РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

^ 31 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного с Київської області у складі:

головуючого : Сліпченка О.І.,

суддів : Корзаченко І.Ф., Ігнатченко Н.В.

при секретарі : Бистрій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи -за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної >*щомоги «Дітям війни»,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

04 вересня 2009 року позивачка звернулася до суду із вищеназваним позовом до відповідача, який обґрунтовувала тим, що вона є дитиною війни, а тому згідно із ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» їй щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідачем соціальна допомога у 2006-2007 роках їй не виплачувалась, а у 2008-2009 ~Зоках виплачувалась у неповному обсязі просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірною та зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з вересня 2006 по серпень 2009 року, включно, в сумі 3835 грн. 20 коп.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області щодо нарахування та виплаті ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до ЗУ «Про соціальний ^захист дітей війни».

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка має статус дитини війни і посилаючись на ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вважає, що відповідачем порушено діюче законодавство оскільки їй щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову, з висновками якого погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивачу таке підвищення не отримувала, а тому звернулася з позовом до суду за захистом свого порушеного права та інтересу.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позову з висновками якого погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-У "Про державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону країни "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 встановлено, що у 2007 році чищення до прнсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рн/2007 визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

З 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний лй.хист дітей війни» було врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», де визначено що «дітям війни» виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність.

В зв'язку з цим, відповідачем позивачу з 01.01.2008 року проводилася щомісячна доплата в розмірі 47 грн. на підставі постанови КМУ від 28.05.2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Статтею 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про гсення змін до деяких законодавчих актів України» був затверджений прожитковий мїнімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», встановлений розмір прожиткового мінімуму на рівні грудня 2008 року, відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від

20.10.2009року № 1646-УІ, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 01 листопада 2009 року - 573 грн..

Доводи відповідача про правомірність застосування постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року для визначення розміру доплати до пенсії позивача є необгрунтованими та суперечать ч.2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи

державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З таким висновком погоджується і судова колегія.

Крім того, відповідно до вимог ст. 6 вищезазначеного Закону вбачається, що під час визначення розміру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне нсійне страхування". Іншого нормативно - правового акту, який би визначав цей розмір, иемає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що положення ч. З ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, розповсюджується також і на ці спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачу конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії "хозивачу не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобовязань, -встановлених ст!* 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів вважає, що оскільки позивачка звернулася з адміністративним позовом - 04 вересня 2009 року суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, встановленої КАС України, тобто за один рік. Разом з тим суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування ОСОБА_1 недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року не врахував, що ним заявлено позовні >-едмоги, щодо стягнення щомісячної державної соціальної допомоги по серпень 2009 року, лтже позов підлягає задоволенню за період з 04.09.2008 року по серпень 2009 рік.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла до висновку про часткове скасування постанови суду від 24 вересня 2009 року та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304-1, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Броварах '"'Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2009 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно з врахуванням вже виплачених за цей період коштів скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області здійснити нарахування ОСОБА_1 недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 04 вересня 2008 року по серпень 2009 рік включно з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

В іншій частині постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: