Справа № 2-2996/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду цивільну справу за позовом Комунального Підприємства «Теплотранссервіс» Рівненської міської Ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію,-

встановив :

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 14609,92 грн. станом на 01 вересня 2009 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КП «Теплотранссервіс» РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що КП «Теплотранссервіс» Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 квартиронаймачем якого є відповідач по справі.

Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги.

Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем.

Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 01 вересня 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 14609,92 грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач періодично здійснював оплату спожитих послуг з опалення та гарячого водопостачання, що розцінюється позивачем, як визнанням нарахованої КП «Теплотранссервіс» РМР плати.

Однак, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та наданого розрахунку заборгованості не вбачається за який саме період відповідач вносив проплату за використану теплову енергію, тому суд не погоджується з думкою позивача та не може розцінити дії відповідача як визнання нарахованої плати КП «Теплотранссервіс». А тому, від загальної суми заборгованості відповідача станом на 01 вересня 2009 року слід відняти заборгованість, яка виникла станом на 01 вересня 2006 року, і до стягнення з відповідача у судовому порядку на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 8050,78 грн.

Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку.

Крім того, відповідно до Відповідно до ч.1 ст.88 ДПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №1419 від 23 вересня 2009 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн.

Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Як було встановлено в судовому засіданні КП «Теплотранссервіс» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 215,228, 294 ЦПК України, ст.526 ЦК України, ст.ст.67, 68 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального Підприємства «Теплотранссервіс» Рівненської міської Ради заборгованість за використану теплову енергію станом на 01 вересня 2009 року в сумі 8050,78 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по справі, саме державне мито в розмірі 51 грн. в прибуток держави.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: