Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 1998 року, виданого ОСОБА_4 державним підприємством по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці.

Позивач посилається на те, що 21 березня 2008 року помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на частину спірної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом були: він та його брат ОСОБА_3, як діти спадкодавця, та їх мати ОСОБА_2, як дружина, що пережила чоловіка. Він прийняв спадщину, а його брат не приймав, оскільки відмовився він неї на користь матері, яка в свою чергу відмовилась від своєї частини у спадщині теж на його користь. Тобто він один прийняв спадщину належним чином та не відмовлявся від нею. ОСОБА_4 державна нотаріальна контора не може видати йому свідоцтво про право на спадкову частину квартири, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені та не вказані у свідоцтві про право власності на житло від 28 квітня 1998 року. В даний час він вирішив оформити правовстановлюючі документи на спадщину, що і змусило його звертатись до суду. Просив суд визначити частки ОСОБА_5, померлого 21 березня 2008 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 рівними.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі позовні вимоги визнали та проти їх задоволення не заперечували.

ОСОБА_4 державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 1998 року, виданого ОСОБА_4 державним підприємством по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці.

21 березня 2008 року помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на частину спірної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом були: позивач та його брат ОСОБА_3, як діти спадкодавця, та їх мати ОСОБА_2, як дружина, що пережила чоловіка. Позивач прийняв спадщину, відповідачі не приймали спадщини та відмовились він неї на користь позивача. Тобто позивач один прийняв спадщину належним чином та не відмовлявся від нею. ОСОБА_4 державна нотаріальна контора не може видати йому свідоцтво про право на спадкову частину квартири, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені та не вказані у свідоцтві про право власності на житло від 28 квітня 1998 року.

Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Керуючись ст.ст. 370, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_5, померлого 21 березня 2008 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 рівними.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська