Справа № 2-843/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сітарчука О.І.

при секретарі - Ісаченко О.Р.

за участю адвокатів - Кресюн В.А., Кузьонного О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання угоди дійсною та визнання права власності,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, стверджуючи, що 12 лютого 1999 року вона з відповідачем ОСОБА_3 уклали шлюб, в якому 13 березня 2008 року придбали у відповідача ОСОБА_2 автомобіль марки ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , за 9000 доларів США, що за курсом НБУ складає 45450 грн, а ОСОБА_2 передав їм автомобіль, ключі. Технічний паспорт та генеральну довіреність.

17 листопада 2009 року шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано, після чого між ними стали виникати сварки.

Вважає, що повністю виконала всі умови договору купівлі продажу автомашини і тому право власності на дану автомашину повинно бути визнано за нею та ОСОБА_3 як на майно придбане у спільному шлюбі.

Змінивши позовні вимоги просить суд визнати договір купівлі продажу автомашини ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 , який відбувся 13 березня 2008 р. між нею, її чоловіком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - дійсним та визнати автомашину ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_3 спільним майном подружжя.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав її позовні вимоги, стверджував, що на підставі ст. 60 СК України майно подружжя набуте під час спільного проживання, являється спільним майном подружжя, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, стверджував, що в березні 2008 року він передав автомобіль марки ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_3 , своєму знайомому ОСОБА_3 , який зобов`язався згодом купити у нього вказаний автомобіль, але до лютого 2010 року він грошові кошти за автомобіль не отримував. В лютому 2010 року позивачка попросила його написати розписку, що він отримав 9000 доларів США за вказаний автомобіль. Оскільки він вважав, що позивачка та відповідач ОСОБА_3 - подружжя та не знав, що вони розлучились, він написав таку розписку але грошові кошти не отримував. В зв`язку з вказаним обманом він звертався із заявою до правоохоронних органів.

Просить суд відмовити позивачці в позові.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та стверджував, що в березні 2008 року ОСОБА_2 передав йому автомобіль для покупки, яким він користується по сьогоднішній день за дорученням.

Грошові кошти ОСОБА_2 він не передавав, тому ніякої угоди купівлі-продажу автомобіля між ними не було, в зв`язку із чим просить відмовити позивачці в її позові.

Представник відповідачів позов не визнав в судовому засіданні стверджував, що при передачі автомобіля марки ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_3 , відповідачем ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_3 в 2008 році розписка про отримання грошей не складалась та грошові кошти не передавались. Вказану розписку ОСОБА_2 написав в лютому 2010 року під впливом позивачки.

Згідно Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, затверджених Кабінету Міністрів України №1427 від 18.10.2006 року, перед відчудженням (передачею) транспортного засобу він повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАЇ.

З 2008 року по теперішній день вказаний автомобіль з обліку не знімався.

Вказана обставина передбачена судовою практикою Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України.

Вважає, що договір купівлі-продажу на автомобіль не відбувся, тому просить суд відмовити в задоволенні її позову.

В судовому засіданні свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили, що в березні 2008 року вони були присутні при продажі ОСОБА_2 автомобіля подружжю ОСОБА_6 за 9000 доларів США, при цьому ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 автомобіль, технічний паспорт та генеральну довіреність на право розпорядження автомобілем.

Вислухавши сторони, їх представників, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2008 року позивачка та відповідач ОСОБА_3 придбали у відповідача ОСОБА_2 автомобіль марки ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_3 , за 9000 доларів США, що за курсом НБУ складає 45450 грн., про що свідчить власноручна розписка відповідача про отримання грошей.

В той же день подружжя ОСОБА_6 передали відповідачу ОСОБА_2 зазначену суму коштів, а останній передав їм автомобіль та генеральну довіреність на розпорядження автомобем.

17 листопада 2009 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 було розірвано, після чого між ними виникли неприязненні стосунки.

В підтвердження дійсності угоди купівлі-продажу свідчить, той факт, що відповідач ОСОБА_3 користується зазначеним автомобілем з березня 2008 року по теперішній час.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 після продажу вищевказаного автомобіля придбав собі новий автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1, д/н НОМЕР_4 , про що свідчить довідка- рахунок « 212597 від 04 липня 2008 року.

Дійсність договору купівлі-продажу автомобіля підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На підставі ст. 60 СК України майно подружжя набуте під час спільного проживання^ являється спільним майном подружжя, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215, 222 ЦПК України, ст. 60 СК України, стст. 664- 665 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , про визнання угоди дійсною та визнання автомобіля спільним майном

подружжя - задовольнити.

2. Визнати договір купівлі продажу автомобіля ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року

випуску, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_3 , між ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який відбувся 13 березня

2008 року -дійсним.

3. Визнати автомобіль ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 , шасі

№ НОМЕР_3 спільним майном подружжя.

4. Зняти арешт з автомобіля ТОУОТА «Сагіпа Е» 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1 ,

шасі № НОМЕР_3 та скасувати постанову Котовського міськрайонного суду

Одеської області від 20 серпня 2010 року про накладення арешту на вказаний автомобіль.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10

днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги, або протягом 10 днів з дня

отримання копії рішення суду.

Суддя -