Тростянецький районний суд Сумської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області

в складі: головуючої судді - Литовченко Н.О.

при секретарі - Підопригорі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають дітей доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Тростянецького райсуду від 27.06.2007 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в сумі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до повноліття дітей. З листопада 2007 року по жовтень 2008 року відповідач не платив аліменти, та борг складав станом на 31.07.2009 року 4123грн.16коп., а тому вона вимушена була звернутися до суду та просила стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 4838грн.30коп.

Протягом розгляду справи позивачка збільшила заявлені вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь 18744грн.58коп. пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.01.2008 року по час їх фактичної сплати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 18744грн.58коп. При цьому вона пояснила, що з грудня 2007 року по жовтень 2008 року не отримувала від відповідача аліменти на утримання дітей, чим була поставлена в скрутне матеріальне становище. Заборгованість за цей період становила 4123грн.16коп., яку відповідач сплатив лише в серпні 2009 року.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що заборгованість по аліментам виникла не з його вини, оскільки про наявність заборгованості він завчасно повідомлений не був, погасив заборгованість до подання позову, окрім того весь час, за який виникла заборгованість, він жив з позивачкою однією сімєю, зароблені кошти приносив в родину, та вони мали в цей час спільний бюджет. Після звільнення з роботи з ТОВ «Буймерівка Сосновий СПА-курорт 1936» він кілька разів усно звертався до ВДВС Тростянецького РУЮ та повідомляв, що працює, але йому казали чекати, поки надійде виконавчий лист з Охтирської ВДВС. Не дочекавшись виконавчого листа, за порадою державного виконавця він написав заяву за місцем роботи, і з жовтня 2008 року аліменти утримувалися з його заробітної плати.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Матеріалами справи встановлено, що сторони мають дітей доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,7).

Згідно копії виконавчого листа по справі №2-462/2007р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до повноліття дітей (а.с.4).

Згідно розрахунку відділу ДВС Тростянецького РУЮ заборгованості по аліментам ОСОБА_2, станом на 14.08.2009 року, аліменти відповідачем не сплачувалися з грудня 2007 року по вересень 2008 року та станом на 30.09.2008 року борг становив 5339грн.59коп. З 01.10.2008 року аліменти утримувалися з заробітної плати боржника згідно його заяви, з 01.02.2009 року аліменти утримувалися згідно виконавчого листа, за період з 01.03 по 12.06.2009 року також утримувалася заборгованість в загальній сумі 1442грн.48коп. (а.с.42).

Згідно довідки відділу ДВС Тростянецького РУЮ борг по аліментам ОСОБА_2 був сплачений в повному обсязі 27.08.2009 року (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №2-462/07р., ОСОБА_1 при подачі до суду позовної заяви про зміну розміру аліментів, адресу проживання відповідача ОСОБА_2 зазначила в с.Буймирівка Охтирського району, вул.Косіора,1-а, відповідач же в судових засіданнях по даній справі пояснював, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, що зафіксовано в протоколах судових засідань (справа №2-462/07р. а.с.2,9,22).

Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження Тростянецького ВДВС від 17.09.2007 року, виконавчий лист №2-462 направлено за належністю до іншого ДВС, оскільки боржник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.72).

В постанові про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом Охтирського ВДВС та інших документах виконавчого провадження адреса боржника зазначена також с.Буймирівка Охтирського району(а.с.73-85).

Як пояснила допитана в судовому засіданні в якості свідка державний виконавець ВДВС Тростянецького РУЮ ОСОБА_4, ОСОБА_2 в 2008 році кілька разів звертався до неї з приводу сплати ним аліментів на утримання дітей та повідомляв про працевлаштування на машинобудівний завод, а потім про зміну місця роботи та працевлаштування на ЗАТ КФУ, але на той час виконавчий лист з Охтирського ВДВС ще не був отриманий, а тому спочатку вона радила йому почекати, а потім написати заяву за місцем роботи, щоб відраховували аліменти з заробітної плати. Заборгованість по аліментам донарахували, коли надійшов виконавчий лист з Охтирської ВДВС.

Згідно довідки №494 від 29.07.2009 року, ОСОБА_2 тимчасово працював у ЗАТ Крафт Фудз Україна з 12.06.2008 року по 12.06.2009 року та сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частини заробітку з 01.10.2008 року по 12.06.2009 року. Згідно розпорядження ВДВС Тростянецького РУЮ стягувалася заборгованість по аліментам за період до 01.10.2008 року (а.с.18).

Згідно копії листа ОСОБА_2 на адресу Охтирського ВДВС від 05.02.2009 року, він просить надіслати виконавчий лист за місцем його працевлаштування в м.Тростянець (а.с.81).

Як пояснили в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в 2008-2009 роках родина ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5 з дітьми, відповідач працював по господарству, ходив звідти на роботу на шоколадну фабрику, сина відводив до дитсадка та вони часто бачили всю родину разом.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1,2 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Отже, неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей стягується лише за наявності вини боржника у виникненні заборгованості.

Відповідно до ч.5 ст.11-1 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони зобовязані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи місцезнаходження, а боржник фізична особа про зміну місця роботи.

Відповідно до ч.4 ст.20 цього ж закону, якщо у процесі виконавчого провадження змінилися місце проживання чи місцезнаходження боржника, місце його роботи ... державний виконавець негайно складає про це акт і не пізніше наступного дня надсилає виконавчий документ разом з копією цього акта до органу ДВС за новим місцем проживання чи місцезнаходження боржника, про що одночасно повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що відсутня саме вина відповідача у несвоєчасній сплаті аліментів, оскільки у виданому Тростянецьким районним судом виконавчому листі адреса ОСОБА_2 була помилково зазначена як с.Буймерівка Охтирського району, хоча фактично за цією адресою він лише працював, а постійно мешкав в м.Тростянці, виконавчий лист був переданий на виконання ВДВС Охтирського РУЮ, а позивач, не будучи достатньо юридично обізнаним, з повідомленням про зміну місця роботи звертався до ДВС за місцем свого фактичного проживання, що підтвердила в судовому засіданні державний виконавець. ДВС Охтирського РУЮ, не маючи в матеріалах виконавчого провадження вірної адреси постійного місця проживання боржника, після його звільнення з роботи не надіслала вчасно виконавче провадження до ДВС Тростянецького РУЮ, куди і звертався відповідач з повідомленнями про зміну місця роботи.

Про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментам та його бажання їх сплачувати, свідчать також його подальші дії, а саме написання заяви за місцем роботи про утримання аліментів з заробітної плати та в подальшому - виплата заборгованості та її повне погашення до подачі позову до суду.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку з безпідставністю.

Згідно ст.81 ЦПК України необхідно стягнути з позивачки на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 81, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей у звязку з безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 187грн.45коп. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після нього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя