Справа №2-792/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року м. Миронівка

Мироиівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Капшук Л.О.

при секретарі Скринській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Миронівському районі Київської області про визнання дій незаконними, зобов»язапня провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги,

УСТАНОВИВ:

позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, обгрунтовуючи заявлені вимоги тим, що перебувають на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Миронівському районі, отримують пенсію за віком та відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, мають статус дитини війни. На підставі ст. 6 цього Закону відповідачем повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач не виконував вимог вказаного Закону та здійснював нарахування належної соціальної державної допомоги як дітям війни у меншому розмірі. Просили визнати 'такі дії відповідача незаконними та зобов»язати його здійснити нарахування допомоги у вказаному розмірі за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день прийняття рішення.

В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, в їх обгрунтування послалися на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Начальник управління Пенсійного фонду України в Миронівському районі в поданих до суду запереченнях позов не визнала та просила розглядати справу у відсутності представника управління.

Заперечення обґрунтовані тими обставинами, що Пенсійний фонд України с органом виконавчої влади і зобов»язаний виконувати постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України. Ст. 6 Закону України № 2195 передбачає, що «дітям війни» пенсії або щомісячне грошове утримання, або соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО % від мінімальної пенсії за віком проте, визначення мінімального розміру пенсії за віком було надане лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». В ч. З ст. 28 цього Закону зазначено, що цей мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом. Тому застосовувати зазначену норму для розрахунку підвищення пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підстав не має.

Заперечення проти позову були обгрунтовані також посиланням на вимоги ст. 7 Закону України № 2195, якою передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, Пенсійний фонд забезпечує використання коштів, що перебувають в його управлінні, реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних витрат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету ПФ джерел відповідно до конкретних напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Пункт 9 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 року № 1261, передбачає вичерпний перелік напрямків використання коштів ПФУ, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають.

Законом № 2195 в період 2006-2007років не був визначений механізм нарахування підвищення до пенсій в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

За Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни» до пенсії виплачуються підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Це підвищення з 01.01.2008року становить 47 грн., з 01.04.2008року - 48,10 грн. Після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 встановлено, що дітям війни підвищення до пенсії проводиться у розмірах: з 22 травня - 48,10 грн. ; з липня - 48,20 грн., з жовтня - 49,8 грн. З 01.01.2008 року позивачам пенсія виплачувалася в підвищеному вказаними нормативними документами розмірі.

Суд, заслухавши позивачів, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги і заперечення, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу .місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту встановлюються Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ зі змінами і доповненнями. Цей закон гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і соціальної підтримки.

Позивач ОСОБА_1 народився 5 липня 1939 року, позивач ОСОБА_2 народилася 24.02.1943 року, тобто станом на час закінчення Другої світової війни позивачам було менше 18 років. Вони є пенсіонерами за віком і відповідно до ст. 1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» мають статус дитини війни, що не заперечується відповідачем та підтверджується передбаченою законом відміткою у їх пенсійних посвідченнях.

Згідно зі статтею б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України № 489-У від 19.12.2006 року, що діяла з 01.07.2007 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вказаних норм позивачі мають право на отримання підвищеної пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік згідно з п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення п. 12 ст. 11 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007рік», яким було зупинено на 2007рік дію статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107 від 28 грудня 2007 року у ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» внесені зміни, відповідно до яких до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» у тому числі п. 41 розділу 11, яким внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Конституційний суд України дійшов висновку, що законом про держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об»сктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. Як зазначив Конституційний Суд України, це суперечить вимогам ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з якою державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаних рішень знову почали діяти положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто з часу прийняття цих рішень у позивачів відновилось право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет на 2010 рік» дії норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялись, зміни до вказаних норм не вносились. Норми вказаного закону діють на час розгляду справи, оскільки іншим законодавчим актом не зупинені та не змінені.

Відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права, не здійснив це підвищення пенсії у 2007-2009 роках, та протягом 2010 року, чим порушив указане право позивачів. Вказані обставини свідчать про незаконність дій відповідача.

Зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» випливає, що під час визначення розміру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише правилами, передбаченими ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-1V. Іншого нормативно- правового акта, який би визначав цей розмір, немає.

При цьому, ч.З ст. 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни основані па принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Враховуючи викладене, положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» та посилання на вказану норму відповідача судом не беруться до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тому для розрахунку надбавки до пенсії необхідно застосувати розмір мінімальної пенсії за віком, який встановлений Законом України «Про загальнообюв»язкове державне пенсійне страхування».

Положення ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, та па яку посилається відповідач, обгрунтовуючи відмову в підвищенні пенсії тим, що кошти до Пенсійного фонду України з державного бюджету не надходили, та його доводи про те, що Положенням про Пенсійний фонд України визначений вичерпний перелік напрямків використання коштів і в бюджеті Пенсійного фонду не передбачені витати надбавок дітям війни, судом не беруться до уваги з наступних підстав.

За ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, тому відсутність коштів на витату надбавок до пенсій не позбавляє особу, якій повинна бути здійснена доплата до пенсії, права на отримання такої допомоги.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не передбачено обмеження виплат наявністю певних коштів чи фінансування бюджету.

Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачу не є підставою для невиконання відповідачем своїх зобов»язань, встановлених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» надбавки та підвищення, встановлені до пенсії, виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, посилання відповідача на відсутність надходжень з державного бюджету України та існування вичерпного переліку напрямків використання коштів, як на підставу ненарахування позивачам зазначеного підвищення до пенсії, являються безпідставними.

Позивачі, у яких право на підвищення до пенсії у 2007 році виникло з 9 липня 2007 року, коли ст. 6 Закону про соціальний захист дітей війни почала діяти, до суду за захистом порушеного права звернулися 27.08.2010року.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки жодна із сторін з такою заявою до суду не звернулась, суд вважає, що перерахунок та виплату пенсії позивачам необхідно здійснювати саме з 09.07.2007року.

Таким чином, відповідача необхідно зобов»язати нарахувати та виплатити позивачам державну соціальну допомогу як особам, що мають статус «дитина війни», за період з 7 вересня 2007року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по ІЗ вересня 2010 року.

Нарахуванню підлягає розмір державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з відрахуванням розміру щомісячної допомоги, одержаного позивачем за вказаний період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року.

На підставі пунктів 18 та 34 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» сторони звільнені від сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 6, 19, 22, 46, 68, 152 Конституції України, ст.ст. 1,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року, ст. 58 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», керуючись рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року, рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008року, ст.ст. 10, 15,60, 212, 213, 214, 215,216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

позов задоволити.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Миронівському районі Київської області по нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги, встановленої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі, що не відповідає вказаному закону.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Миронівському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 13 вересня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О. Капшук