Апеляційний суд Харківської області
Категорія - про поділ майна подружжя ОСОБА_1
Доповідач Зазулинська Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів ТАБАЧНОЇ Н.Г., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-тя особа ВАТ КБ «Південкомбанк» (в особі Харківської філії ) про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначав, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з серпня 2005 року, але з липня 2009 року шлюбні відносини між ними припинені.

Під час шлюбу ними накопичені грошові кошти, які за взаємною згодою були внесені на два депозитні рахунки, відкриті на ім.»я відповідачки у ВАТ КБ «Південкомбанк» в сумах 13000 грн. і 1100 Євро.

Посилаючись на те, що вказані кошти є спільною сумісною власністю подружжя, позивач просив суд на підставі ст..ст.60,61,63,69,70 СК України визнати за ним право власності на ? частину грошового вкладу , що зберігається в ВАТ КБ « Південкомбанк» на підставі договору 53ОД-19Ф від 02 березня 2009 року на рахунку 03 гривня (980) 6500 грн. та на ? частину грошового вкладу, що зберігається в ВАТ КБ « Південкомбанк» на підставі договору 532Д-19Ф від 02 березня 2009 року на рахунку 0004 Євро(978) -550 Євро, або 6257,91 грн. по курсу НБУ, а всього виділити йому майна на суму 12757,91 грн.

Разом з вказаним позовом ОСОБА_3 подав заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на депозитні рахунки на ім.»я ОСОБА_2 у ВАТ КБ «Південкомбанк», яка ухвалою судді Київського районного суду міста Харкова від 25.08.2009 року була задоволена.

ОСОБА_2, та її представник за довіреністю просили суд збільшити частку її майна і здійснити поділ грошових коштів, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 9100,00 грн. і 707 Євро, а за ОСОБА_3 на 3900,00 грн. і 303 Євро, посилаючись на те, що разом з ОСОБА_2 проживає малолітня дочка сторін і коштів, які добровільно сплачує ОСОБА_3 на її утримання, не вистачає для забезпечення належного рівня розвитку дитини та її лікування.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ним право власності на 1/2 частину депозитного вкладу на рахунку 03 в розмірі 13000 грн. та на 1/2 частину депозитного вкладу на рахунку 0004 у ПАТ КБ «Південкомбанк», які відкриті на ім.»я ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити вказане рішення суду першої інстанції, збільшивши на підставі ч.3 ст.70 СК України частку її майна до 9100,00 грн. і 707,00 Євро. При цьому посилається на те, що суд не надав належної оцінки доказам та тим обставинам, що разом з нею проживає їх з позивачем малолітня дочка і саме вона забезпечує її матеріальне утримання і духовний розвиток, а також сплачує лікування. Коштів, які на утримання дитини добровільно сплачує ОСОБА_3, недостатньо для забезпечення відвідування дочкою додаткових дошкільних закладів та гуртків малювання, танців, до яких вона має хист.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представника відповідача та позивача; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 60, ч.1 ст.69, ч.1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу).. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 березня 2009 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ « Південкомбанк» ( на теперішній час ПАТ « Південкомбанк» були укладені договори банківського вкладу « Стандарт» №№ 530Д-19Ф і 532-19Ф і відкриті вкладні рахунки №№ 03 і 0004, на які внесено відповідно 13000,00 грн. і 1100 Євро

Відповідачкою та її представником не заперечувалося, що вказані грошові кошти накопичені сторонами під час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя.

Про збільшення її частки у вказаному спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_2 та її представник просили з підстав, передбачених ч.3 ст.70 СК України. З цих же підстав відповідач просить змінити рішення суду першої інстанції від 09.09.2010 року.

Згідно ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Частиною першої статті 180 СК України визначено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і цей обов»язок є рівною мірою обов»язком як матері так і батька.

З довідки дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) № 87 Харківської міської ради від 29.11.2010 року за № 147 вбачається, що ОСОБА_4 навчається в П молодшій групі і протягом 2009-2010 навчального року відвідувала гурток естетичного розвитку на базі дошкільного закладу, а в 2010-2011 навчальному році відвідує гурток іноземної мови.

В суді першої інстанції і в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечує, що ОСОБА_3 добровільно сплачує кошти на утримання доньки. Доказів того, що розмір цих коштів є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, вона не надала. Як пояснив ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зверталася до нього з питання збільшення розміру цих коштів.

Судова колегія доходить висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України відхиляє скаргу і залишає рішення районного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,319,324 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Судді -