Справа № 22ц-7442 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Категорія: 41 Доповідач: Павлишин О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Глинському О.А.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 червня 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА :

Вказаним рішенням суду відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Яворівського державного гірничо-хімічного підприємства „Сірка, Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про примусовий обмін жилих приміщень в будинку АДРЕСА_1 на рівноцінну квартиру в будинку №20 по вул.Ю.Липи в м.Новояворівську і відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_1 В апеляційній скарзі стверджує про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Покликається на те, що акт про прийняття в експлуатацію житлового будинку не є доказом прийняття в експлуатацію її квартири. Вважає, що суд не дав оцінку листу міського голови, актам, якими стверджується порушення будівельних норм. Також вважає необгрунтованим висновок будівельно-технічної експертизи. Зазначає, що не зобовязана проводити ремонт квартири. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 проживають позивачка по справі, її чоловік та двоє повнолітніх дітей. Договір найму вказаного жилого приміщення укладено 26.12.1985 року.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Положеннями ст.119 ЦПК України встановлено, що зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, повинні міститись в позовній заяві, яка подається в письмовій формі.

З позовної заяви вбачається, що підставою для обміну зазначено надання жилого приміщення, яке не відповідає санітарним і технічним вимогам. (т.1, а.с.1-2)

Згідно з ч.2 ст.31 ЦПК України зміна підстави або предмета позову є виключним правом позивача. Також, відповідно до положень ст.ст.31, 119 ЦПК України виклад змін щодо підстави або предмета позову, як і подання позовної заяви, проводиться обов"язково в письмовій формі.

Матеріалами справи стверджується, що позивачкою підстави та предмет позову не змінювався.

З висновку будівельно-технічної експертизи №2128 від 13.07.2009 року вбачається, що експертом не дано висновку про проведення будівництва житлового будинку №11 по вул.Вербицького в м.Новояворівську з порушенням вимог проектних вимог та технічної документації. (а.с.119- 124)

Згідно з довідкою Новояворівського міського підприємства „Житлово-комунальне господарство від 17.04.2003 року №293 житловий будинок по вул.Вербицького, 11 в м.Новояворівську переданий ЯДГПХ „Сірка Новояворівській міській раді в 1996 році. (а.с.15)

Відповідно до ст.79 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за письмовою згодою членів сім'ї, що проживають разом із ним, включаючи тимчасово відсутніх, провести обмін займаного приміщення з іншим наймачем або членом житлово-будівельного кооперативу, в тому числі з проживаючими в іншому населеному пункті.

Статтею 80 ЖК України встановлено, що якщо між членами сім'ї не досягнуто згоди про обмін, то кожен з них вправі вимагати в судовому порядку примусового обміну займаного приміщення на приміщення в різних будинках (квартирах).

Згідно зі ст.81 ЖК України наймач або член його сім'ї вправі в установленому порядку провести обмін жилої площі, що припадає на нього, в тому числі суміжної кімнати або частини кімнати, з наймачем іншого жилого приміщення за умови, що в'їжджаючий у порядку обміну вселяється як член сім'ї тих, що залишилися проживати в цьому приміщенні.

Відповідно до ст.82 ЖК України обмін жилих приміщень у будинках підприємств, установ, організацій допускається лише за їх згодою. Відмову у згоді на обмін може бути оскаржено в судовому порядку, крім випадків обміну жилих приміщень у будинках, що належать колгоспам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з відсутності правових підстав для обміну.

Вказаний висновок суду відповідає дослідженим доказам, наявним в матеріалах справи, та положенням закону.

Так, згідно з положеннями ст.ст.79, 80, 81, 82 ЖК України право наймача жилого приміщення на обмін жилого приміщення є правом здійснити обмін з іншим наймачем або власником жилого приміщення.

Оскільки позов подано до Яворівського державного гірничо-хімічного підприємства „Сірка і Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, які не є членами сімї, від яких вимагається згода встановлена ст.80 ЖК України, і не є особами, з якими відповідно до ст.79 ЖК України виникає право на обмін жилого приміщення, а також відсутній факт відмови відповідачів у наданні згоди на обмін, колегія суддів вважає, що суд, зясувавши підстави позову, перевіривши доводи сторін, проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну оцінку і ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, що відповідає вимогам закону .

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, не дають підстав для висновку про незаконність рішення, такі не грунтуються на обставинах справи та спростовуються вищенаведеним.

Посилання позивачів на ст.ст. 113, 115 ЖК України судом вірно не взято до уваги, так як з таких підстав позовні вимоги не заявлялись.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,- УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_2