Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„29 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання : Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", ОСОБА_3 дирекції залізничних перевезень ДТГО "Південно-Західна залізниця" про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за апеляційною скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" в особі ОСОБА_3 дирекції залізничних перевезень ДТГО "Південно-Західна залізниця"на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01 липня 2010р., -

встановила:

У липні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що наказом №436 від 01.07.2008р. був звільнений з посади чергового по станції ОСОБА_3 дирекції залізничних перевезень за п.4 ст.40 КЗпП України. Наказом №73 від 04.04.2008р. він був відсторонений від роботи за несвоєчасне проходження медичного огляду. ОСОБА_2 не погоджується із вказаними наказами, оскільки 04.04.2008р. пройшов медичну комісію, якою був допущений до роботи. На час видачі наказів подання відповідної посадової особи державної санітарно - епідеміологічної служби про необхідність відсторонення його від роботи не було, тому відсутні підстави для видачі наказу №73. Крім того, на час звільнення він хворів із 28.06.2008р. по 04.07.2008р. Просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати заподіяну такими неправомірними діями моральну шкоду, яку оцінив у 15000грн.

Під час розгляду справи доповнив вимоги і просив визнати наказ №130 від 02.06.2008р. про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та наказ №676 від 15.09.2008р. про зміну наказу №436 незаконними. Прогулів він не вчиняв, а його незаконно відсторонили від роботи.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 01 липня 2010 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на посаді чергового по ст.Олевськ ДТГО "Південно-Західна залізниця" із 05 липня 2008р. Стягнуто з ДТГО "Південно-Західна залізниця" на користь ОСОБА_2 53301,60грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу із 05 липня 2008р. по 10 липня 2010р. і 5000грн. моральної шкоди. В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі Державне територіально - галузеве об'єднання"Південно- Західна залізниця" в особі ОСОБА_3 дирекції залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у позові. Суд оцінив докази односторонньо без врахування їх взаємозв'язку. Вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального закону.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, позивач працював у відповідача черговим по ст. Олевськ Коростенської дирекції залізничних перевезень ДТГО "Південно-Західна залізниця".

Згідно графіка медичного огляду працівників станції (ДН-4), робота яких повязана із безпекою руху потягів (наказ Міністерства шляхів сполучення №23 - Ц від 07 липня 1987р.) на 2008р., позивач повинен був пройти медичний огляд до 04 квітня 2008р. (графік на а.с.60-65, т. 1).

Матеріалами справи доведено і сторони в суді апеляційної інстанції підтвердили, що станом на 04 квітня 2008р. медичний огляд повністю позивач не пройшов і на підставі ст.46 КЗпП України наказом №73 був відсторонений від роботи до часу проходження такого огляду.

За таких обставин відсутність позивача на робочому місці після відсторонення від роботи не можна вважати прогулом без поважних причин, а тому суд правильно визнав звільнення незаконним та поновив його на роботі.

Аналізуючи докази в їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що відповідач порушив права позивача, які йому гарантовані законом.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Неправомірні дії відповідача призвели до затрат особистого часу позивача, душевних його хвилювань, знервованості, емоційної нестабільності, які виникали у результаті несправедливості та приниження внаслідок нехтування законом. Таке свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, яка має бути компенсована відповідачем , на думку колегії суддів, у розмірі 1000 грн. Дана сума відшкодування є справедливою сатисфакцією.

Розмір стягнутого середнього заробітку та в частині відмови у скасуванні наказів сторони не оспорюють.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,313-315 ЦПК України, апеляційнийсуд

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого обєднання "Південно-Західна залізниця" в особі ОСОБА_3 дирекції залізничних перевезень ДТГО "Південно-Західна залізниця" задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01 липня 2010 року в частині відшкодування моральної шкоди змінити, зменшити суму моральної шкоди із 5000 (пяти тис.) грн. до 1 (однієї) тис.грн. В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: