Яготинський районний суд Київської області
справа № 2-849/10
У Х В А Л А

Іменем України

2 листопада 2010 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що він та відповідачі по справі, ОСОБА_2, ОСОБА_2П є рідними братами. Їхніми батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 8 червня 2006 року його батько, ОСОБА_4 помер. Після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,1903 га вартістю 41 099, 14 грн., яка розташована на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала його батьку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 3 квітня 2001 року. В силу ст. 1271 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Іншими спадкоємцями є його мати, ОСОБА_5 та брати, ОСОБА_2, ОСОБА_2 В передбачений законодавством шестимісячний термін до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Проте, позивач вважає, що його мати прийняла спадщину після смерті батька шляхом постійного проживання разом з ним на день смерті останнього. В звязку з погіршенням стану здоровя після смерті чоловіка, його мати не могла самостійно пересуватись та потребувала сторонньої допомоги, а тому він разом з братами по черзі доглядали її. 17 червня 2009 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,1900 га вартістю 41 099, 14 грн., яка розташована на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала його матері згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 3 квітня 2001 року, а також меблі, побутова техніка та інші речі. В силу ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Іншими спадкоємцями є його брати. В передбачений законодавством шестимісячний термін до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. В свою чергу, він вважає, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом з матірю на день її смерті. В той же час відповідачі вважають, що також мають право на спадщину, а тому вони не можуть дійти згоди щодо поділу спадкового майна. Враховуючи вищевикладене, просив встановити, що його мати, ОСОБА_5 постійно проживала разом із своїм чоловіком, ОСОБА_4 на день смерті останнього, встановити, що він постійно проживав разом з матірю ОСОБА_5, померлою 17 червня 2009 року на день її смерті та визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні сторони дійшли мирової угоди з тих підстав, що вони всі разом доглядали за хворою матірю ОСОБА_5, яка потребувала сторонньої допомоги та проживали разом з нею на день її смерті. Просили затвердити умови мирової угоди.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, враховуючи, що сторонам зрозуміло правові наслідки закриття провадження у справі, умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що мирова угода може бути визнана судом, а провадження в справі підлягає до закриття.

Керуючись ст. ст. 175, 205, 206 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду, укладену між сторонами по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно згідно умов котрої:

Сторони погоджуються, що ОСОБА_5, яка померла 17 червня 2009 року прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4, померлого 8 червня 2006 року.

Сторони погоджуються, що всі вони прийняли спадщину після смерті матері, ОСОБА_5, померлої 17 червня 2009 року.

За позивачемОСОБА_1 визнається право власності на: меблеву стінку вартістю 2700 гривень; меблевий набір на кухню вартістю 1800 гривень; холодильник вартістю 1520 гривень; пральну машину вартістю 300 гривень; телевізор вартістю 2000 гривень; 2 килими вовняних загальною вартістю 2800; набір столової посуди вартістю 580 гривень, а від решти позовних вимог він відмовляється.

За відповідачем ОСОБА_2 визнається право власності на земельну ділянку (пай) вартістю 41 099,14 грн. і розміром 3,1903 га, яка розташована на території Ничипорівської сільської ради і належала його батьку, ОСОБА_4, померлому 8 червня 2006 року, на підставі Державного Акту на право власності на землю ІІ-КВ № 014533, виданого Ничипорівською сільською радою та зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю на право приватної власності на землю за № 99.

За відповідачем ОСОБА_3 визнається право власності на земельну ділянку вартістю 41 099,14 грн. і розміром 3,1900 га, яка розташована на території Ничипорівської сільської ради і належала його матері, ОСОБА_5, померлій 17 червня 2009 року, на підставі Державного Акту на право власності на землю ІІ-КВ № 014539, виданого Ничипорівською сільською радою та зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю на право приватної власності на землю за № 100.

Провадження в справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Литвин Л.І.