Справа №2-196/10 22.09.2010 22.09.2010 22.09.2010
Провадження №22ц-6686/10
Справа № 22ц-6686/10 Суддя по 1 інстанції Кріль М.Д.
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

22 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка В.І.,

суддів Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Петровській О.С.,

за участю :

- представника позивача - ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2010 року у справі за

позовом

відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» (далі ВАТ ЕК «Миколаївобленерго») до ОСОБА_3 відшкодування збитків,

встановила:

В січні 2010 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування 495,96 грн. збитку за порушення зобовязання.

Позивач посилався на те, що відповідач перебуває з ним в договірних відносинах на постачання електроенергії до його будинку № 2 по вул. Миру с. Нововасилівка Снігурівського району.

4 грудня 2008 року при перевірці дотримання відповідачем ОСОБА_4 користування електроенергією для населення (далі-Правил) було встановлено порушення та складено ОСОБА_2 № Г 2494, в якому зазначено «прилад обліку фазу А не враховує. Навантаження 10 А».

Виходячи з того, що лічильник недовраховував електроенергію, нараховано збитки.

Посилаючись на викладене та уточнюючи позовні вимоги представник позивача просив стягнути з відповідача 387 грн. збитку.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на відсутність своєї вини, оскільки в роботу лічильника він не втручався, регулярно сплачуючи за електроенергію, не помічав, що лічильник недовраховує електроенергію.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2010 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 387 грн. збитку та судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що встановлений у відповідача прилад обліку недовраховував електричну енергію, з чим відповідач погодився, однак оскільки він відмовився здати лічильник на експертизу, чим позбавив можливості зясувати питання про втручання в його роботу, суд поклав на нього відповідальність за збитки.

Між тим, погодитися з такими висновками районного суду не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, які суд зясував неповно.

Так, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України в редакції від 4 травня 2006 року № 562 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656 із змінами внесеними 8 лютого 2007 року № 154, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі Методика).

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Виходячи з положень ст. ст.6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ОСОБА_4.

Так, із матеріалів справи вбачається, що сторони у справі знаходяться в договірних відносинах на постачання електричної енергії до будинку відповідача.

Відповідно до п. 11 ОСОБА_4 та умов договору ОСОБА_3 несе відповідальність за збереження приладу обліку та пломб на ньому.

4 грудня 2008 року, при здійсненні технічної перевірки дотримання відповідачем ОСОБА_4, представниками ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» за місцем його проживання та в його присутності встановлено, що «прилад обліку фазу А не враховує. Навантаження 10 А», про що зазначено в ОСОБА_2 № Г 2494.

Порушення пломб не встановлено, лічильник знято та опломбовано для проведення його експертизи. Водночас відповідачу встановлено інший лічильник.

Проте, експертиза лічильника не проведена, лічильник знаходиться у позивача.

Як пояснив ОСОБА_3 та підтвердив представник позивача в суді, при заміні лічильника, за згодою відповідача, замінений лічильник забрали ці ж спеціалісти для подальшого проведення експертизи на предмет зясування втручання в його роботу, однак експертиза не проведена з тих підстав, що відповідач відмовився її оплатити.

Факт передачі лічильника підтверджується й заявою ОСОБА_5 від 9 грудня 2008 року на імя директора філії (а.с.7).

Між тим, питання щодо втручання в роботу приладу обліку або правильності його роботи позивач не зясував і через два роки звернувся до суду з позовом. Можливість її проведення втрачена.

За такого, доказів, які б підтверджували порушення відповідачем ОСОБА_4, суду не надано. Хоча, у відповідності до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом пунктів 48,53 ОСОБА_4 споживач несе відповідальність за умисні протиправні дії, зокрема щодо розкрадання електричної енергії, а обовязок доведення вини споживача лежить на позивачеві.

Так, у разі виявлення представником енергопостачальника ознак порушень або сумніву в правильності роботи лічильника такий лічильник підлягаю зняттю, опломбуванню і направленню на експертизу, відповідно до п. 1.3.4 та п. 2.2 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 червня 2003 року № 322 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 липня 2003 року за № 565/7886. За результатами експертизи складається акт.

При дослідженні особового рахунку відповідача, актів звірки встановлено послідовність зроблених записів щодо показань лічильника та правильність оплат (а.с. 10).

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає законних підстав для нарахування збитку при недоведеності вини споживача в порушенні ОСОБА_4.

В звязку з цим, рішення районного суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ВАТ ЕК „Миколаївобленерго до ОСОБА_3 про відшкодування збитку.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді: