Справа № 2-1070/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ГЛИНСЬКІЙ С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_2 О.Я. 24.02.2010р. звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3, який був зареєстрований 11.02.1986р. Позовну заяву обгрунтовує тим, що у шлюбі у них народилось двоє дітей, які вже є повнолітніми. Спільне життя з відповідачкою не склалося. З 2003 року вони спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних відносин, на даний час проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої вимоги підтримав, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, однак не погодилася з вказаними у позовній заяві обставинами. Пояснила, що вони дійсно тривалий час з 2003р. не підтримують жодних відносин. В 2008р. позивач вигнав її з дому, поміняв замки та не пускає її додому. Заперечила будь-яку можливість примирення та збереження шлюбу. Питання про поділ спільного майна між ними не вирішено в добровільному порядку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приймає визнання відповідачкою позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Сторони зареєстрували шлюб 11.02.1986р., цей шлюб для них є першим. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які вже є повнолітніми.

Сімейне життя сторін не склалося. Вони з 2003р. не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, з 2008р. проживають окремо. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, наміру проживати разом та зберігати шлюб не мають, примирення не бажають.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі і не в найкращих інтересах сімї. Суд приймає визнання відповідачкою позовних вимог і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати.

Майновий спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони мають намір вирішувати окремо в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.8,10,57,58,60,208,209,212,215 ЦПК України, ст.ст.110,111,112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований 11 лютого 1986р. відділом ЗАГС Камянко-Бузького району

Львівської області, актовий запис № 6.

При оформленні розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17грв. державного мита, звільнивши від цих витрат ОСОБА_3

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання протягом

десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1