Бородянський районний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2010 року Бородянський районний суд

Київської області в складі:

головуючого- судді Додатка В.Д.

при секритарі - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бородянського районного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю , визнання частини будинку спільною сумісною власністю, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

До суду з вказаною позовною заявою звернулася ОСОБА_3 мотивуючи її тим, що 16 лютого 2001 року між ними був зареєстрований шлюб.

30 січня 1998р. на ім `я відповідача був оформлений договір купівлі-продажу будинку № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області.

Половину вартості будинку була сплачено у вигляді авансу. Ці кошти були отримані за рахунок продажу гаража відповідача та продажу худоби ( корови і свиней) , що належали його матері.

Після сплати авансу вона разом з відповідачем заселились в будинок . Іншу половину вартості будинку вони сплатили до кінця року за спільно зароблені кошти від торгівлі на ринку.

Позивачка вказує , що вона з відповідачем мали спільний бізнес - займались продажем мяса, овочів на базарі. Із цих коштів віддали решту вартості за будинок.

Після заселення в будинок зробили ремонт, провели газ, воду.

Позивачка зазначила, що після розлучення 07.11.2006р. вона дізналась про те, що відповідач не визнає за нею права власності на частину будинку.

Просить суд встановити факт проживання з відповідачем однією сімєю з 1996р. по 16.02. 2001р. та визнати ? частину будинку спільною сумісною власністю, визначити частки співвласників будинку , визнати за нею право власності на ? частину будинку.

В судовому засіданні позивачка уточнила , свої вимоги мотивуючи тим, що вона проживала разом із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 1996р. по 16.02. 2001р. В цей період вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство.

Позивачка в суді та її представник підтримали позовні вимоги, підтвердили обставини викладені в позовній заяві , просили позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав , суду пояснив , що з позивачкою проживали разом з 1995р. по 2001р. в незареєстрованому шлюбі.

Право власності на частину будинку за позивачкою не визнає.

Відповідач пояснив , що пошуком будинку займалась мати позивачки.

За спірний будинок він заплатив половину вартості будинку в розмірі 5 тисяч гривен. Це були його особисті кошти , які він отримав від продажу гаражу. Іншу частину цих коштів він взяв у борг,частину надала його мати .

Після сплати першої половини вартості будинку перейшли відразу жити з відповідачкою в будинок. Разом з ними перейшов жити і син відповідачки від першого шлюбу.

Відповідач пояснив ,що хоч вони проживали в одному будинку , але позивачка працювала в нього продавцем. Він платив їй зарплату.

Решту коштів за будинок виплатив раніше чим за рік віддав частинами протягом 9 місяців.

Суд заслухавши пояснення позивачки та її представника , відповідача , покази свідків ОСОБА_5 ,ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ознайомившись із показаннями свідка ОСОБА_11 по справі № № 2-196/07 , вивчивши письмові докази по справі , вважає, що позов підлягає до задоволення , виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_3А та ОСОБА_4 з 1996р. по 16.02.2001р. проживали однією сімєю, вели спільне господарство.

Встановлено, що з 1996р. вони проживали на орендованій квартирі в смт. Буча, а з 1998р. перейшли жити в будинок № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно займались продажем мяса та овочів на базарі. Отримані кошти витрачали на свої потреби, потреби сімї.

ОСОБА_4 30.01.1998 р. став власником будинку по вул. Шевченка № 70 в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, згідно договору купівлі-продажу між ним та ОСОБА_11О.( а.с. 60).

Половину вартості будинку ОСОБА_4Л сплатив відразу як завдаток, після чого перейшов жити в будинок. ОСОБА_3 відразу також перейшла жити також будинок.

За домовленістю з власником будинку , іншу частину вартості будинку сплачував частинами протягом 9 місяців.

Після переїзду в с. Пилиповичі позивачка і відповідач проживали разом, продовжували спільно працювати на базарі , вели спільне господарство .

16.02.2001р. позивачка і відповідач уклали шлюб. ( а.с. 18).

07.11.2006р. шлюб був розірваний рішенням Бородянського районного суду Київської області. ( а.с. 9).

Наведені обставини підтверджуються довідкою № 813 від 14.08.2006р. виданою Пилиповицькою сільською радою Бородянського району Київської області, поясненнями позивачки ОСОБА_3 .А. та її представника ОСОБА_12 , відповідача ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 ,ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, фото.

Так свідок ОСОБА_5 суду пояснила , що ОСОБА_3 її дочка. З 1996р. її дочка стала проживати з ОСОБА_4 однією сімєю з 1996р. .,а шлюб вони зареєстрували тільки в 2001р. З 1996р. вони два роки наймали квартиру в смт. Бучі, Київської області. Відповідач возив мясо, а дочка продавала. Трудились разом. Вона допомогла їм знайти для купівлі будинок в с. Пилиповичі. Разом з відповідачем їздили до власника будинку ,домовлялись про аванс. Після заселення дітей вони в будинок робили капітальний ремонт (штукатурили, перекрили дах, провели воду). Зробили добудову до літньої кухні .Все робили разом. Вона допомагала їм обробляти город біля будинку.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила , що позивачка і відповідач разом проживали і знімали будинок в з 1996р. Потім взимку 1998р. купили будинок в с. Пилиповичах в долг. Працювали разом на базарі - самі на себе. Потім вони їздили до них в гості , вони жили разом , вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_7, суду пояснила ,що позивачку знає з дитинства. Женя і Свєта жили в Бучі на квартирі. Женя їздив по скот , самі забивали і Свєта продавала. Свєта продавала овочі. Вони збирали гроші, щоб купити хату. Хату купили в с Пилиповичі- півсуми сплатили зразу ,іншу протягом року. Вони були весь час разом. Щоб не платити прдавцеві , Свєта сама стояла на базарі і продавала . Зарплату їй ніхто не платив. Кошти отримані від продажу частково витрачались на продукти . інша частина йшла на погашення боргу за будинок.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив,що він жив з відповідачем по сусідству. Йому потрібен був гараж. А відповідачу гроші на хату. Тому той в 1997р. продав йому гараж .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив. Що відповідача знає з 1986р. разом працювали до 1995р. Потім відповідач зійшовся з позивачкою. Вони стали разом торгувати .

В 1997р. він позичив одну тисячу доларів на хату, розписку не писали.

Ці кошти повернули через 2-3 роки.

З яких коштів віддавали гроші за будинок йому не відомо.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що ОСОБА_4 його дядько по лінії матері. Він жив на Вінничині . Дядько займався мясом приїзджав до них на Вінничину купувати мясо. Бабушка допомагала. Відповідач казав , що необхідно кошти на будинок . Йому відомо ,що бабушка ( мати відповідача) продала 2 корови і 6 поросят . За столом віддала гроші. Цей було в день народження його брата 30 листопада 1997р. За скільки продали не знає . В цей час він ходив до школи.

Так як свідок ОСОБА_11 по телефонограмі повідомив , що перебуває у відрядженні за кордоном , то були оголошені його показання по справі № 2-196/07 Бородянського районного суду Київської області за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації щлюбу , визнання будинку спільною сумісною власністю та поділу спільного майна подружжя.

Свідок ОСОБА_11О вказав : « Я продавав будинок . До мене приїздив ОСОБА_4 з тещею домовлятися за ціну. Ми домовились про ціну . Спочатку віддали половину , а потім через 8 місяців віддали іншу суму . З ОСОБА_4 була матір позивачки. Будинок купували для сімї. До того проживали в Бучі. Де гроші брали не знаю. З Свєтиною мамою ОСОБА_4 дав мені половину грошей , і я дозволив їм там проживати , потім ми оформили договір купівля-продажу. Вони весь час проживали однією сімєю , а після народження сина мене взяли за кума. Відносини в них буди нормальні , вони проживали однією сімєю. ОСОБА_4 сказав . що він приїхав до мене перший раз з тещею . Він представася так : « я. Женя , а це моя теща. Гроші мені передавав Женя. Коли перший раз давали гроші , тоді і побачив Свєту. ( точно не памятаю).Проживали в будинку і познайомив як з дружиною ».

Враховуючи те,що вищезазначені правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України суд вирішує спір , керуючись п. 4 Перехідних положень Цивільного Кодексу України 2003р.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України "Про власність" ( 697-12 ), ЦК України в редакції 1963рокута ЖК України.

У відповідності до зі ст. 256 ЦПК України судам підвідомчі справи про встановлення фактів , від яких залежить виникнення . зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд також розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без шлюбу.

Оскільки , той факт, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживали однією сімєю чоловіка і жінки без шлюбу з 1996р. по 16.02.2001р. , вели спільне господарство і є членами родини в розумінні ч.2 ст. 64 ЖК України та п.4 ст. 156ЖК України, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні , то суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 є.Л. ОСОБА_3

Згідно п. 6 ст. 86 ЦК України , в редакції 1963р. , відносини власності регулюються Законом України « Про власність» ,цим кодексом , іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України « Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

В п.5 Постанові Пленуму ВСУ України № 20 від 22.12.95 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено,що розглядаючи позови , пов`язані зі спільною власністю громадян , суди повинні виходити з того ,що відповідно до чинного законодавства спільною власністю є : …майно , придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї .

Відповідно до п.4 ст. 368 ЦК України майно . набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї ,є їх ньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором , укладеним у письмовій формі.

Оскільки в судовому засіданні знайшло підтвердження того , що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільною працею як члени сімї сплатили вартість частини майна ? частину будинку № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області , то 1/2 частину зазначеного будинку необхідно визнати спільною сумісною власністю.

Згідно п.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно п.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна що є у спільній сумісній власності , вважається , що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівним , якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи положення ст. 370 ЦК України та враховуючи, що ? частину вартості спірного будинку було погашено за рахунок спільної праці членів сімї позивача і відповідача, то за ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на ? частину спірного будинку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача щодо встановлення факту проживання однією сімєю , визнання ? частини будинку № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області спільною сумісною власністю членів сімї та визнає за позивачем право власності на 1/4 частину вказаного будинку.

На підставі ст.17,48 Закону України « Про власність» , ст.ст. 86,112 ЦК України в1963р., п.4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003р., ст.ст. 368, 370 ЦК України , ст.ст 6, 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214, 218, 256 ЙЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити..

Встановити факт проживання однією сімєю з 1996р по 16.02.2001р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати ? частину будинку № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Визнати , що частка ОСОБА_4Л в будинку № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області становить 3/4 частин будинку.

Визнати , що частка ОСОБА_3 в будинку № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області становить 1/4 частин будинку.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку № 70 по вул. Шевченка в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області шляхом подання заяви протягом 10-ти днів з дня оголошення рішення та наступній подачі апеляційної скарги протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя В.Додатко