Справа № 2-513/2010
Провадження № б/н
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року . Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук О.Е.

за участю представників прокуратури ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом прокурора Татарбунарського району Одеської області в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 до Білолеської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, товариства з обмеженою відповідальністю "Акмангит" Татарбунарського району Одеської області в особі арбітражного керуючого, ліквідатора ОСОБА_33

про скасування права власності на виробни-

чі будівлі і визнання недійсними свідоцтв

про право власності на виробничі будівлі,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Татарбунарського району Одеської області звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах згаданих громадян, посилаючись на наступні обставини. Громадяни, в інтересах яких заявлено позов, як члени колишнього КСП ім.Кутузова, є власниками майнових паїв згідно свідоцтво на право на майновий пай. За їх попередніми заявами прокуратурою району було опротестовано рішення №№ 5-22 виконкому Білоліської сільської ради від 28 лютого 2002 року про видачу ТОВ «Акмангит» свідоцтв про право колективної власності на майновий комплекс, що складається із: виробничої будівлі пожежного депо; виробничої будівлі будівельної дільниці; адміністративних будівель; виробничих будівель комори; виробничої будівлі заправної станції; виробничої будівлі олійні; виробничої будівлі майстерні; виробничої будівлі дитячого садка; виробничих будівель тракторних бригад №№ 1-3; виробничої будівлі пекарні; виробничої будівлі зернотоку; будівлі виробничого подвіря; виробничої будівлі готельного комплексу; виробничої будівлі винного заводу. Зазначене майно за законом повинно належати співвласникам КСП ім.Кутузова. 18 січня 2010 року сесією Білоліської сільської ради винесено рішення №№ 404-421 визнала протиправними та скасувала рішення свого виконкому №№ 5-12 від 28.02.2002 р. на вище перераховані виробничі будівлі. Однак, сесія одночасно з скасуванням незаконних рішень виконкому про видачу свідоцтв ТОВ «Акмангит» на право колективної власності на згадане нерухоме майно не звернулась до суду з позовом до ТОВ «Акмангит» про скасування права власності на зазначені господарські будівлі з вилученням свідоцтв про право колективної власності на зазначене майно. Постановою Господаського суду Одеської області ТОВ «Акмангит» визнано банкрутом і його арбітражним керуючим і ліквідатором призначено ОСОБА_33, який вважає всі вище перераховані обєкти нерухомого майна власністю ТОВ «Акмангит» та вніс це майно до опису ліквідного майна товариства для роз-продажу в рахунок його боргів на користь кредиторів. Вважаючи, що незаконними діями відповідачі порушили матеріальне право законні права співвласників майна колишнього КСП ім.Кутузова на спільну часткову власність у майні колишнього КСП, прокурор предявив цей позов.

У судовому засіданні представники прокуратури підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник громадян, в чиїх інтересах предявлено позов, також підтримав позовні вимоги, вважаючи їх такими, що підлягають задоволенню.

Представник 1-го відповідача - Білоліської сільської ради - у судове засідання не зявився, надіслав заяву, у якій не заперечував проти позову, просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради.

Представник 2-го відповідача - ТОВ "Акмангит" Татарбунарського району Одеської області в особі арбітражного керуючого, ліквідатора ОСОБА_33 - позовні вимоги не визнав та заявив клопотання про закриття провадження у справі через те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатись господарським судом.

Проти даного клопотання заперечували представники прокуратури та представник грома- дян-співвласників спірного майна.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ГПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, жи-тлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що постановою Господаського суду Одеської області від 16.01.2006 р. у справі № 32/216-04-8884 ТОВ «Акмангит» визнано банкрутом із застосуванням особливостей, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» із змінами та доповненнями. Відносно відповідача було відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_33, який у відповідності до ст.25 згаданого Закону приймає до свого відання майно банкрута, вживає заходи по забезпеченню його збереження, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута, виконує функції з управління та розпорядження цим майном, формує ліквідаційну масу, виконує повноваження керівника ( органів управління ) банкрута, тощо.

ОСОБА_34 встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності субєкта підприємницької діяльності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів. Це значить, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство боржника будь-які правові спори відносно нього повинні вирішуватись судом із застосуванням особливостей, які передбачено спеціальними нормами зазначеного вище Закону.

Крім того, згідно ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть предявлятись тільки в межах ліквідаційної процедури.

Під час процедури ліквідації відповідача арбітражним керуючим ОСОБА_33 було проведено інвентаризацію майна банкрута, складено акт та сформовано ліквідаційну масу банкрута, до якої увійшло все перераховане в акті майно, в тому числі і спірне, яке було перераховане вище.

Відповідно до ст.ст.1,14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені кументами вимоги щодо грошових зобовязень до боржника, може направити ліквідатору заяву з вимогами до банкрута, які розглядаються ліквідатором та подаються для затвердження до господарського суду.

Згідно п.4.4 рішення Конституційного Суду України від 01.12. 2004 р. № 18-рп/2004 акціонери та учасники господарських товариств, члени колективних сільськогосподарських підприємств, члени трудових колективів, власники паїв колективних підприємств, відносини яких із боржником регулюються умовами цивільно-правових угод і договорів, можуть бути учасниками провадження у справі про банкрутство, які ма-ють статус сторони ( кредитора, боржника ). Кредитори можуть оскаржити результати розгляду їх вимог ліквідатором до господарського суду до затвердження господарським судом ліквідаційного балансу.

Відповідно до п.4 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дії ліквідатора ( ліквідаційної комісії ) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна ( органом, уповноваженим управляти майном ) банкрута; особою, яка відповідає за зобовязаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

З оглядом на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не відносяться до компетенції судів загальної юрис-дикції, оскільки згідно ст.12 ГПК України, ст.ст.24,25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» скарги стосовно дій учасників ліквідаційної процедури та арбітражного керуючого, а також правомірності віднесених майнових активів або коштів до ліквідаційної маси відноситься виключно до компетенції господарського суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку ци-вільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,23,25,26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» із змінами та доповненнями, рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004, ст.12 Господарського процесуального Кодексу України, ст.ст.15 ч.1,205 ч.1 п.1,208-210,213 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом прокурора Та-тарбунарського району Одеської області в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_35, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_36, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 до Білолеської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, товариства з обмеженою ві-дповідальністю "Акмангит" Татарбунарського району Одеської області в особі арбітражного керуючого, ліквідатора ОСОБА_33 Дмитро-вича про скасування права власності на виробничі будівлі і визнання недійсними свідоцтв про право власності на виробничі будівлі.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Тимошенко