспорює цей договір, вказуючи на те, що ні договору, ні акту передачі та прийому земельної ділянки в натурі без дати і акту визначення меж земельної ділянки без дати (а.с.8), ним не підписувалися, а також, що він нікого не уповноважив це робити від його імені. У підтвердження того, ним вказані документи не підписувалися ОСОБА_1 суду надано копію висновку спеціаліста за №167 від 08.04.2010року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Харківській області, яка належним чином не завірена (а.с.11). Але з цього висновку не вбачається у звязку з чим проводилися такі дослідження, цей документ не містить посилання на номер кримінальної справи, якщо її було порушено, на постанову слідчого органу, тобто яким вона призначалася. У цьому висновку лише вказано, що із Шевченківського РВ ГУ МВДУ в Харківській області до НІЕКЦ при ГУ МВДУ в Харківській області на дослідження надійшли три документа. Спеціаліст, який проводив дослідження, не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Отже, цей висновок отримано позивачем поза межами даної цивільної справи.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.59 ЦПК України).

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачу були розяснені положення вищезазначених норм ЦПК і надавалася можливість заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у справі, однак своїми правами ні позивач ОСОБА_1І, ні його представник ОСОБА_2 не скористалися, наполягаючи на тому, що для вирішення справи по суті достатньо вищезазначеного висновку спеціаліста.

Разом тим, як убачається з матеріалів справи, а саме наданих представником відповідача СФГ „Золотий колос суду відомостей, накладних, ОСОБА_1 у 2009 році отримував орендну плату за земельний пай у вигляді натуроплати, а саме 1540кг - пшениці, 200кг - муки, 4,5кг - меду, 50кг - цукру (а.с.38-41).

Отже, якщо ОСОБА_1 не укладав договору оренди землі, то він не вправі був отримувати орендну плату. Однак. ці обставини визнані позивачем.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що не мається на даний час підстав для визнання спірного договору оренди землі недійсним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -