АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договірні Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь: суму позики за договором процентної позики у розмірі 68 443,00 гривень , проценти за договором у розмірі 82 128,00 гривень, пеню за порушення строку повернення позики в сумі 249 132,52 та судові витрати у справі в розмірі 1820 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилалася на те, що 24.04.2008 року вона уклала з ОСОБА_3 договір процентної суди ( надалі Договір) . Відповідно до умов договору вона передала відповідачу 68443, 00 грн., а останній зобовязався повернути ОСОБА_4 позичені кошти 24 квітня 2009 року та сплачувати на її користь відсотки за користування тщми коштами у розмірі 3422,00 грн. щомісячно. На випадок несвоєчасного повернення коштів, Договором встановлена додаткова відповідальність позичальника у вигляді пені у розмірі одного відсотка від розміру позики за кожний день просрочки, що складає 249 132,52. На підтвердження укладення Договору, ОСОБА_3 також видав ОСОБА_4 розписку від 15.05.2008 року про отримання від останньої грошей у сумі 68 443,00 гривень та на умовах встановлених Договором. У визначений в Договорі строк відповідач позичені кошти ОСОБА_4 не повернув, що змусило її звернутися до суду.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилався на те, що кошти у ОСОБА_4 не позичав, Договору не укладав та не підписував, розписки від 15.05.2008 року не видавав. Наявність особистого підпису у Договорі та у розписці заперечував.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнено суму позики у розмірі 68443 гривні, пеню за прострочення платежу за договором позики у сумі 249 132,52 гривень та судові витрати у розмірі 1820 гривень. У задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за договором позики відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. А саме, не доведеність укладення між сторонами у справі Договору та безпідставне стягнення з нього грошових

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд правильно керувався нормами статей 1049,611,549,624 ЦК України та обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3 порушив умови укладеного між сторонами у справі договору позики від 24.04.2008 року, а саме не повернув отримані за договором кошти 68443, 00 грн., у звязку з чим примусово повинен повернути ОСОБА_4 позичені кошти та сплатити на її користь встановлену Договором неустойку у розмірі 249 132,52 гривень.

Факт укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Договору підтверджується наданими суду першої інстанції доказами: оригіналом договору процентної суди від 24.04.2008 року(а.с. 31 - 33 ) та оригіналом розписки від 15.05.2008 року (а.с. 41).

В супереч вимог 10,60 ЦПК України ОСОБА_3 доказів фіктивності його підпису у Договорі та розписці суду не надав. Від призначення судом першої інстанції почеркознавчої експертизи відмовився ( а.с. 43).

Клопотання ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи у суді апеляційної інстанції було відхилено, у звязку з тим, що відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд позбавлений можливості досліджувати нові докази. Дані про неправомірну відмову суду першої інстанції у призначенні почеркознавчої експертизи або неподання ОСОБА_3 зазначеного доказу з поважних причин в матеріалах справи відсутні. За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Інші доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315 317 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: