Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 32 (1 ) ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.

при секретарі - Євтодій К.С.,

за участю : представника позивача відкритого акціонерного товариства

«Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» - ОСОБА_2

Богданівни, відповідача - ОСОБА_3, та його

представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року відкрите акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» (надалі- ВАТ «УСК «Дженералі Гарант») звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування, що виплачена ОСОБА_5 у розмірі 7166,06 грн. та судові витрати в сумі 191,66 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу ^ід 27 вересня 2010 року позов ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) задоволено. З ОСОБА_3 на користь ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» стягнута сума страхового відшкодування у розмірі 7166,06грн., та судові витрати по справі в сумі 191.66 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального процесуального права. Зокрема, суд не взяв до уваги, що відповідач працював на підприємстві «Любіме таксі», без належного документального оформлення; де йому і був виділений зазначений автомобіль для роботи, та не залучив до участі у справі власника автотранспорту ОСОБА_5; і не взяв до уваги, що відповідач керував зазначеним автомобілем на підставі доручення на право керування, суд не врахував, що ДТП скоєна відповідачем І під час виконання ним трудових обов'язків, і відповідальність при ДТП наступає у страхувальника, а не у відповідача.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 лютого 2007 року приблизно о 10.00 год. По вул. Курчатова в м. Кривому Розі відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ - 221700 держ.номер 847 27 АН. В результаті дорожньо- транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду від 18.12.2007 року відповідач ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу в сум 68 грн.

Відповідно видаткового касового ордеру від 06 квітня 2007 року ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» виплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування по справі КАСКО № 60348 від 24.03.2007 року у сумі 7166,06 грн..

Вирішуючи питання щодо особи, відповідальної за завдані ОСОБА_5 збитки, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач і керував автомобілем на законних підставах, та внаслідок його винних дій, сталася дорожньо- транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль, який належить ОСОБА_5, отримав механічні пошкодження.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач працював на підприємстві «Любіме таксі», без належного документального оформлення; де йому і був виділений зазначений автомобіль для роботи, у зв'язку з чим відповідальність при ДТП наступає у страхувальника, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не підтверджені доказами. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач керував автомобілем «Деу-Сенс>> дер.номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, на підставі нотаріально посвідченої довіреності на право керування. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що на момент дорожньо- транспортної пригоди він перебував у трудових відносинах з підприємством «Любіме таксі».

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не залучив до участі у справі власника автотранспорту ОСОБА_5, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки зазначеним рішенням не зачіпаються його права та інтереси.

Стягнувши з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі7166.06 грн., суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ч.І ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ «УСК «Дженералі Гарант»,згідно видаткового касового ордеру від 06 квітня 2007 року, виплатило ОСОБА_5 В,О. страхове відшкодування по справі КАСКО № 60348 від 24.03.2007 року у сумі 7166,06 грн..( а.с.13)

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги., а рішення суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: