ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-640/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" січня 2010 р.

Дзержинский районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого суддіГрищенко Н.М.

при секретарі Мельниченко К.В

представника позивачаФляги В.Г.

представника відповідачаЧуплій І.С.

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського райсуду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - про відшкодування моральної шкоди,

встановив :

Позивач ОСОБА_3 звернувся 05.11.2009 р. до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Фонд соц. страхування...) про стягнення 125000 грн. за спричинену моральну шкоду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що з 1981 року він працював підземним гірником, підземним гірником очисного вибою, черговим електрослюсарем на шахті ім. Фрунзе Відкритого акціонерного товариства - «Суха Балка».

Рішенням ЛЕК (лікувальної експертної комісії) Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 07.10.2004 р., йому встановлено професійне захворювання: Радикулопатія шийна і попереково-крижова, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та мишечно - тоніческим синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейроди строфічними проявами у вигляді: двостороннього плечелопаткового періартрозу, деф. артроза колінних суглобів з вираженим периферичним нейроваскулярним синдромом.

В наступному було проведено розслідування та складено Акт розслідування професійного захворювання №59 від 20.10.2004 р., згідно якого, причиною професійних захворювань є тривала робота в умовах підвищених рівнів фізичного навантаження. Згідно пункту 19 Акту... винним в професійних захворюваннях є керівництво шахти ім.. Фрунзе ВАТ «Суха Балка».

10.11.2004р. за висновком МСЕК йому первинно було встановлено 50 % професійної втрати працездатності та визнано інвалідом 3 групи, при наступних

переоглядах 2005 р., 2007 р., 2009 р. було підтверджено втрату працездатності на

безстроково.

Він вважає, що з вини підприємства він втратив значний відсоток працездатності, являється інвалідом. Все вищевказане призводить до фізичних та моральних страждань та переживань, наявність яких полягає в наступному: він відчуває обмеження рухів в плечових та колінних суглобах; стійкі болі в шийному та поперековому відділі хребта; болі та оніміння в руках; турбує тягнучий і довготривалий біль в обох ногах; скаржиться на утруднену ходу, навіть на незначну відстань, яка з часом все більше порушується.

Він не має можливості вести активний спосіб життя, займатися улюбленим хобі. Особливо, останнім часом почуває себе пригніченим, тому що на теперішній час він не в змозі справлятися з чоловічою роботою по будинку, бо навіть при легкому навантаженні його турбують сильні болі в області спини. В нього погіршилися стосунки з родиною, його нинішній стан здоров'я викликає зайву подразливість, нервозність, роздратованість, що відбилося на спілкуванні з близькими та друзями. При таких обставинах у нього змінився рівень життєвої діяльності, він прикладає багато зусиль для організації свого життя та постійне підтримання працездатності.

Він просить стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань на його користь 125000 гривень за спричинену моральну шкоду.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні присутній не був.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю, підтвердив обставини вказані в позовій заяві, і просив задовольнити позов у повному розмірі. При цьому просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства позивачеві була заподіяна шкода здоровю, він отримав професійне захворювання, в результаті якого втратив 50 відсотків професійної працездатності. Його признано інвалідом 3 групи.

Позивач проходить стаціонарно та амбулаторне лікування, що підтверджується виписними епікризами. Також пояснив, що позивач знав про шкідливі умови праці, проте не знав і не повинен був знати про перевищення гранично-допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких він захворів , в результаті чого переносить моральні та фізичні страждання через отримане профзахворювання.

Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - проти позову заперечує і пояснила, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі втрати потерпілим професійної працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд виплачує моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди громадянинові МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивача не був.

Крім того, у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 в частині « відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку» Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності ». Законом України № 717 - V від 23.02.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності » , відповідно до яких всі норми даного закону , якими передбачалося виплата моральної шкоди

- виключено. Фонд соціального страхування від нещасних випадків і професійних захворювань не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

При обговоренні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан здоровя позивача, наслідки визвані отриманням професійного захворювання, відсоток втрати професійної працездатності, наявність інвалідності, вину підприємства в заподіянні шкоди, матеріальну шкоду.

З трудової книжки встановлено, що з 24.06.1976 року позивач працював - черговим електрослюсарем по ремонту горного устаткування, електромонтером, підземним гірником, підземним гірником очисного вибою, підземним машиністом скреперної лебідки, черговим електрослюсарем на шахті ім. Фрунзе Відкритого акціонерного товариства - «Суха Балка»( а.с. 6-8).

Рішенням ЛЕК (лікувальної експертної комісії) Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 07.10.2004 р., протокол № 1941 йому встановлено професійне захворювання: радикулопатія шийна і попереково-крижова, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та мишечно - тоніческим синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двостороннього плечелопаткового періартрозу, деф. артроза колінних суглобів з вираженим периферичним нейроваскулярним синдромом.

Згідно Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці № 2/2 - 1947 від 12.08.2004 р. складеної Жовтневою районною СЕС, на робочому місці позивача виявлено перевищення гранично допустимих норм праці, а саме перевищення рівнів фізичного перевантаження: маса вантажу , що піднімається 32 - 34 кг при норі 30 кг на протязі зміни; потужність зовнішньої роботи з участю мязів нижніх кінцівок і тулуба 116 Вт при нормативному значенні до 90 Вт; статичне навантаження при утриманні ваги двома руками 115 - 187 000 кг/с при нормі до 97 000 кг/с. ( а.с.9)

20.10.2004р. комісією в складі представників: Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань, керівництво ш. ім.. «Фрунзе» ВАТ «Суха Балка», санітарно-епідеміологічної станції Жовтневого району, клініки Українського НДІ промислової медицини, було проведено розслідування та складено Акт розслідування професійного захворювання - № 59 , в якому встановлено, згідно пункту 17 причиною профзахворювання є робота в умовах перевищення гранично допустимих норм фізичного перевантаження. Відповідно пункту 19 Акту... винним в професійних захворюваннях є керівництво шахти ім.. Фрунзе ВАТ «Суха Балка». ( а.с. 10-11).

10.11.2004р. за висновком МСЕК позивачеві первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи ( а.с. 13).

При наступних переоглядах - 2005 р., 2007 р. було підтверджено втрату працездатності. ( а.с. 22,23).

Згідно висновку МСЕК від 10.11.2009 р. встановлено 50% професійної втрати працездатності та визнано інвалідом 3 групи на безстроково ( а.с. ). Противопоказано: важка фізична праця, вимушена робоча поза, вібрація.

Відповідно до наданих суду виписних епікризів, позивач з 2004 - 2009 р.р. (8 разів) проходив стаціонарно та амбулаторне лікування в медичних закладах м. Кривого Рогу, йому згідно виписних епікризів, лікарями рекомендовано : спостереження у лікаря; санаторно - курортне лікування (Хмільник, Бердянськ, Приморськ, Саки, ОСОБА_4, ПБК), щорічні курси відновної терапії. ( а.с. 13-18).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що здоров'ю позивача була заподіяна шкода професійними захворюваннями, в результаті чого він втратив 50% професійної працездатності, являється інвалідом 3 групи, переносить фізичну біль та душевні страждання. При вказаних обставинах суд вважає, що професійним захворюванням порушено звичайний для позивача спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові

сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду в звязку з тим, що на той час, коли позивачеві було встановлено стійка втрата професійної працездатності, а це було в листопаді 2004 р., згідно зі ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відшкодовувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду, покладено було на Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань м. Кривого Рогу.

Також рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року встановлено обов'язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди.

Той факт, що у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» - в «частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку»», на думку суду не може бути прийнято до уваги. Згідно рішень Конституційного Суду України № 6- рп/2007 р. від 09.07.2007 р. № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 р. « Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина».

Зважаючи на те, що позивач втратив 50 відсотків професійної працездатності та є інвалідом 3 групи, стан його здоров'я, тяжкість вимушених змін в його житті, характер майнових втрат, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяного морального ушкодження слід призначити у розмірі 31000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням які зазнає ОСОБА_2, а в останній частині позову позивачеві слід відмовити.

Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» сторони у справі звільнено від державного мита.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 р., ст.ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. ( з доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 р.), ст.ст. 10, 11, 27, 60, 213-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (р/р № 83102, МФО 805012 банк Управління державного казначейства України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код 25913606) на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 31000 грн.

В останній частині позову - відмовити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті ОСОБА_1

ОСОБА_5 області на користь держави 15 гривень в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Інші судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 20 днів після надання заяви про його апеляційне оскарження, яка надається до суду на протязі 10 днів після оголошення рішення.

Після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає законної чинності.

Суддя: Н. М. Грищенко