Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-178 2010 року Головуючий 1 інстанції Бондарчук Р.А.
Категорія 19,24 Доповідач Чорнобривець О.С.
Рішення Іменем України

3.03.2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Гайсюка О.В.

суддів - Чорнобривець О.С.

Савченко С.О.

при секретареві Ткач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2009 року, -

встановила:

У вересні 2009року ТОВ „Долинські об"єднанні мережі" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 3040,03грн., яка утворилася внаслідок несплати за надані послуги за період з грудня 2007 року по березень 2009року.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2009року позов задоволено частково. На користь позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнута заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 2240,03грн. солідарно та судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачі просять рішення суду скасувати, посилаються на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Зокрема, зазначено, що суд не врахував те, що договір про надання послуг з теплопостачання із позивачем не укладався, позивач не мав правових підстав для надання послуг, крім того, факт надання послуг у відповідності до якісних та кількісних показників є недоведеним.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно по положень ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов'язок нести витрати, пов'язані з утриманням належного власнику майна, до яких, зокрема відносяться витрати, що пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, передбачено ст.162 ЖК України, Законом України „Про житлово-комунальні послуги", що набув чинності з 1 січня 2005року/далі Закон/.

2

Статтею 19 Закону визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до положень п.1 ч.З ст.20, п.З ч.2 ст.21, ч.З ст.29 Закону, обов'язок укладання договору про надання житлово-комунальних послуг в рівній мірі покладений на учасників цих відносин, з правом внесення проекту договору кожним з них.

Невиконання сторонами вимог Закону щодо приведення укладених раніше договорі*. у відповідність із ним, тягне втрату чинності цих договорів/ ст. 1 Розділу VIII/, але не позбавляє від обов'язку нести витрати, пов'язані з утриманням належного власнику майна.

Судом правильно встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в

квартирі АДРЕСА_1, оплата за послуги з

теплопостачання здійснювалася частково, тобто відповідачі є споживачами послуг з

теплопостачання.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи довідки про власність та прописку убачається, що власником вказаної квартири є відповідач ОСОБА_2, а ОСОБА_3 зареєстрована як тимчасовий мешканець. За таких обставин ОСОБА_3 не є учасником правовідносин, що виникли між суб'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, тому покладення на неї обов'язку щодо оплати комунальних послуг не відповідає вимогам Закону.

Судом зазначені обставини не були з'ясовані, тому, відповідно до п.1 ч.І ст.309 ЩІК України, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_3

Оскільки матеріалами справи не спростовується факт надання теплової енергії до квартири відповідача, яка знаходиться у багатоквартирному будинку, розрахунком підтверджена заборгованість по оплаті послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заборгована сума підлягає стягненню на користь позивача.

Сума боргу позивачем визначена відповідно до встановлених тарифів на послуги, судом зменшена з урахуванням доводів відповідача щодо неякісного надання послуг. Інших розрахунків відповідачем не надано, також не надано суду доказів щодо виклику працівників виконавця для виміру температури в квартирі та вирішення цього питання у відповідності до положень Закону.

Правильним є висновок суду щодо належності позивача, правомочність якого, як виконавця послуг з теплопостачання, підтверджується рішенням Долинської міської ради Кіровоградської області № 306 від 19 вересня 2007року/а.с.39/.

Доводи апеляційної скарги були предметом судового розгляду, їм дана належна оцінка.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.І ст.309, ст.ст.313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2009 року в частині стягнення заборгованості за комунальні послуги та судових витрат з ОСОБА_3 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ТОВ „Долинські об"єднанні мережі" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та судових витрат відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено протягом двох місяців в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: