Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-122
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12. 01. 2010 р. Біляївського районного суду

Одеської області.

в складі; головуючого судді Груца Є.Є. при секретарі: Ткаченко В.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка справу за позовом; ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними і визнання права власності на частку спадкового майна суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і просить суд визнати Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 02.12.2008 року ОСОБА_5, виданим нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 22.07.2009 року ОСОБА_3, 31.07.2009 - ОСОБА_6 (р. № 1-3103) недійсними.

Визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку №3 по вул. Радянській в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області в порядку спадкування за законом після померлого 02.12.2009 року ОСОБА_5.

Представник позивача пояснила, що 02.12.2008 року помер ОСОБА_7.

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частки житлового будинку №3, розташованого по вул. Радянській в с. В. Дальник Біляївського району Одеської області.

На 'А частку вказаного спадкового майна нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 22.07.2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом його доньці ОСОБА_3, а ще на /2 частку спадкового майна 31.07.2009 було видано свідоцтво про право на спадщину матері померлого ОСОБА_6 (р. № 1-3103).

Вказані Свідоцтва позивачка вважає незаконними, такими, що порушують її право на спадщину, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання недійсними виданих після смерті ОСОБА_7 свідоцтв про право на спадщину та визнання за мною права власності на частку спадкового майна.

ОСОБА_7 був її фактичним чоловіком. З червня 1992 року по день його смерті, тобто по 02.12.2008 року, вони проживали однією сімєю як подружжя, вели спільне господарство, тому майно, яке вони отримали під час спільного сумісного проживання є їх спільним сумісним майном.

Житловий будинок № 3, розташований по вул. Радянській в с. В. Дальник Біляївського району Одеської області позивачка з ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності придбали в рівних частках по договору купівлі-продажу, укладеному 27 травня 1995 року та посвідченому нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8 (р.№ 2-1592).

В 2005-2006 роках вона з ОСОБА_7 за спільні сумісні кошти реконструювали вказаний житловий будинок та 12.11.2007 р. отримали у виконкомі Великодальницької

сільської ради Біляївського району Одеської області Свідоцтво про право власності на житловий будинок (б/н), виданого на підставі Рішення виконкому від 31.10.2007 р. (р. №122).

14.1 1.2007 року своє право власності вони зареєстрували в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно (р.№ 21015972).

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, яке було придбано ними під час сумісного проживання, належать їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не було встановлене поміж ними. На майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають поміж собою у шлюбі, розповсюджуються положення глави 8 СК України.

Тобто, згідно ст. 60, 61 СК України, вказаний житловий будинок є обєктом права спільної сумісної власності.

Згідно ст. 1261 ЦК України, той з подружжя, хто пережив, має право спадкування в першу чергу.

Відповідно до ч.І ст. 1267 ЦК України, частки в спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними.

Заповіту ОСОБА_7 не залишив, розподілу спадкового майна не здійснив.

Тому позивачка вважає, що вона, як фактична дружина померлого, має право спадкувати нарівні з іншими спадкоємцями першої черги, а тому, оскільки спадкоємців троє, вона має право спадкувати 1/3 частку спадкового майна, яким є 1/2 частки житлового будинку № 3 по вул. Радянській Біляївського району Одеської області, тобто, вона має право власності на 1/6 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлого 02.12.2008 року чоловіка ОСОБА_5

В строк, встановлений законом для прийняття спадщини, вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає, фактично, в силу ст. 1268-1279 ЦК України, спадщину вона прийняла.

В підтвердження своїх вимог вона надала суду: рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05 березня 2009 року, яке набрало законної сили 16 березня 2009 року, про встановлення факту спільного з ОСОБА_5 проживання однією сімєю, як подружжя (справа №2-0-26/09); свідоцтво про право власності на житловий будинок (б/н), виданого 12.11.2007 р. на підставі Рішення виконкому Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 31.10.2007 р. р. № 122; витяг з Єдиного реєстру прав на нерухоме майно (р.№ 21015972 від 14.11.2007 року); довідку Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області № 1985/01-14 від 11.09.2009 р.; довідку Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області №439 від 03.03.2009; свідоцтво про смерть ОСОБА_9, виданим 03 грудня 2008 року Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, р. № 167224.

Відповідач позов не визнав на тій підставі, що спірний будинок згідно ст. 74 СК України дійсно належав на праві сумісної власності позивачці та ОСОБА_5, які згідно рішення Біляївського районного суду від 05.03.2009 року визнанні такими, що проживали однією сімєю як подружжя, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. А згідно ст. 1264 ЦК України позивачка є спадкоємцем по закону 4 черги, тому її позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи судом встановлено, що

02.12.2008року помер ОСОБА_7.

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частки житлового будинку №3, розташованого по вул. Радянській в с. В. Дальник Біляївського району Одеської області.

На 1/2 частку вказаного спадкового майна нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 22.07.2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом його доньці ОСОБА_3, а ще на 1/2 частку спадкового майна 31.07.2009 було видано свідоцтво про право на спадщину матері померлого ОСОБА_4 (р. № 1-3103).

Вказані Свідоцтва позивачка вважає незаконними, такими, що порушують її право на спадщину, тому вона звернулася до суду з цим позовом.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як спірний будинок, згідно ст. 74 СК України дійсно належав на праві сумісної власності позивачці та ОСОБА_7, що було ними вирішено, ще при житті, і що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно рішення Біляївського районного суду від 05.03.2009 року вони визнанні такими, що проживали однією сімєю як подружжя.

В такому разі, згідно ст. 1264 ЦК України позивачка є спадкоємцем по закону 4 черги, тому її позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК УКраїни, ст. ст. 1264 ЦК України, ст. 74

СК України суд,

ВИРІШИВ

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_7

Анасгасії Петрівни, про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними і

визнання права власності на частку спадкового майна, відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: Груца Є.Є.