Березнівський районний суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

«17» березня 2010 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я.

при секретареві Рудику О.М.

з участю представників

сторін:

позивачки ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2,

відповідача Свято-Покровської

парафії с. Бронне ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Свято-Покровської парафії с. Бронне Березнівського району Рівненської області, колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» Березнівського району Рівненської області, комунального підприємства «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на будинок, визнання недійсним реєстраційного посвідчення про право власності на будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в заяві до відповідачів від 5 червня 2006 року просила визнати за нею і трьома її неповнолітніми дітьми право власності на житловий будинок в с. Бронне по вул. Молодіжній, 26, Березнівського району Рівненської області, а реєстраційне посвідчення на будинок від 12 липня 1995 року, видане церковній громаді с. Бронне комунальним підприємством «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації», - недійсним.

Вказувала в заяві, що її сімї спірний недобудований будинок був виділений в 1992 році, на той час вона проживала в ньому з першим чоловіком ОСОБА_7 і двома малолітніми дітьми.

За власні кошти добудували його. У 1994 році збори уповноважених КСП «Хлібороб» по заяві її чоловіка ОСОБА_7 передали їм цей будинок безкоштовно у власність на підставі ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Право власності на нього не оформили, бо він був незакінчений будівництвом.

Через зловживання чоловіком спиртним залишила його і перейшла жити в будинок батьків. Чоловік привів в будинок іншу жінку. Жив з нею не довго. Вони сварилися і ОСОБА_7 виїхав з будинку, його співмешканка ОСОБА_8 також виселилася з будинку. Тривалий час він пустував, вона туди не поселялася, думаючи, що чоловік повернеться в село, а потім в ньому з дозволу КСП почав проживати сільський священик.

Дізналася від юристів, що рішенням зборів від 21 травня 1995 року КСП «Хлібороб» передало будинок безкоштовно у власність Свято-Покровській церкві с. Бронне, не переглянувши рішення про виділення будинку її сімї.

На підставі ст. ст. 328, 392 ЦК України, вважаючи строк звернення до суду пропущеним з поважних причин, просить визнати за нею і трьома її неповнолітніми дітьми право власності на будинок.

В ході розгляду справи судом 7 вересня 2007 року представником позивачки адвокатом ОСОБА_2 було змінено позовні вимоги на вимогу про відшкодування вартості понесених витрат на добудову вказаного житлового будинку. Вартість такої добудови представник в заяві не навів.

В судовому засіданні 11 березня 2008 року позивачка ОСОБА_1 відмовилася від позовних вимог до комунального підприємства «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним реєстраційного посвідчення про право власності на будинок, змінені її представником, адвокатом ОСОБА_2 позовні вимоги повістю підтримала, перерахувала будівельні роботи, які вони виконали в будинку. З її пояснень слідувало, що будинок її чоловіку КСП «Хлібороб» передало без проведення будь-яких будівельних робіт всередині. Вважає, що для визначення вартості цих будівельних робіт необхідне проведення експертизи, клопотання про проведення якої попереднім складом суду не вирішувалося.

Адвокатом ОСОБА_2 в цьому ж судовому засіданні було заявлено про те, що спір про визнання недійсним реєстраційного посвідчення на будинок за позовом його довірительки вирішується Рівненським окружним адміністративним судом.

Тоді ж судом прийнято рішення про зміну статусу комунального підприємства «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації» з відповідача по справі на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Допитані судом як свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 дали пояснення аналогічні показанням ОСОБА_1 З їх показань слідує, що усі внутрішні роботи в будинку проводилися позивачкою та її першим чоловіком, з будівельних матеріалів, що їх виділяло КСП її чоловікові, який за них розраховувався грішми. Вони в будинку зробили дві грубки, піч і плиту, для чого закуповували за власні кошти необхідне обладнання, клали підлогу, утепляли шлаком стіни, провели світло, встановили лічильник, будинок всередині штукатурили, фарбували підлогу.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили суду, що будинок дійсно добудовувався сімєю позивачки, але за кошти і будівельні матеріали, що виділялися КСП. При цьому, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_16 показали, що їхні діти одночасно з ОСОБА_7 отримували в колгоспі недобудовані будинки, добудовували їх з допомогою колгоспу. Підприємство виділяло будівельні матеріали, а вартість будівельних матеріалів, що їх колгоспники купували за власні кошти, компенсувало.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1

Надані нею документи про придбання будівельних матеріалів (а. с. 14-20) суд вважає неналежними доказами. Зазначені документи видавалися не на позивачку або її першого чоловіка а на інших осіб, та задовго до передачі будинку ОСОБА_7, що мало місце 25 лютого 1994 року, а тому такі докази не можуть свідчити про те, що були використані останнім саме на ремонт чи добудову будинку по вул. Молодіжній, 28, в с. Бронне Березнівського району.

Що стосується накладної № 929 від 11 травня 1994 року про виписку ОСОБА_7 за готівку в КСП «Хлібороб» 0.5 м3 лісоматеріалу, то його явно недостатньо для виконання тих робіт, що наведені позивачкою.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 в клопотанні про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 6 вересня 2007 року та в наданому суду переліку питань, датованому 15 березня 2010 року, пропонували суду визначати вартість робіт по добудові будинку, проведення яких доводять лише показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_9, при тому що остання є матірю її колишнього чоловіка. Оскільки обсяги виконаних робіт документально не підтверджені, судом було відмовлено в проведенні по справі судової будівельно-технічної експертизи.

7 жовтня 2008 року судом приймалося рішення про зупинення провадження у справі до розгляду Рівненським окружним адміністративним судом справи про визнання недійсним реєстраційного посвідчення № 19 від 12 липня 1995 року про реєстрацію спірного будинку за церковною громадою с. Бронне Березнівського району.

З постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 6 липня 2009 року слідує, що ОСОБА_17, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в позові щодо визнання незаконним і скасування реєстраційного посвідчення № 19 від 12 липня 1995 року на будинок, розташований в с. Бронне по вул. Молодіжній,26, Березенівського району Рівненської області, який зареєстровано за Церковною громадою УПЦ Свято-Покровської церкви, відмовлено. Вказане судове рішення вступило в законну силу.

Рішення Березнівського районного суду від 27 березня 1995 року, яким ОСОБА_8, співмешканці першого чоловіка позивачки, відмовлено в позові до ОСОБА_7 про визнання його таким, що втратив право на житло і виселення з будинку по вул. Молодіжній, 26, в с. Бронне Березнівського району (а. с. 10-11), а також від 3 жовтня 1996 року, яким ОСОБА_7 відмовлено в позові до КСП «Хлібороб» про вселення в спірний будинок та про виселення з нього священика ОСОБА_18, не доводять права на спірний будинок ОСОБА_1, яка в ньому в зазначені роки взагалі не проживала.

Вказаними судовими рішеннями безспірно доведено, що ОСОБА_7 права власності на спірний будинок також не набув.

Що ж стосується вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат по добудові будинку, які на даний час підтримує позивачка, то суд приходить до висновку, що таких своїх вимог вона не довела.

Показання свідків про виконані роботи по добудові будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за відсутності письмових доказів з приводу цього факту суд не може визнати достовірним доказом проведення таких робіт.

Адже допитані зі сторони позивачки свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 показали, що будівельні матеріали по добудові будинку надавалися КСП «Хлібороб», разом з тим не навели конкретних видів та обсягів виконаних робіт, при тому, що такі їх показання заперечуються іншими допитаними судом свідками ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Позивачкою не надано доказів, що за будівельні матеріали вони повернули гроші КСП «Хлібороб».

У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини щодо доведеності проведеного позивачкою і її першим чоловіком ОСОБА_7 ремонту, на які покликається представник позивачки ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, не належать до таких які не підлягають доказуванню згідно зі ст. 61 ЦПК України.

В той же час доказування згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільне право позивачки відповідачами порушене не було, а тому права на захист порушених цивільних прав чи інтересів ОСОБА_1 не має.

Крім цього, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнанні поважними, оскільки не перешкоджали їй звернутися до суду у встановлений строк.

Оскільки ОСОБА_1 не довела заявлених вимог, суд відмовляє в позові за недоведеністю позовних вимог, а не за пропуском строків звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 10-11,209,212-215 ЦПК України, ст. 15-16 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до Свято - Покровської парафії с. Бронне Березнівського району Рівненської області, колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» Березнівського району Рівненської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - комунальне підприємство «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації», про відшкодування вартості витрат на добудову житлового будинку по вулиці Молодіжній,12, в с. Бронне Березнівського району, відмовити.

На рішення суду сторонами може бути внесена апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня після його проголошення.

Суддя: