Справа №2-385/10 18.11.2010 18.11.2010 18.11.2010
Провадження №22-ц-8297/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Данилової О.О.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.

при секретарі Єфіменко О.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про повернення безпідставно набутого майна

У С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих 2000 грн.

Позивач зазначав, що у травні 2009 року уклав з ОСОБА_2, яка проживає по-сусідству, в усній формі договір про підключення до водяної свердловини, розташованої на її подвірї, та забору води для потреб своєї сім'ї. За підключення сплатив ОСОБА_2 2000 грн. та погодився сплачувати щорічно по 500 грн. Але через деякий час відповідачка зажадала збільшення плати, а згодом припинила подачу води на його подвіря.

Посилаючись на порушення ОСОБА_2 умов договору оренди, ОСОБА_3 просив стягнути з неї 2000 грн. збитків та судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що 2000 грн. отримала за незручності внаслідок влаштування водяної мережі, а припинила забір позивачем води через невиконання ним своїх зобов'язань.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2010 року позов задоволено. На користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 стягнуто 2000 грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити, посилаючись на недоведеність підстав, за яких суд задовольнив позов ОСОБА_3 та невірну оцінку наданих нею доказів.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2010 року ОСОБА_3 домовився з ОСОБА_2 про те, що він та за свій кошт підключить мережу водопроводу до водяної свердловини, розташованої на подвірї відповідачки, та буде здійснювати забір води для потреб своєї сім'ї за умови сплати 2000 грн. за підключення та 500 грн. щомісячно за користування водою.

На виконання усної домовленості ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_2 2000 грн., проклав трубопровід та почав користуватись водою.

Сторони мали намір укласти договір у нотаріальній формі, але перешкодою стала відсутність у ОСОБА_2 дозвільних та правовстановлюючих документів на свердловину.

У серпні 2009 року між сторонами виникли суперечки щодо умов договору та їх виконання сторонами. ОСОБА_2 відєднала мережу ОСОБА_3 та припинила водопостачання.

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що домовившись лише в частині основних дій по підключенню позивача до свердловини, сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, не визначили його характер та обовязки кожної сторони, не уклали договір у передбаченій законом письмовій формі.

Отже правочин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо підключення до свердловини та користування водою не може вважатись вчиненим, а договір укладеним.

Сторони припинили відносини за ініціативи ОСОБА_2 та взаємною згодою. Позивач демонтував систему водопостачання.

Через те підстава, на якій ОСОБА_2 набула грошові кошти у розмірі 2000 грн., згодом відпала.

Встановивши ці обставини суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 зобовязана повернути ОСОБА_3 отримані 2 000 грн. за нормами інституту набуття майна без достатньої правової підстави за частиною 1 статті 1212 ЦК України.

Одночасне застосування судом норм цивільного законодавства, які регулюють договірні правовідносини, в тому числі договір найму (оренди), та передбачають наслідки невиконання зобов'язань, є помилковим, оскільки з неукладених угод зобов'язання не виникають.

Тому з мотивувальної частини судового рішення підлягають виключенню висновки суду щодо характеру договору та посилання на норми глав 16, 51, 53, 58 та пункт 3 частини 3 статті 1212 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги, а саме посилання на порушення позивачем умов домовленості та його неправомірну поведінку, не мають правового значення, оскільки виходять за межі прав та обовязків, визначених частиною 1 статті 1212 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, але вважає необхідним його змінити в частині застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2010 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини судового рішення висновки та посилання на норми глав 16, 51, 53, 58 та пункт 3 частини 3 статті 1212 ЦК України.

В іншій частині судове рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку

Головуючий: судді: