Київський районний суд м. Одеси
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В., при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси, за участю третьої особи Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що 14 листопада 1996 року ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_3, ОСОБА_6, який діяв від імені Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси продали, а ОСОБА_1 придбала квартиру № 2 у будинку № 90, корпус «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі. Договір купівлі- продажу був зареєстрований в Одеській товарній біржі, що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 17601 від 14 листопада 1996 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, відповідачі передали позивачці ключі від квартири, а позивачка передала їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселилась в квартиру .

19 листопада 1996 року право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстровано у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». Відповідачі будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу позивачці не пред'являли, право на квартиру не оспорювали.

У зв'язку з вказаним, позивачка просить суд вищезазначений договір купівлі- продажу квартири визнати дійсним.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу, який укладений 14 листопада 1996 року між сторонами, посилаючись на обставини, які викладені V позові.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, про час та день розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили суд розглядати справу в їх відсутності ( а. с. 15,18).

Представник відповідача Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу в його відсутності ( а. с. 12).

Представник третьої особи Одеської товарної біржі у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив.

«

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до 1 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 1996 року ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_3; ОСОБА_6, який діяв від імені Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси продали, а ОСОБА_1 придбала квартиру № 2 у будинку № 90, корпус «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеській товарній біржі, що підтверджується записом у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 17601 від 14 листопада 1996 року ( а. с. 5, 6).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу, відповідачі передали позивачці ключі від квартири, а позивачка передала їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселилась в квартиру .

19 листопада 1996 року право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстровано у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ( а. с. 5)

Відповідачі будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являли, право позивачки на квартиру не оспорювали.

Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Оскільки 14 листопада 1996 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири № 2 у будинку № 90, корпус «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 224, 225, 227 ЦК України (1963 року), ст. 220 та пункту 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 року), суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 2 у будинку № 90, корпус «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, який укладений 14 листопада 1996 року між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_3, ОСОБА_6, який діяв від імені Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси та ОСОБА_1 в Одеській товарній біржі, який зареєстрований у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний 17601 від 14 листопада 1996 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області до Київського районного суду міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення рішення