Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Котік Т.С., Трояновської Г.С.

при секретарі: Порохня М.М.

за участю: ОСОБА_1,

представників ВАТ "Житомиргаз"

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Житомиргаз" про скасування наказу № 28/ОС від 27.04.2009 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

за апеляційними скаргами Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2009 року та ухвалу від 27 січня 2010 року, -

встановила:

25.06.2009року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вимоги якого неодноразово уточнювала /а.с. 114, 138-139/, та остаточно просила поновити строк позовної давності, скасувати наказ про звільнення з роботи, поновити на посаді економіста з бухгалтерського обліку, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона працювала головним економістом Ружинського УЕГГ. Наказом № 28/ОС від 27.04.2009 року її звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, в звязку з ліквідацією підприємства. Посилаючись на те, що фактично ліквідації Ружинського УЕГГ не було, наказ про її звільнення підписано неуповноваженою особою, звільнення проведено без попередньої згоди профспілкової організації, просила позов задовольнити.

Рішенням Ружинського районного суду від 23 грудня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено пропущений строк звернення до суду, визнано незаконним наказ № 28/ОС від 27.04.2009 року. ОСОБА_1 поновлено на посаді економіста з бухгалтерського обліку Попільнянського УЕГГ. Стягнуто з ВАТ Житомиргаз на користь позивачки 8645 грн. 53 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2009 року по 27.11.2009 року та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 103 грн. 46 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ВАТ Житомиргаз, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення. Зокрема, відповідач зазначив, що суд не надав належної оцінки відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців і свідчать про те, що Ружинське УЕГГ повністю ліквідовано.

Наказ про звільнення ОСОБА_1 винесено уповноваженою особою - начальником Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ на підставі довіреності, виданої начальником ВАТ Житомиргаз" № 1172/ 19 від 01.04.2009 року. Також, відповідно до ст. 43 КЗпП України не вимагається згода профспілкового комітету на звільнення працівника у разі ліквідації підприємства. Що стосується переважного права ОСОБА_1 залишення на роботі, то суд не врахував освіту відповідачки та те, що вона відмовилась від іншої посади, яка їй була запропонована. Крім того, ОСОБА_1 поновлено на посаді економіста з бухгалтерського обліку Попільнянського УЕГГ, хоча позивачка ніколи в даній установі не працювала.

Товариство вважає, що ОСОБА_1 не довела поважність причин пропуску строку звернення до суду та те, що діями підприємства їй була спричинена моральна шкода.

27 січня 2010 року ухвалою Ружинського районного суду внесено виправлення в резолютивну частину рішення від 23.12.2009 року. Доповнено четвертий абзац словами в Ружинській дільниці та викладено його в наступній редакції: поновити ОСОБА_1 на посаді економіста з бухгалтерського обліку Попільнянського управління по експлуатації газового господарства в Ружинській дільниці.

В апеляційній скарзі ВАТ Житомиргаз, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити нове рішення. Вважає, що внесення виправлення у рішення щодо назви установи, в якій позивачку поновлено на роботі, не є опискою чи помилкою в контексті вимог ст. 219 ЦПК України, оскільки вказані обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга ВАТ Житомиргаз на рішення суду від

23.12.2009року слід задовольнити, а скаргу на ухвалу суду від 27.01.2010 року - відхилити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Ружинському УЕГГ ВАТ по газопостачанню та газифікації 'Житомиргаз" з 04.06.1996 року по 27.04.2009 року на посадах економіста, економіста 2 категорії, головного економіста /а.с. 50, 51, 75, 113/.

22.01.2009року працівників Ружинського УЕГГ, в тому числі і ОСОБА_1, було попереджено про наступне вивільнення у звязку з ліквідацією підприємства. Дані обставини сторонами не заперечуються.

Наказом начальника Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ від

27.04.2009року № 28/ОС ОСОБА_1 звільнено з роботи з 27.04.2009 року за п. 1 ст. 40 КЗпП у звязку з ліквідацією підприємства /а.с. 296/.

В цей же день позивачку ознайомлено з йаказом про звільнення з роботи та видано трудову книжку /а.с. 40-41/.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 КЗпП України, суд може поновити ці строки /ст. 233 КЗпП/.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення до суду, позивачка зазначила, що про звільнення вона дізналася 27.04.2009 року, однак з 29.09. по 30.05.2009 року хворіла, а тому не могла своєчасно звернутися за юридичною допомогою та подати позов до суду.

З матеріалів справи вбачається, що напередодні звільнення ОСОБА_1

тривалий час хворіла: з 18.03. по 24.03.2009 року /а.с. 99/, з 26.03 по 24.04 2009 року /а.с. 100/. Під час хвороби перебувала на стаціонарному і амбулаторному лікуванні.

27.04.2009року позивачку звільнено з роботи. Після цього, вона знову захворіла та знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Ружинської ЦРА з 29.04. по 30.05.2009 року, що підтверджується довідкою лікарні № 315 від

24.06.2009року /а.с. 11/.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що протягом строку, встановленого ч.І ст. 233 КЗпП України, ОСОБА_1 хворіла, а тому з поважних причин не могла своєчасно звернутися до суду за захистом порушеного права.

Є безпідставними доводи ВАТ Житомиргаз про те, що за відсутності лікарняного листа за період з 29.04. по 30.05.2009 року, довідка лікарні не є належним доказом хвороби ОСОБА_1 Проте, вказана довідка видана уповноваженою особою та містить всі реквізити офіційного документа. Відповідачем не надано доказів на її спростування.

Пункт 1 ст.40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Ліквідація - це така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обовязки. При реорганізації юридична особа також припиняється, але всі її права та обовязки в порядку правонаступництва переходять до нової /іншої/ юридичної особи.

Зі справи вбачається, що на виконання рішення загальних зборів акціонерів від 12.12.2008 року /протокол № 14/, 17.12.2008 року ВАТ Житомиргаз винесло наказ № 254 про ліквідацію Андрушівського, Баранівського, Любарського,

Радомишльського, Ружинського, Черняхівського УЕГГ та реорганізацію Коростенського і Овруцького УЕГГ /а.с. 34-36/. При цьому, виконання функцій з транспортування та постачання природного газу, з інших видів діяльності ліквідованих управлінь покладено на інші управління. Зокрема, виконання функцій Ружинського УЕГГ покладено на Попільнянське УЕГГ.

Даним наказом створено ліквідаційні комісії та зобовязано начальника Попільнянського УЕГГ, яке реорганізується, своїм наказом створити робочу приймальну комісію під своїм головуванням, до складу якої залучити фахівців певної спеціальності.

Наказами начальника Ружинської УЕГГ № 25/ОС та № 26/ОС від 01.04.2009 року звільнено з роботи з 02.04.2009 року за переведенням в Попільнянське УЕГГ за ст. 36 п. 5 КЗпП України 107 працівників Ружинського УЕГГ /а.с. 299-304, 305- 306/. Підстава: заяви працівників та наказ ВАТ Житомиргаз від 17.12.2008 року № 254.

Наказом начальника Ружинської УЕГГ № 24/ОС від 01.04.2009 року звільнено з роботи з 02.04.2009 року 4 працівника, у звязку з ліквідацією підприємства /а.с. 297/. Підстава: наказ ВАТ Житомиргаз від 17.12.2008 року № 254.

Наказом начальника Попільнянського УЕГГ № 79 від 03.04.2009 року прийнято на роботу за переведенням із Ружинського УЕГГ з 03.04.2009 року 107 працівників /а.с. 307-317/. Зокрема, начальником Ружинської дільниці

Попільнянського УЕГГ - Ботик 1.1., економістом з бухгалтерського обліку - ОСОБА_3

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відбулися зміни в організації виробництва і праці ВАТ Житомиргаз шляхом проведення реорганізації Ружинського УЕГГ в Ружинську дільницю Попільнянського УЕГГ з відповідною передачею виробничих функцій по транспортуванню та постачанню природного газу, наданню інших послуг та переведенням працівників.

Сам факт зняття Ружинського УЕГГ ВАТ Житомиргаз з обліку у Фонді ССНВВ ПЗ, у Бердичівській міській виконавчий дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ДПІ у Ружинському районі, у Ружинському центрі зайнятості, в УПФ України в Ружинському районі /а.с. 67, 68, 69, 70, 71 / не свідчить про те, що підприємство було повністю ліквідовано. При реорганізації юридична особа також припиняється, про що вноситься відповідний запис до Єдиного державного реєстру та підприємство знімається з обліку у вищенаведених установах, але всі її права та обовязки в порядку правонаступництва переходять до нової /іншої/ юридичної особи.

Відповідно до ч. З ст. 36 КЗпП у разі реорганізації підприємства /приєднання, злиття, виділення, поділ, перетворення / дія трудових договорів працівників продовжується, оскільки настає правонаступництво не тільки в частині майна і майнових прав та обовязків, а й у трудових відносинах.

З розяснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів вбачається, що у випадках зміни власника підприємства чи його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується /ч. З ст. 36 КЗпП/. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

З матеріалів справи вбачається, що Штатний розклад керівників, спеціалістів і службовців Ружинського УЕГГ ВАТ Житомиргаз на 2008 рік, тобто до проведення реорганізації, складався з 8 відділів:

Керівництво - 7 осіб /начальник, головний інженер, головний економіст, інспектор кадрів, юрисконсульт, інженер з охорони праці, інженер з програмного забезпеченнях,

-Відділ бухгалтерського обліку та звітності - 4 особи / головний бухгалтер, бухгалтер, два бухгалтера другої категорії/,

-Виробничо-технічний відділ - 4 особи,

-Аварійно-диспетчерська служба - 5 осіб,

-Служба природного газу - 5 осіб,

-Служба обліку газу - 1 особа,

-Служба газифікації - 2 особи,

-Служба автотранспорту - 1, а всього 29 одиниць /а.с. 80-81/.

Відповідно до Посадової інструкції головного економіста посада, на якій працювала ОСОБА_1, відносилась до професійної групи Керівники /а.с. 291- 293/. На вказану посаду приймалися працівники, які мали повну вищу освіту відповідного напрямку підготовки /магістр, сйеціаліст/, післядипломну освіту в галузі управління, відповідний стаж економічної роботи за професіями керівників нижчого рівня.

У функціональні обовязки головного економіста входило: розрахунок фонду оплати праці і нормативної чисельності штату працівників підприємства; складання калькуляції по транспортуванню природного газу; нарахування доходів по іншій діяльності підприємства та їх звірка з бухгалтерією; здійснення комплексного економічного аналізу господарської діяльності підприємства, розробка заходів режиму економії; складання штатного розкладу; здійснення контролю за правильністю застосування тарифних ставок, розцінок, окладів, доплат, надбавок та тарифікації робіт; облік показників по праці і заробітній платі, робочого часу; нарахування заробітної плати здійснення контролю за ціноутворенням і дотриманням тарифів; складання і здача планової, облікової та звітної документації та інше. У Штатному розкладі керівників, спеціалістів і службовців Попільнянського УЕГГ ВАТ Житомиргаз на 2009 рік /а.с. 82-84/ зазначено, що в управління входить Ружинська дільниця, штат керівників, спеціалістів і службовців якої становить 17 одиниць /а.с. 82-84 /. Зокрема, в Ружинській дільниці утворено відділи:

-Керівництво - 4 /начальник, економіст з бухгалтерського обліку,

інженер з програмного забезпечення та інженер /;

-Служба експлуатації - 11 осіб;

-Служба обліку природного газу - 1 особа;

-Служба автотранспорту - 1 особа.

З Посадової інструкції економіста з бухгалтерського обліку та аналізу господарської діяльності вбачається, що на дану посаду можуть бути прийняті працівники, які мають вищу освіту відповідного напрямку /магістр, спеціаліст, молодший спеціаліст^ стаж роботи за професією бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності не менше 2 років, відповідний стаж економічної роботи за професіями керівників нижчого рівня, післядипломну освіту в галузі управління /а.с. 294-295/.

У функціональні обовязки економіста з бухгалтерського обліку та аналізу господарської діяльності входить: облік грошових коштів, товаро-матеріальних цінностей, основних фондів; облік виробництва, витрат, реалізації продукції /виконання робіт і послуг/; складання калькуляцій собівартості /виконаних робіт і послуг/; контроль за раціональним і економічним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів; комплексний аналіз господарсько-фінансової діяльності підприємства; проведення роботи з удосконалення організації і впровадження прогресивних методів і форм бухгалтерського обліку; упорядкування первинної облікової документації; вивчення передового досвіду організації бухгалтерського обліку, складання звітності із господарсько-фінансової діяльності підприємства та інше.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що під час реорганізації Ружинського УЕГГ ВАТ Житомиргаз відбулося скорочення чисельності та штату працівників, зміни у їх складі за посадами. Зокрема, повністю скорочено Відділ бухгалтерського обліку та звітності, скорочена чисельність відділу Керівництво та інше. Однак, дане скорочення не вплинуло на права та обовязки ОСОБА_1, оскільки посада головного економіста, на якій вона працювала, не була скорочена, змінила тільки свою назву, а не зміст трудових функцій, що підтверджується вищенаведеними посадовими обовязками.

Є безпідставними доводи відповідача про те, що позивачка за своїм фахом не може займати посаду економіста з бухгалтерського обліку.

Дійсно, ОСОБА_1 /Кравчук/ Г.П. у 1978 році закінчила Житомирський кооперативний технікум та отримала освіту за спеціальністю товарознавство промислових і продовольчих товарів /а.с. 37, 54/. З 04.06.1996 року бездоганно працювала в Ружинському відділенні ВАТ Житомиргаз на посадах економіста, економіста 2 категорії та з квітня 2008 року - головного економіста /а.с. 50, 75-77/, нагороджувалась почесними грамотами за високі показники в роботі і трудові заслуги /53, 54 /. За час роботи підвищувала кваліфікацію у Львівському техніко- економічному коледжі /а.с. 57 /.

Разом з тим, на посаду економіста з бухгалтерського обліку Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ була прийнята ОСОБА_3, яка також не має вищої освіти, у 1975 році закінчила Житомирський кооперативний технікум та отримала освіту за спеціальністю Бухгалтерській облік /а.с. 137/, працює в системі ВАТ Житомиргаз з 19.06.1996 року. Під час реорганізації посада бухгалтера, на якій працювала ОСОБА_3, була скорочена /разом із відділом бухгалтерського обліку та звітності/.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у ОСОБА_3 не було жодних переваг перед позивачкою на прийняття її на роботу на посаду економіста з бухгалтерського обліку Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ, після скорочення посади бухгалтера в Ружинському УЕГГ.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40, пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем, позивачку звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України без попередньої згоди профспілкового комітету.

Крім того, зі справи вбачається, що наказ № 28/ОС від 27.04.2009 року про звільнення ОСОБА_1П, з посади головного економіста Ружинського УЕГГ, підписано начальником Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ /а.с. 296/.

Під час апеляційного розгляду, представник ВАТ Житомиргаз зазначив, що начальник Ружинської дільниці виніс наказ про звільнення на підставі делегованих йому повноважень, зазначених у довіреності від 01.04.2009 року № 1172/19 /а.с. 122 /. Проте, з цим повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

З вищезазначеної довіреності вбачається, що ВАТ Житомиргаз довіряє начальнику Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ ВАТ Житомиргаз Ботику 1.1, представництво інтересів ВАТ в усіх державних, приватних, суспільних та інших підприємствах, установах, організаціях, господарських, цивільних та адміністративних судах, з усіх питань, повязаних з господарською діяльністю дільниці, приймати та звільняти з роботи працівників, укладати усі дозволені законом угоди, контракти та інші правочини, повязані з виконанням цієї довіреності. Отже, на підставі даної довіреності начальник Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ має право приймати та звільняти з роботи працівників тільки Ружинської дільниці.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 незаконно звільнена з роботи та правильно задовольнив позов.

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд не зазначив дату, з якої позивачка підлягає поновленню, помилився у назві установи, неправильно визначив, в якій частині рішення підлягає негайному виконанню. Вказані помилки не були виправлені судом і під час постановления ухвали від 27.01.2010 року про виправлення описки.

В звязку з» наведеним, рішення в цій частині слід змінити. У рішенні необхідно зазначити, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді економіста з бухгалтерського обліку Ружинської дільниці Попільнянського УЕГГ ВАТ по газопостачанню та газифікації Житомиргаз з 27.04.2009 року. Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць в сумі 2860 грн. 16 коп. підлягає негайному виконанню.

В звязку з цим, ухвала суду від 27.01.2010 року про виправлення описки підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, неправильно визначив суму середньоденної заробітної плати, оскільки під час проведення розрахунків помилково виходив із заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримувала у вересні-жовтні 2008 року. Також судом було неправильно визначено період вимушеного прогулу.

Так, згідно з п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року за № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення

середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати /далі - Порядок/, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно доч. Зп. 2, п. 5, 8 Порядку середньомісячна заробітна плата, у випадку нарахування середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються одноразові виплати /матеріальна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо/, а також виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю /п. 4 Порядку/.

Встановлено, що заробітна плата ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню становила:

-у лютому 2009 року - 946 грн. 12 коп., відпрацьовано 7 днів;

-у березні 2009 року - 1146 грн. 68 коп., відпрацьовано 8 днів;

вказані суми визначено без врахування виплат по лікарняних листах /а.с. 323, 324, 333/.

Отже, середньоденна заробітна плата позивачки буде становити 139 грн. 52 коп. /946,12+1146,68=2092,80:15= 139,52/, а середньомісячна - 2860 грн. 16 коп. /139,52x41-кількість робочих днів у лютому - березні 2009 р. =5720,32:2=2860,16/.

Враховуючи викладене, на користь ОСОБА_1 слід стягнути 23299 грн. 84 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, тобто з часу звільнення по день ухвалення рішення судом першої інстанції - з 27.04.2009 року по 23.12.2010 року / 139,52 х 167 робочих днів/. Вказана сума визначена без врахування податків та обов'язкових платежів.

20.12.2005 року Законом України Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" виключена з цього Кодексу ч. З ст. 117 КЗпП України, згідно з якою розмір компенсації, зазначеній в ч. 1 ст. 117 КЗпП України зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи у разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу. У звязку з цим, право працівника на виплату середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні не ставиться в залежність від отримання заробітної плати за новим місцем роботи /або з отриманням допомоги /.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно зменшив загальну суму середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 на суму отриманої допомоги /а.с. 151 /.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду в частині визначення розміру відшкодування середнього заробітку за' час вимушеного прогулу та його періоду, підлягає зміні.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи загального захворювання, бездоганно пропрацювала на даному підприємстві понад 12 років /а.с. 50, 51, 52, 53, 75, 113/. Перед звільненням позивачка перебувала на лікуванні, а після ознайомлення з наказом про звільнення, внаслідок перенесеного стресу, знову захворіла.

З врахуванням обсягу, характеру та тривалістю завданих ОСОБА_1 моральних страждань, засад розумності, виваженості та справедливості, вимог п. 9

Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31 березня 1995 року (з послідуючими змінами), суд дійшов обгрунтованого висновку про підставність позову та правильно стягнув на її користь 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення в частині стягнення судового збору підлягає зміні. З врахуванням вимог п. 1 ст. З Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 250 грн. /233+8,50+8,50/.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Житомиргаз на рішення Ружинського районного суду від 23 грудня 2009 року відхилити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2009 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ начальника Ружинської дільниці Попільнянського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Житомиргаз № 28/ОС від 27.04.2009 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді економіста з бухгалтерського обліку Ружинської дільниці Попільнянського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Житомиргаз з 27 квітня 2009 року.

Стягнути з ВАТ по газопостачанню та газифікації Житомиргаз на користь ОСОБА_1 23299 грн. 84 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2009 року по 23.12.2009 року. Вказана сума визначена без врахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з ВАТ по газопостачанню та газифікації Житомиргаз на користь ОСОБА_1 500 грн" на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з відповідача на користь держави 250 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць в сумі 2860 грн. 16 коп. підлягає негайному виконанню. Вказана сума визначена без врахування податків та обов'язкових платежів.

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Житомиргаз на ухвалу Ружинського районного суду від 27 січня 2010 року задовольнити.

Ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2010 року скасувати.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді