Справа № 2-2512/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Хроняк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу,-

установив:

Сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 1995 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя з відповідачкою не склалось, через різні характери та погляди на життя, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що і є причиною розпаду сімї. Шлюбні відносини між сторонами припинені у січні 2010 року та з цього часу не ведуть спільного господарства. Просить розірвати шлюб, який існує лише формально.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві повністю, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, додатково зазначив, що шлюб між ними розпався остаточно та примирення не можливе, так як вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин.

Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, про що свідчить відмітка в журналі вихідної кореспонденції, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачки, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини, примирення між ними не є можливим.

Позивач в судовому засіданні підтвердив, що шлюб існує лише формально, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересах їх дітей, що мають істотне значення для справи.

Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 88,169,209,212,214-215,224-225 ЦПК України, ст. ст.110-112 СК України, суд,-

вирішив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований | міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

При реєстрації розірвання шлюбу у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 8 (вісім) грн.50 коп. державного мита в доход держави.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова| за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова, шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з моменту оголошення рішення.

Суддя ОСОБА_1