Київський районний суд м. Одеси
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)

Справа № 2-4498/10

11 листопада 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Літвінової І.А.

за участю секретаря судового засідання - Козак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №1. Від шлюбу дітей немає.

Позивач посилається на те, що під час спільного проживання з відповідачем між ними не було порозуміння з різних питань, що призводило до суперечок у родині. Всі прагнення зберегти сім'ю не мали успіху через різницю у поглядах, у зв'язку з чим на протязі останніх восьми місяців вони припинили подружні стосунки, спільно домашнього господарства не ведуть, проживають окремо, примирення між ними неможливе.

Сторони про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 74-76 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 13 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №1.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та шляхом оголошення у пресі, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень не надав.

У судовому засіданні на підставі ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню за наступних встановлених обставин:

ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 13 січня 2001 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів громадянського стану Баришівського районного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис №1 від 13 січня 2001 року (а.с.11)

За час сумісного проживання у подружжя зникли взаємопорозуміння, спільні інтереси та склалися різні погляди на життя. Почуття любові втрачено, кожен зі сторін став жити своїм життям. На протязі останніх восьми місяців сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, домашнього господарства не ведуть. Родина фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач на примирення категорично не згодна.

Одночасно, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та даний факт має істотне значення.

Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органіреєстрації актів цивільного стану, а також шлюб - це добровільний, рівноправний союз, спільність чоловіка та жінки, спрямований на створення сім'ї.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією слід зробити висновок, що сім'я у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може існувати. Право одного з подружжя розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Не можливо насильно, без волі особи змусити її перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою фізичного або психічного насильства.

У свою чергу, суд не зобов'язаний призначати строк на примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

З цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити й розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений та від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 21, 24, ч. 2 ст. 104, ч. З ст. 105, ч. 1 ст. 110, 111, 112, ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 11, 15, 130, 209, 212-215, 223-228, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №1 від 13 січня 2001 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважати розірваним в день набрання зазначеним рішенням законної сили.

Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Строк, протягом якого розглядається заява про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Головуючий