Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1341/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.08.2010м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судці: Андрущенко С.А. при секретарі: Томілович Т.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ТОВ «ОСОБА_1 Полтава» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та відшкодування шкоди, посилаючись на те, що відповідач працював у позивача на посаді виконуючого обовязки директора СТО «Сузукі» та з ним було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 14.10.2009 року відповідачем було отримано під звіт кошти в сумі 24801,36, а 29.10.2009 р, відповідачем в касу підприємства повернуто кошти в сумі 15000 грн, за решту коштів відповідач не звітувався, кошти не повернув, таким чином підприємству завдано шкоди на суму 9801,36 грн. Крім того згідно наказу №8 від 15.06.2009 року на СТО було проведено інвентаризацію, згідно якої було виявлено недостачу матеріальних цінностей на суму 15770,99 грн. Наказом №10 від 1.07.2009 року відповідачу було запропоновано внести в касу підприємства виявлену недостачу, однак відповідач недостачу не ліквідував. Таким чином підприємству завдано шкоди на суму 25572,35 грн. Позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати..

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач та його представник позов не визнали.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідач згідно наказу №3-к від 5.02.2009 року був прийнятий в ТОВ «ОСОБА_1 Полтава» на посаду в.о. директора СТО «Сузукі» з 5.02.2009 року та 5.02.2009 року між сторонами був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, оскільки відповідач займав посаду повязану з зберіганням, продажем товарно-матеріальних цінностей. 17.06.2009 року на СТО біло проведено інвентаризацію на підставі наказу №8 від 15.06.2009 року в ході якої було виявлено недостачу на 15770,99 грн.. Наказом №10 від 1.07.2009 року відповідачу було запропоновано ліквідувати зазначену недостачу шляхом внесення коштів в касу підприємства, але відповідач зазначену недостачу не погасив. Крім того відповідач ОСОБА_2 14.10.2009 року згідно видаткового касового ордеру отримав кошти в сумі 24801,36 грн, частинну яких в сумі 15000 грн повернув в касу підприємства 29. ] 0.2009 року в рахунок погашення боргу, за решту коштів не звітувався, таким чином вбачається, що діями відповідача позивачу завдано майнової шкоди на суму 25572,35 грн. Наказом №11-к від 28.12.2009 року відповідач був звільнений з займаної посади згідно п.4ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.. Посилання відповідача та його представника на те, що за отримані кошти він відзвітував, передавши до бухгалтерії акти виконаних робіт та квитанції на суму близько 5000 грн нічим не підтверджені, зокрема надані до суду копії актів виконаних робіт квитанції про оплату від підприємця ОСОБА_3 датовані серпнем - вереснем 2009 року, підприємцем ОСОБА_4 датовані червнем, серпнем 2009 року, таким чином вбачається, що дані взаємовідносини відбувалися ще до отримання відповідачем коштів під звіт, а акти виконаних робіт з підприємцем ОСОБА_5 , які не містять ніяких ідентифікуючих даних про автомобіль, як-то держномер, номер кузову, рік випуску, а містять тільки назви та марки автомобіля, на зазначених актах відсутні печатки приватного підприємця та зазначені акти датовані 30.10.2009 року вже після повернення частини коштів до каси підприємства. Посилання відповідача на те, що ним було організовано додаткову перевірку наявності запасних частин на всій території СТО та було виявлено вказану недостачу, про що було складено відповідні акти та передано до бухгалтерії підприємства також нічим не підтверджується, як-то копіями зазначених актів підписаними відповідними особами, супровідними з відміткою підприємства про їх отримання. Посилання відповідача, що з ним як директором приватного підприємства не повинні були укладати договір про повну матеріальну відповідальність, оскільки в «Переліку посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівником з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність...» не передбачено посаду - директор приватного підприємства не заслуговують на увагу, оскільки його діяльність була безпосередньо повязана з зберіганням,продажем (відпуском), застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей.

За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 4,5,6,7,8,10,11,57,60,79,84,86,88,212,213,214,215 ЦПК України, 11,22, 1166 ЦК України, 130,134,135-1 КЗУпП,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «ОСОБА_1 Полтава» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОСОБА_1 Полтава» 25572,35 грн заборгованості та 271,92 грн судових витрат, а всього 25843,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 103,80 грн..

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6