Острозький районний суд Рівненської області
справа№ 2-з-21/10
УХВАЛА

Острозький районний суд Рівненської області

21 серпня 2010 року

в складі: головуючого судді Венгерчук А.О.

при секретарі Ткачуку А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі заяву № 2-з-21/10 представника Публічного Акціонерного Товариства БанкФінанси та кредит про забезпечення позову по цивільній справі № 2-521/10 за позовною заявою ПАТ БанкФінанси та кредит до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 159 874 грн. 84 коп.,-

встановив

в Острозький районний суд Рівненської області звернувся представник ПАТ БанкФінанси та кредит з заявою про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянам України - ОСОБА_1, ОСОБА_3 - та просить накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачам у розмірі 159 874 грн. 04 коп.

В своїй заяві вказує, що до Острозького районного суду було подано позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства БанкФінанси та кредит до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 159 874 грн. 84 коп. З вказаних у позовній заяві позовних вимог випливає, що відповідачі заборгували перед кредитором значну суму коштів. З метою не утруднити чи унеможливити виконання рішення суду вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянам України - ОСОБА_1, ОСОБА_3 - та просить накласти арешт на все майно та грошові кошти, що належать відповідачам у розмір: 159 874 грн. 04 коп.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в забезпеченні позову по цивільній справі № 2-521/10 за позовною заявою ПАТ БанкФінанси та кредит до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 159 874 грн. 84 коп. слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам. У своїй заяві представник позивача не вказав вид забезпечення позову та конкретне майно і грошові кошти, на які слід накласти арешт, а також не вказав будь-яких даних про особу відповідачів, які дали б підстави вважати, що вони можуть в будь-який момент виїхати за межі України. Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України, а тому з задоволенні даної заяви слід відмовити.

Відповідно до п.3 ст. 152 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного , керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

ухвалив

в заяві № 2-з-21/10 представника Публічного Акціонерного Товариства БанкФінанси та кредит про забезпечення позову по цивільній справі № 2-521/10 за позовною заявою ПАТ БанкФінанси та кредит до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 159 874 грн. 84 коп. відмовити.

Суддя Острозького районного суду Венгерчук А.О.