Покровський районний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1, законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 16.06.2010 року близько 19.00 години, ОСОБА_1 рибалив з човна на ставку в с. Отрішки, в цей час відповідач ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, перекинув човен ОСОБА_1, в результаті чого було зіпсоване майно ОСОБА_1, а саме мобільний телефон та вудлище. За даним фактом вони звернулися до Покровського РО ГУМВС України в Дніпропетровській області, однак їм в порушенні кримінальної справи було відмовлено, та складено протокол за ст. 173 КУпАП. Таким чином завдана матеріальна шкода в розмірі 925,00 грн. за зіпсований мобільний телефон та вудлище. Також позивач та його законний представник в поданому позові просили стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка виразилася в моральних стражданнях, які ОСОБА_1 зазнав внаслідок неправомірних дій відповідача щодо знищення його майна, тобто позбавлення можливості використовувати повсякденно його майно, зміні ритму життя.

В судове засідання ОСОБА_1 та представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 не зявилися, направивши заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, був повідомлений про час та місце розгляду справи за допомогою ЗМІ газети «Вісті Придніпровя».

Справу розглянуто заочно на підставі 224-227 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та подані документи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.05.2010 року 13.06.2010 року до ЧЧ Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ГУМВС України в Дніпропетровській області по телефону звернувся гр.. ОСОБА_2 про те, що гр.. ОСОБА_3 погрожував його синові ОСОБА_1 фізичною розправою. Проведеною по заяві перевіркою встановлено, що 13.06.2010 року близько 19.00 годин гр.. ОСОБА_1 рибалив з човна на ставку в с. Отрішки. В цей час на вищевказаному ставку відпочивав гр.. ОСОБА_3 разом з своїм товаришем, де вживав спиртні напої. Будучи в стані алкогольного спяніння гр.. ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин розпочав образливо чіплятися до гр.. ОСОБА_1 Після чого гр.. ОСОБА_3 заплив у ставок та перекинув човна, на якому рибалив гр.. ОСОБА_1 Відносно гр.. ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), а в порушенні кримінальної справи відносно гр.. ОСОБА_3 відмовлено в звязку з відсутністю складу злочину (а.с. 9).

Таким чином факт перекидання човна, на якому рибалив позивач ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_3 доведений в ході розгляду справи.

Разом з тим, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 та його законний представник ОСОБА_2 в поданому позові зазначили, що протиправними діями відповідача ОСОБА_3 було завдано матеріальну шкоду, яка виразилася в пошкодженні майна, а саме мобільного телефону та вудлища, однак дане твердження не підтверджено належними доказами, оскільки навіть в самому позові не зазначене, який саме мобільний телефон та вудлище пошкоджено (дані речі не визначені родовими ознаками марка та модель), не надано доказів пошкодження даного майна та доказів вартості його відновлення чи повної вартості цього майна, не надано доказів наявності даного майна у позивачів на момент його пошкодження чи знищення та доказів того, що дійсно саме в звязку з протиправними діями відповідача дане майно було пошкоджено чи знищено. Дана обставина також не підтверджується доданою до позову постановою про відмову в порушенні кримінальної справи.

Таким чином позивачем ОСОБА_1 та його законним представником ОСОБА_2 не доведено в ході розгляду справи факт завдання їм матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Всупереч цій нормі права, позивач не довів у встановленому законом порядку за допомогою належних та допустимих доказів факт завдання шкоди його майну саме протиправними діями відповідача, оскільки як вбачається з копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.05.2010 року, в ній не зазначено, що протиправними діями гр.. ОСОБА_3 було завдано будь-яку матеріальну шкоду майну гр.. ОСОБА_1 Однак дана постанова є єдиним доказом, доданим до матеріалів справи позивачем та його законним представником.

Таким чином в задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити в повному обсязі.

В поданому позові позивач ОСОБА_1 та його законний представник ОСОБА_2 просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка виразилася в моральних стражданнях, які ОСОБА_1 зазнав внаслідок неправомірних дій відповідача щодо знищення його майна, тобто позбавлення можливості використовувати повсякденно його майно, зміні ритму життя.

Однак, з даним твердженням суд не може погодитись виходячи з доводів, описаних вище, а саме недоведеності спричинення шкоди майну позивача. Також слід зазначити, що позивачем ОСОБА_1 та його законним представником ОСОБА_2 суду не було наведено доводів, доказів та фактів, які б свідчили про дійсне завдання моральних страждань, а саме не наведено, в чому саме виразилися моральні страждання, яким чином проявились.

Таким чином в частині позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України, в звязку з відмовою в позові в повному обсязі, судові витрати слід віднести на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 209-218, 224-227 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10 денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя К.С. Лукінова