Справа № 2-1522/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю інноваційна фірма ЕЛ-ПО про стягнення розрахункових коштів при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив. Остаточно просить суд стягнути з ТзОВ ІФ ЕЛ-ПО на його користь розрахункові кошти при звільненні в розмірі

3120,0грн. посилаючись на ті обставини, що вони з представником відповідача дійшли згоди щодо визначення розміру розрахункових коштів, належних йому при звільненні.

Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення та пояснив, що вони з позивачем дійшли спільної згоди у визначенні розміру розрахункових коштів, які підлягають сплаті позивачу при його звільненні.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до повного задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у Товаристві з Обмеженою Відповідальністю ІФ ЕЛ-ПО на посаді інженера-технолога.

Згідно наказу №1 від 21 квітня 2009 року позивача було звільнено з посади інженера-технолога ТзОВ ІФ ЕЛ-ПО за власним бажанням, відповідно до його заяви від 21 квітня 2009 року.

При звільненні ОСОБА_1 з роботи, відповідачем не було проведено з ним повного розрахунку, а саме не виплачено 3120,00 грн. належних йому при звільненні розрахункових коштів.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або упоноважений ним орган у всякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що сторони в судовому засіданні дійшли згоди щодо розміру невиплачених позивачу сум при звільненні, представник відповідача заявлені позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечив тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.116 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю інноваційна фірма ЕЛ-ПО на користь ОСОБА_1 розрахункові кошти при звільненні в розмірі

3120,0грн.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю інноваційна фірма ЕЛ-ПО судові витрати по справі, а саме державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. в прибуток держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий :