Справа № 2-1585/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2010 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі Нікітчук Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою : с. Орлівка Сарненського району Рівненської області, вул. Лісова, 2, в обґрунтування якого посилається на те, що є власником вказаного житла, однак, оскільки відповідач не знявся з реєстрації його житла після розірвання шлюбу, не має змоги реалізувати право власності на житло.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення згідно заяви та просить позов задовольнити.

Відповідач позов визнав повністю, просить позов задовольнити.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, документи щодо житлового приміщення, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Ст. 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Ст. 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння.

Судом встановлено, підтверджується наявними в справі доказами, що спірне житло на праві власності належить позивачу. Відповідач не проживає більше 1 року в спірному житлі. Добровільно відповідач знятись з реєстрації не бажає. Будь-яких договорів наймання, піднаймання, оренди тощо щодо будинку між сторонами не укладено; відповідач не несе витрат на оплаті комунальних послуг житла.

Таким чином, за відсутності між сторонами зобовязальних відносин, позивач, як власник житла, вимагаючи визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відповідно до ст. 391 ЦК України діє правомірно, оскільки як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження будинком, що належить йому на праві власності, а тому відповідача, який не знявся з реєстрації, більше року не проживає за місцем реєстрації, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою : с. Орлівка Сарненського району Рівненської області, вул. Лісова, 2.

На підставі п.18 ст.4 Декрету КМ України Про державне мито звільнити сторони від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :