Справа № 2-3004/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Суворовський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Шепітко І.Г.
при секретарі Дідик М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності, -
Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності в рівних частках, обґрунтовуючи вимоги тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . З метою використання придбаного приміщення в якості нежитлового за власні кошти були проведені реконструкція та ремонт приміщення, в результаті чого приміщення являється нежитловим, яким вони тривалий час безперешкодно користуються та ввели в експлуатацію добудовану веранду. Проте відповідач не визнає їх права власності на реконструйоване нежитлове приміщення і своїми діями позбавляє можливості отримати свідоцтво про право власності.
У судове засідання позивачі не з`явилися, подавши заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та не заперечували проти ухвалення заочного рішення на випадок неявки відповідача. Згідно ч.2 ст.158 ЩІК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про що є відповідні розписки про отримання судових повісток, про причини неявки суд не повідомили, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивачів на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу за відсутності представника відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності з вимогами чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 загальною площею 33.3 кв.м. - згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14 вересня 2001 року, посвідченого Алексєєвою О.В., державним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості.
Розпорядженням №384 р Суворовської райадміністрації Одеської міської ради було прийнято в експлуатацію збудовану веранду площею 10.2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 .
07 травня 2002 року Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради позивачам у справі було видано свідоцтва про право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 43.6 кв.м., житловою площею 17.4 кв.м. на підставі зазначеного розпорядження. Право власності було зареєстроване 13.05.2002 року за позивачами у справі в комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за №179 - стор.98 - кн.446 пр.
Позивачі постійно і безперешкодно користуються вказаним нерухомим майном.
В подальшому з метою використання придбаного приміщення у якості нежитлового, позивачами був проведений ремонт та реконструкція квартири під нежитлове приміщення.
У відповідності до ст.41 Конституції України та ч.1 ст.319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з приписами
ст.320 ЦК України громадяни мають право використовувати належне їм майно для ведення господарської та іншої не забороненої законом діяльності.
Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
З огляду на наведені норми позивач, володіючи квартирою на законних підставах, має право на власний розсуд вирішувати питання щодо доцільності її використання, зокрема проведення ремонту, реконструкції та використання.
Як вбачається з Технічного висновку про можливість експлуатації квартири як нежитлового приміщення, колишня квартира безпечна для використання у якості нежитлового приміщення, відповідає діючим санітарним, пожежним, будівельним та іншим нормам законодавства України.
Комунальне підприємство ЖКС Північний та власники суміжних квартир не заперечували проти використання квартири позивача у якості нежитлового приміщення.
З огляду на вищенаведену технічну документацію на спірне нежитлове приміщення, суд вважає, що реконструйоване приміщення придатне для подальшої експлуатації та використання в якості нежитлового.
Власник майна в порядку ст.392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його праві власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За таких обставин та з урахуванням наведених норм матеріального права, суд висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11,57-64, 158, 169, 209, 212-215, 222, 224 - 228 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності у рівних частках за кожним на нежитлове приміщення №3 в будинку АДРЕСА_2 загальною площею 41.0 кв.м., в тому числі основною площею 16.3 кв.м., підсобною - 24.7 кв.м.
Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення, після набрання чинності, є підставою для державної реєстрації права власності в комунальному підприємстві „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя