Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа 2-8495/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Галиш М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та стягнення підвищення до пенсії як дитині війни,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та стягнення підвищення до пенсії як дитині війни, посилаючись на те, що вони відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни, оскільки на час закінчення Другої світової війни їм не виповнилось 18 років, і в силу ст. 6 цього Закону їм з 01.01.2006 року було передбачено підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, яке відповідач не дивлячись на рішення Конституційного Суду України не виплачує.

Позивачі просять визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому неправомірними та зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01.01.2006 р. по 01.08.2010р. у розмірі 6256,20 грн. та у подальшому.

Позивачі у судове засідання не зявилися, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутність.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому у судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов не визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивачі є громадянами України та станом на 02.09.1945 року їм було менше 18 років.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та стверджуються наявними в матеріалах справи паспортними даними позивача.

Згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків пенсії за віком.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було призупинено.

Разом з тим. рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року в справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік у тому числі і цю норму Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, якою було призупинено дію ст. 6 Закону України ..Про соціальний захист дітей війни було визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Зазначена норма Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 09.07.2007 року і відповідно позивачі з цього часу мають право на отримання спірної надбавки до пенсії.

З 09.07.2007 року позивачі мають право на отримання спірної надбавки до пенсії, при цьому пенсія повинна нараховуватися та виплачуватися із урахуванням мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та відповідними нормами Закону України «Про державний бюджет в Україні на 2007 рік».

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік " визначено, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А саме, з 01.01.2008 року - 47 грн.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Закону України „Про Державний бюджет України па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визначено, що ухвалюючи Рішення від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), Конституційний Суд України звернув увагу Верховної ОСОБА_3 України, Президента України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання положень статей 1, 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96 Конституції України, статей 4, 27, частини другої статті 38 Кодексу при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про Держбюджет. Ця рекомендація ґрунтувалася на правових позиціях Суду, висловлених у зазначеному Рішенні, відповідно до яких: стаття 38 Кодексу конкретизує вимоги частини другої статті 95 Конституції України щодо змісту закону про Держбюджет; у сукупності вказані статті Кодексу і Конституції України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзаци четвертий, пятий, шостий, восьмий пункту 4 мотивувальної частини). У звязку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що „зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України" (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини).

При прийнятті оспорюваного Закону всупереч зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин: зупинив дію окремих положень законів (стаття 67 розділу І) і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них нечинними (розділ II).

В 2009-2010 p.p. в законодавчому порядку обмеження щодо надбавки дітям війни ж встановлювались.

Суд приходить до висновку, що з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.. з 22.05.2008 р. по 31.12.2008р.. з 01.01.2009р. по 31.12.2009р.. з 01.01.2010р. по 1.08.2010р. позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 мають право на отримання спірної надбавки до пенсії.

ОСОБА_5 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з 2.06.2009р., а отже з цього часу має право на отримання спірної надбавки до пенсії в даному Управлінні.

Відповідно до пп. 6 п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. З даної норми вбачається, що нарахування і виплата пенсійних виплат належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд не повноважний визначати розміри таких виплат, а може лише зобов'язати Управління провести їх нарахування та виплату.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому слід зобовязати нарахувати та виплатити позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2010 року.

Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому слід зобовязати нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_5 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 02 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2010 року.

Суд також приходить до висновку визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому неправомірними в частині виплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2010 року, не в повному розмірі. Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому неправомірними в частині виплати ОСОБА_5 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 2 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2010 року, не в повному розмірі.

Суд також приходить до висновку про безпідставність позовних вимог в частині зобов'язання відповідача виплатити спірну надбавку за 2006 рік, оскільки п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» зупинено дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006р., який набрав чинності 02.04.2006р., п. 17 ст. 77 виключено. Однак ст. 110 означеного Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_3 України з питань бюджету. Враховуючи, що Кабінет Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_3 України з питань бюджету не приймав жодних нормативно-правових актів за результатами виконання бюджету у першому півріччі 2006 року, не був визначений порядок проведення таких виплат, а також те, що означена норма не була визнана у встановленому порядку неконституційною, отже, підлягала виконанню. До того ж позивачем пропущений строк позовної давності. Тому суд приходить до висновку відмовити у задоволенні позову в частині виплати позивачам підвищення до пенсії як дитині війни за 2006 рік.

Вимоги позивачів про зобов'язання у подальшому виплачувати підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком не відповідають змісту законодавства.

Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання, воно не може обмежувати волю законодавчого органу у майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України у Хмельницькому районі у подальшому виплачувати пенсію в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦГІК України, ст.ст. 1, 6, 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту

вирішив:

ОСОБА_9 Сергійовича, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та стягнення підвищення до пенсії як дитині війни задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому нарахувати та виплатити позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_5 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 2 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 1 серпня 2010 року.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому неправомірними в частині виплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2010 року, не в повному розмірі.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому неправомірними в частині виплати ОСОБА_5 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 2 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 серпня 2010 року, не в повному розмірі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 8 гри. 50 коп. на кожного.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 37 грн. на кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на протязі 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Логінова С.М.