Кролевецький районний суд Сумської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2010 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: - судді Сірої Г.І.,

за участю секретаря Щербак О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

26 листопада 2010 р. позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Кролевецького районного суду від 01.02.2010 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 - 06 серпня 2001 о, народження, в розмірі 250 грн. на місяць до повноліття дитини. Шлюб з відповідачем розірвано 15.05.2009 р. Вона проживає з дитиною, ніякої соціальної допомоги не" отримує. На момент стягнення аліментів відповідач не працював, зараз він працює неофіційно. На її думку, він зобов'язаний організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належне утримання їх дитини. На сьогодні кошти в сумі 250 грн. на місяць є недостатніми. Син навчається в школі, що потребує значних витрат. Вона не працює, оскільки в селі немає роботи, тому вона не може забезпечити сина всім необхідним. Мінімальний розмір аліментів має становити не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідач сплачує аліменти у меншому розмірі, тому вона і просить збільшити розмір аліментів до 350 грн. на місяць.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, посилаючись на те, що вона не має можливості поїхати на заробітки, оскільки не може залишити сина самого, відповідач має таку можливість, однак не робить цього.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що проживає в с. Алтинівка з дружиною та дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1. Він не має можливості працевлаштуватися в с. Алтинівка, а також не може залишити дружину з маленькою дитиною і поїхати на заробітки. Після винесення рішення суду він сплачує аліменти позивачці у визначеному судом розмірі, для цього використовує тимчасові заробітки, в тому числі і для утримання своєї сім'ї. З часу стягнення аліментів він не працевлаштувався. Два останні місяці він працював без оформлення на приватному підприємстві в с. Алтинівка, однак це не постійна робота, йому надавалася робота лише в тому разі, якщо в цьому була потреба у власника і про що його повідомляли по телефону. Заробіток складав від 600 до 700 грн., можливість такої роботи лише до лютого 2011 року. На його думку, позивачка також має прийняти міри до працевлаштування. При припиненні спільного проживання він залишив позивачці з дитиною спільне майно, не претендував на будинок, що також просить врахувати при вирішенні спору. У нього немає реальної можливості сплачувати аліменти в розмірі 350 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що немає підстав для задоволення позову.

За рішенням Кролевецького районного суду від 01.02.2010 р. з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 250 грн. Зазначене рішення було винесено при розгляді судом справи про зміну розміру аліментів з 140 грн. до 250 грн. відповідач визнав позов і рішення було винесено в попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Встановлено, що відповідач, як і раніше не працевлаштований, проживає з дружиною та дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1, яких за законом має утримувати. Інших доходів, крім тимчасових, про які він зазначив в судовому засіданні, він не має. Тому говорити про те, що у нього змінилося матеріальне становище, навіть з врахуванням тимчасових заробітків, на думку суду, немає. Як пояснила позивачка, вона не працює, не маючи можливості працевлаштуватися, проживає за рахунок підсобного господарства в будинку, який придбано з відповідачем в період шлюбу.

Таким чином, не змінилося і матеріальне становище позивачки.

Жодних доказів про наявність обставин, які б були підставою для збільшення розміру аліментів з відповідача на підставі положень ст. 192 СК України, суд не встановив і позивачка про це доказів не надала.

Слід зазначити і те, що позивачка ставить питання про збільшення розміру аліментів, залишивши їх в твердій грошовій сумі, при цьому посилається на положення ст. 182 ч. 2 СК України щодо мінімального розміру аліментів. Однак зазначений закон прямо вказує, що це положення закону не стосується випадків, коли аліменти стягнуті відповідно до ст. 184 СК України, тобто в твердій грошовій сумі, про що вона зазначає в вимогах.

З врахуванням викладеного суд вважає, що немає підстав для перегляду розміру аліментів на користь відповідачки, виходячи з положень ст. 192 СК України, і позивачка не надала доказів для висновку про зворотнє.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 11, 212- 215 ЦПК У країни,-

вирішив:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г.І.Сіра