Комінтернівський районний суд м.Харкова
№ 2-1612/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

при секретарі Овчинніковій Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 12.01.2004 року позивач придбав у власність будинок з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, вул. Кустанайська, 15. Під вказані будівлі позивачу було надано земельну ділянку відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.06.2009р.

Відповідно до рішення Комінтернівської районної ради в м.Харкові №343 від 19.12.2006р. позивачу дозволено будівництво житлового будинку згідно з погодженим проектом. Позивач відповідно до вказаного рішення на власній земельній ділянці побудував новий будинок без отримання дозволу комісії державного архітектурно-будівельного контролю м.Харкова, що, згідно зі ст. 376 Цивільного кодексу України, вважається самочинним будівництвом.

Згідно технічного висновку ТОВ фірма „Зодчій" (державна ліцензія АВ 356370) технічний стан основних несучих конструкцій будівлі є нормальним, виконані роботи проводились з дотриманням будівельних, протипожежних та санітарних норм та правил, через що можуть бути збережені та експлуатуватись відповідно до функціонального призначення.

Згідно з технічним паспортом КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 06.08.2009р. новий будинок отримав таку площу та літерацію: житловий будинок літ.„Б-2" загальною площею 168,07 кв.м, житловою 57 кв.м.

Просив визнати за позивачем право власності на житловий

будинок літ. „Б-2" загальною площею 168,07 кв.м, житловою площею 57 кв.м. за

адресою: м.Харків, вул. Кустанайська, 15.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечував з підстав недотримання позивачем порядку введення будівлі в експлуатацію.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Як встановлено судом, позивач є власником будинку №15 по вул. Кустанайській в : м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2004 року.

Відповідно до рішення Комінтернівської районної в м.Харкові ради №343 від 19.12.2006р. позивачу дозволено будівництво житлового будинку згідно з погодженим проектом, розробленим інститутом «Харківпроект» ТОВ фірма «Віст».

Згідно технічного висновку ТОВ фірма „Зодчій" (державна ліцензія АВ 356370) технічний стан основних несучих конструкцій будівлі є нормальним, виконані роботи проводились з дотриманням будівельних, протипожежних та санітарних норм та правил, через що можуть бути збережені та експлуатуватись відповідно до функціонального призначення.

Відповідно до Державного акту на землю позивач є власником земельної ділянки площею 0,1 Га, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Кустанайська, 15.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту №7/5 від 07.02.2002р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок; будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Права та охоронювані законом інтереси інших осіб порушено не було, про що свідчать надані суду нотаріально посвідчені заяви сусідів позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про їх згоду на будівництво та збереження побудованого позивачем будинку.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 10, 60 ЦПК України, суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів які б спростовували доводи позивача. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 331, 376, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27, 57-60, 209, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на житловий будинок літ. „Б-2" загальною площею 168,07 кв.м, житловою площею 57 кв.м. за адресою: м.Харків, вул. Кустанайська, 15.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя -