Справа 2-456/10
Номер провадження 2-456/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Орос С.Ю.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1 до Рахівської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про скасування рішення органу місцевого самоврядування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рахівської міської ради, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 про скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до Державного акту від 07 квітня 1997 року йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,03 га по вул. Миру №192 в м. Рахів, передана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель на підставі рішення виконкому Рахівської міської ради №20 від 24.03.1997 року. Вказана земельна ділянка йому була виділена зі згоди землекористувача ОСОБА_5 рішенням виконкому Рахівської міської ради від 05.04.1993 року за №11, яким вирішено надати йому у довічне володіння земельну ділянку площею 300 квадратних метрів у м. Рахів, по вул. Миру №192, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Незважаючи на наявність судового рішення від 21 березня 2000 року, яке залишено у силі ухвалою судової колегії в цивільних справах Закарпатського обласного суду від 13.06.2000 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 з участю представника ОСОБА_6 про визнання Державного акту на землю недійсним, де його Державний акт залишений в силі, прокуратурою Рахівського району, 21 травня 2008 року внесено протест у виконком Рахівської міської ради за №960/08 на рішення виконкому від 24.03.1997 року згідно якого прокуратура вбачала у вказаному рішенні порушення ст.31 ЗК України та просила скасувати рішення виконкому Рахівської міськради від 24.03.1997 року.

15 липня 2008 року сесія Рахівської міськради рішенням №506, розглянувши протест прокуратури відмінила рішення виконкому Рахівської міської ради про передачу йому у приватну власність вказаної земельної ділянки.

Вважаючи, що дане рішення прийняте з порушенням земельного законодавства, порушує його право приватної власності, суперечить Конституції України, звернувся з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить скасувати рішення 28 сесії 5 скликання Рахівської міської ради від 15 липня 2008 року за №506 задоволення протесту прокурора на рішення виконкому міської ради від 24.03.1997 року за №20, оскільки дане рішення є реалізованим більше двадцяти років, він набув права на земельну ділянку, що підтверджує Державний акт. Чинність Державного акту неодноразово перевірялася судами різних інстанцій та він залишений в силі. Окрім того, протест прокурора, який послужив підставою для скасування рішення, був відхилений, цією ж міською радою, а іншого протесту, прокуратура не вносила, таким чином, міська рада, на один протест прокурора відреагувала двічі, що є на його думку неправильним.

Представник відповідача - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Ствердила, що прокуратурою району було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, встановлено ряд порушень, зокрема, прокуратура вважала, що в даному випадку відбулося незаконне вилучення земельної ділянки від відповідача ОСОБА_5 Протест був розглянутий на сесії міської ради та прийнято рішення про його задоволення. Окрім того прокуратурі району було відомо про те, що у ОСОБА_1 є державний акт, однак не дивлячись на це, внесли протест і вони відповідним чином відреагували. Просить в позові відмовити.

Третя особа - ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 у два останні судові засідання (на 26.07.2010 року та 04.10.2010 року) поспіль не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки у матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили , заяви про слухання справи у їх відсутності не надали. Таким чином, суд визнає, що третя особа та її представник не з'явилися до суду без поважних причин.

Однак, будучи допитаними в судовому засіданні 29 червня 2016 року ствердили, що позов ОСОБА_1 вважають необгрунтованим. Прокурор району діяв к межах своїх повноважень, вносячи протест на рішення, яке вважав незаконним. Відповідав в свою чергу відреагував на вимогу прокурора та усунув виявлені порушення шляхом винесення оскаржуваного рішення. Тому просили у позові відмовити.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В ході судового засідання, достовірно встановлено, що рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради народних депутатів від 24 березня 1997 року, ОСОБА_1, мешканцю м. Рахова вул. Шевченка № 90, було передано безкоштовно, у приватну власність, земельну ділянку площею 0,08 га по вул. Миру в м. Рахові, для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд. Вказане рішення реалізоване 07 квітня 1997 року шляхом видачі ОСОБА_1 Державного акту серії 11-ЗК № 007643. Таким чином, ОСОБА_1 набув права власності на земельну ділянку.

Вносячи протест, прокурор, дану обставину залишив поза увагою, так як, у відповідності до рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року за № 7-рп/09 Конституційним судом зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким, права і свободи людини, та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає за людину і перед людиною за свою діяльність.

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичними особами, таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень, виникли правовідносини пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Окрім того, суд критично оцінює діяльність міської ради, з питання розгляду протесту прокурора, з тих підстав, що листом від 19 червня 2008 року за № 535, міський голова, повідомив прокурора, що міською радою розглянуто лист № 960/08 від 21.05.2008 року, тобто протест прокурора, в якому ствердив наступне : « повідомляємо, що на земельну ділянку по вул. Миру-192 гр. ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому міської ради від 24.03.1997 року виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю 11-ЗК № 007643 зареєстрований 07.04.1997 року за № 63 ». Рішення про надання у безоплатну власність на землю, було прийнято у відповідності до письмової згоди гр. ОСОБА_5, тобто рішення є реалізовано, а відповідно до ч.2 ст. 158, що громадяни можуть бути позбавлені права власності на землю тільки за рішенням суду. Відповідач, не довів суду, що прокурором вносився інший протест, таким чином, на один протест, міською радою прийнято два, абсолютно протилежні за своїм змістом рішення.

Зі статті 40 Земельного кодексу України вбачається, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.158 Земельного Кодексу України,земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Таким чином, міська рада скасовуючи рішення, яке було реалізовано, шляхом видачі громадянину ОСОБА_1 Державного акту, вийшла за межі своїх повноважень, що є неприпустимим.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими, доведеними, та такими що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем в судовому засіданні не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,58,60,212,213,223 Цивільного процесуального кодексу України, ст.40,158 Земельного кодексу України, 16,392,393, Цивільного кодексу України, ст. 74 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 3,41 Конституції України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення двадцять восьмої сесії пятого скликання Рахівської міської ради від 15 липня 2008 року за № 506 «Про задоволення протесту прокуратури району на рішення виконкому міської ради від 24 березня 1997 року за № 20».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 діб з моменту його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, в той же строк з моменту вручення їм копії даного рішення.

Суддя: О. Б. Бліщ