РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-804/10

Провадження № 2-804/10

26.03.2010 р. Московський райсуд м.Харкова

в складі :

головуючого судді Омельченко Н.І.

при секретарі Макушенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного Казначейства України, Прокуратури Харківської області, прокуратури Червонозаводського району м.Харкова, ХМУ УМВС України в Харківській області, Червонозаводського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.02.2008 р. звернувся до суду з позовом до Державного казначейства України, 3-я особа Червонозаводський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області відповідно до якого просив суд стягнути моральну шкоду спричинену йому незаконними діями правоохоронних органів за період з 21.02.2001 року по 21.01.2008 рік в сумі 42 775 грн., посилаючись на те, що 16.02.2001 року він був затриманий працівниками міліції Червонозаводського району м.Харкова на прохідній СП Турбінний завод з власною фарбою. У відношенні нього був складений адміністративний матеріал і постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.02.2001 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.51 ч.1 КУпАП і в той же день був звільнений з підприємства за п.8 ст.40 КЗпП України з записом в трудовій книжці,що звільнений за дрібне розкрадання. ОСОБА_2 заводського суду від 09.04.2001 року постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності від 21.02.2001 року скасована і провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього було закрито в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення. 30.10.2001 року адміністрація СП Турбінний завод звернулася до прокуратури із заявою про порушення відносно нього кримінальної справи, посилаючись на те, що фарба , яку він ніби то вкрав, коштує не 48 грн., а 780 грн. В наслідок чого прокуратурою Червонозаводського району м.Харкова був внесений протест на постанову Червонозаводського районного суду від 09.04.2001 року, який був задоволений і постановою вказаного районного суду була відмінена постанова суду від 09.04.2001 року, закрито адміністративне провадження по справі в звязку з передачею матеріалів прокурору,органу досудового слідства для порушення кримінальної справи.

30.10.2001 року прокуратурою м.Харкова стосовно нього була порушена кримінальна справа за ч.1 ст.185 КК України і матеріали справи були передані для проведення досудового слідства в СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області. З того часу на протязі 7 років він періодично перебував під слідством, правоохоронними органами відносно нього то припинялося, то знов розпочиналося кримінальне переслідування стосовно цього епізоду. Кожен раз кримінальна справа відносно нього закривалася за ст. 6.п.2,ст 213 КПК України. 19.11.07р. постановою ст.слідчого СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області кримінальна справи відносно нього була закрита за ст.ст.6.п.2,130,213 КПК України. В звязку з тим, що він незаконно на протязі 7 років перебував під слідством, йому були спричинені моральні страждання, які полягали в тому, що в результаті незаконних дій правоохоронних органів, у нього змінилося коло спілкування, був позбавлений роботи та можливості спілкування з колишніми співробітниками заводу, можливості займатися творчістю , постійно знаходився в моральному стресі , переніс тяжку операцію, знаходячись на запобіжному заході- підписці про невиїзд, не мав можливості виїхати на відпочинок, до рідних в інші міста, притягнення до кримінальної відповідальності негативно вплинуло на стан родини та подальше його працевлаштування.

На підставі викладеного просив вимоги задовольнити.

( т.1 а.с. 1-3 )

В ході розгляду судом справи, позивач неодноразово уточнював свої вимоги та посилаючись на тіж самі обставини які викладені ним в первісному позові, а також на те, що остаточно кримінальна справа відносно нього була закрита лише 28.02.2008 року на підставі ст.ст. 6 п.2, 130,213 ч.2 КПК України, остаточно просить стягнути на його користь суму моральної шкоди за період з 21.02.2001 року по 28.02.2008 рік в сумі 182 490 грн.

( т.1 а.с.19, 63-66, 102-105, 162-166, 231-232, 240-241)

Ухвалою суду від 20.05.2008 року в якості співвідповідача залучений прокурор Червоно заводського району м.Харкова. ( т.1 а.с. 47 )

Ухвалою суду від 15.07.2009 року в якості співвідповідачів по справі залучені ОСОБА_3 Харківської області та ХМУ УМВС України в Харківській області, а ОСОБА_2 заводський РВ ХМУ УМВС України в Харківській області виключений з кола 3-х осіб і залучений в якості співвідповідача по справі. ( т.1 а.с. 170 )

Позивач повністю підтримав свої вимоги та дав пояснення відповідно до викладених ним як у первісному позові так і в уточнених вимогах.

Представник позивача вимоги останнього підтримав, вказавши, що доповнень до викладеного позивачем не має.

Представник відповідачів ОСОБА_3 Харківської області та прокуратури Червонозаводського району м.Харкова вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди. Вважає також недоведеним причинний звязок між порушенням відносно позивача кримінальної справи та понесеними ним моральними стражданнями, а посилання позивача щодо неможливості працевлаштування в звязку з відміткою у його трудовій книжці при звільненні з СП Турбінний завод є необгрутнованим, недоведеним та таким, що не ґрунтується на законі і не може бути визнаним у причинному звязку з наявністю кримінальної справи у звязку з тим, що ОСОБА_1 був звільнений з підприємства за адміністративне правопорушення. В звязку з відсутністю підстав визнання незаконними дій органів досудового слідства та прокуратури при розслідуванні кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача Державного Казначейства України вимоги позивача не визнав, посилаючись на недоведеність позивачем спричинення моральної шкоди.

Представник відповідача ХМУ УМВС України в Харківській області вимоги позивача не визнав з підстав як недоведеності позивачем спричинення моральної шкоди так і з тих підстав, що за вимогами позивача відповідальність несе не міліція, а Державне Казначейство.

Представник відповідача Червонозаводського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи в їх відсутність, або про відкладення справи не звертався. ( т.1 а.с.13 )

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали цивільної та кримінальної справи № 17010132, вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, який її завдав, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Порядок захищення порушених прав, обраний ОСОБА_1 не суперечить загальним принципам цивільного судочинства, гарантує йому конституційні права на судовий захист цивільного права і інтересу, визначеному ст.3 ЦК України, тому, даний позов розглянутий судом в порядку позовного провадження.

Судом встановлено, що 16.02.2001 року ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції Червонозаводського району м.Харкова на прохідній СП Турбінний завод з власною фарбою. У відношенні ОСОБА_1 був складений адміністративний матеріал і постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.02.2001 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.51 ч.1 КУпАП і в той же день був звільнений з посади колориста СУІП Турбінний завод за п.8 ст.40 КЗпП України у звязку із вчиненням за місцем роботи дрібного розкрадання.

( т.1 а.с.7,32, т.2 а.с.14-17 )

ОСОБА_2 Червонозаводського районного суду від 09.04.2001 року, за протестом прокурора Червонозаводського району м.Харкова від 23.03.01 року, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 21.02.2001 року скасована і провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито в звязку з відсутністю в його діях наміру вчинення крадіжки.

( т.2 а.с. 18,19 )

30.10.2001 року адміністрація СП Турбінний завод звернулася до прокурора м.Харкова із заявою про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи, посилаючись на те, що фарба , яку він ніби то питався вкрасти, коштує не 48 грн., а 780 грн. На підставі вказаної заяви прокуратурою Червонозаводського району м.Харкова був внесений протест на постанову Червонозаводського районного суду від 09.04.2001 року, який був задоволений і суд відмінив постанову суду від 09.04.2001 року, закрив адміністративне провадження по справі , а матеріали направив прокурору м.Харкова.

( т.2 а.с.20-24 )

30.10.2001 року за результатами перевірки, прокуратурою м.Харкова стосовно позивача була порушена кримінальна справа № 17010132 за ч.1 ст.185 КК України і матеріали справи були передані для проведення досудового слідства в СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, яка була прийнята до провадження даним слідчим відділом.

( т.1 а.с.8, т.2 а.с.25 )

18.12.2001 року слідчим СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області відносно ОСОБА_1 був обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, 27.12.2001 року позивачу було предявлено обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, 31.12.2001 року зам.прокурора Червонозаводського району м.Харкова був затверджений обвинувачений висновок і кримінальна справа направлена до суду, проте постановою Червонозаводського районного суду від 10.06.2003 року вказана кримінальна справа була направлена прокурору району для проведення додаткового розслідування в звязку з суттєвою неповнотою досудового слідства.

( т.1 а.с.189-191, т.2 а.с.26-30,31-35. 37-38 )

Вивченням матеріалів кримінальної справи № 17010132, необхідні копії яких залучені до матеріалів цивільної справи, судом встановлено, що по кримінальній справі , відносно позивача неодноразово, починаючи з 27.03.2004 року, виносилися постанови слідчими СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.6, ст.130, ч.2 ст.213 КПК України, які в свою чергу неодноразово відмінялися постановами прокурора Червонозаводського району м.Харкова та виконуючим його обовязки, двічі відмінялися постановами суду Червонозаводського району м.Харкова ,за скаргами СП Турбінний завод, з вказівкою прокурору необхідністю отримання даних законності порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та законності подальшого проведення досудового слідства. Остаточно кримінальна справа відносно ОСОБА_1 була закрита постановою слідчого 28.02.2008 року на підставі п.2 ст.6, ст. 130, ч.2 ст.213 КПК України. ОСОБА_2 про закриття кримінальної справи від 28.02.2008 року узгоджена з начальником СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області та прокурором Червонозаводського району м.Харкова.

( т.1 а.с. 4-6,20-24, т.2 а.с.41-82, 83-84)

Загальний час знаходження ОСОБА_1 під слідством і судом складає 76 місяців.

Стаття 1 Закону України № 266/94-ВР від 1 грудня 1994 року "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" зі змінами (далі Закон) встановлює випадки, умови та порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України: "Про оперативно-розшукову діяльність" , "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття кримінальної справи за відсутності у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчинені злочину (п.2 ст.2).

На підставі вище викладеного, оскільки позивач знаходився під слідством та судом 76 місяців та остаточно кримінальна справа відносно ОСОБА_1 була закрита постановою слідчого 28.02.2008 року на підставі п.2 ст.6, ст. 130, ч.2 ст.213 КПК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду".

Посилання представників відповідачів на недоведеність позивачем своїх вимог та спричинення моральної шкоди, голослівні, надумані, такі,що суперечать вимогам Закону та спростовуються не лише вище приведеними доказами, а також поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що з моменту звільнення позивача з роботи та притягнення його до відповідальності, останній постійно перебував у стресовому стані, оскільки залишився без роботи та можливості забезпечувати сімю, став замкнутим, весь час відчував моральні страждання, переніс тяжкі хвороби через погіршення стану здоровя.

Позивач просив суд відшкодувати моральну шкоду в розмірі 182 490 грн. за період з 21.02.2001 року по 28.02.2008 рік, тобто з моменту притягнення його до адміністративної відповідальності до закриття відносно нього кримінальної справи постановою слідчого від 28.02.2008 року, з урахуванням коефіцієнта 2,5 як негативних наслідків які перевищують суму мінімального розміру відшкодування шкоди ( 72996 грн. х 2,5 = 182490 грн.)

Суд вважає, що в цієї частини позов належить частковому задоволенню, лише за період перебування позивача під слідством та судом, відповідно до вимог ст. 1 Закону України від 1 грудня 1994 року "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" зі змінами , а саме за період з 30.10.2001 року, тобто з дня коли прокуратурою м.Харкова була порушена відносно позивача кримінальна справа, по 28.02.2008 р. тобто за 76 місяців, оскільки вимоги про застосування коефіцієнту та про стягнення моральної шкоди з 21.02.2001 року - з моменту притягнення його до адміністративної відповідальності до 30.10.2001 року задоволенню не підлягають як не законні.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 1 грудня 1994 року "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" (зі змінами), розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Особа вважається невинуватою у вчинені злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст.62 Конституції України).

Суд вважає доведеним, що позивач зазнав моральних страждань у звязку з кримінальним переслідуванням, притягнення як обвинуваченого, обранням запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, чим були порушені його права відповідно до ст.62 Конституції України та звичайний життєвий уклад.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, загальний час знаходження ОСОБА_1 під слідством і судом складає 76 місяців.

Відповідно до ст.2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року, з 01.01.2010 року встановлений мінімальний розмір заробітної плати 869 гривень.

Таким чином, мінімальний розмір заробітної плати на день розгляду справи становить 869 грн.( 869 грн. х 76 місяців = 66 044 грн.)

Враховуючи період перебування позивача під слідством - з 30.10.2001 року по 28.02.2008 року, тобто 76 місяців, розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим 66 044 грн. та враховуючи конкретні обставини справи, характер моральних страждань та їх наслідки, та інші негативні впливи внаслідок притягнення позивача до кримінальної відповідальності, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у розмірі 66 044 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.1167 ЦК України, Законом України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, ОСОБА_2 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями), ст.2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України в особі Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 66 044 грн.00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.І.Омельченко