Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-4801/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В., при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнення моральної шкоди, суд , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у квітні 2007 року ОСОБА_2 придбав у нього 100 кг насіння «Амаранта» сорту «Ультра» за ціною 100 гривень за 1 кг.. ОСОБА_2 розрахувався з позивачем частково, а саме дав позивачу аванс у сумі 3000 гривень, а в іншій частині написав позивачу розписку, відповідно до якої зобов'язався до 15 травня 2007 року повернути позивачу суму 7.000 гривень. Однак, у зазначений термін ОСОБА_2 7.000 гривень позивачу не повернув, від дачі будь-яких пояснень ухиляється.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 7000 гривень, суму інфляції у розмірі 4.674 гривень , 3 % річних у розмірі 71! гривень 75 копійок, а всього суму 12.385 гривень 75 копійок, а також 3.000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2.000 гривень в рахунок відшкодування витрат у зв'язку з наданням правової допомоги та судові витрати у розмірі 274 гривні.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що у справі є поштове повідомлення ( а. с. 43), причину неявки суду не повідомив, з заявою з проханням розглядати справу в його відсутності до суду не звертався.

За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, та оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У судовому засіданні судом встановлено, що у квітні 2007 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_1 100 кг насіння «Амаранта» сорту «Ультра» за ціною 100 гривень за 1 кг.. ОСОБА_2 розрахувався з позивачем частково, а саме дав позивачу аванс у сумі 3000 гривень, а в іншій частині написав позивачу розписку, відповідно до

якої зобов'язався до 15 травня 2007 року повернути позивачу суму 7.000 гривень. (а. с. 5).

У строк, який був зазначений у розписці до 15 травня 2007 року, ОСОБА_2 суму 7.000 гривень позивачу не повернув.

На підставі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд вважає, що відповідач дійсно отримав від позивача вищевказані грошові кошти та має невиконані договорні зобов'язання щодо повернення позивачу суми у розмірі 7.000 гривень, яка на думку суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відносно позовних вимог позивача стосовно стягнення з відповідача суми інфляції та 3 % річних, суд вважає, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з тим, що до нинішнього часу ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 суму 7.000 гривень, то суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Під час розгляду справи позивач надав суду розрахунки загальної суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних від суми боргу. Однак, перевіривши обґрунтованість представленого позивачем розрахунку заявлених до стягнення сум, суд не може з ним погодитись, оскільки позивачем допущені арифметичні помилки. Під час розрахунку суми інфляції суд використовує наступну формулу: Сума заборгованості помножити на індекс інфляції = сумі з індексом відняти суму заборгованості = сума інфляції за місяць .

червень 2007 року : ( 7.000 х 102, 2 % ) - 7000 = 154 гривні,

липень 2007 року : ( 7.000 х 101, 4 %) - 7000 = 98 гривень,

серпень 2007 року: ( 7.000 х 100, 6 %) - 7000 = 42 гривні,

вересень 2007 року: ( 7.000 х 102, 2 % ) - 7000 - 154 гривні,

жовтень 2007 року : ( 7.000 х 102, 9 % ) - 7000 = 203 гривні,

листопад 2007 року : ( 7.000 х 102, 2 %) - 7.000 = 154 гривні,

грудень 2007 року : ( 7.000 х 102, 1 %) - 7.000 = 147 гривень ,

а всього за 2007 рік сума інфляції складає 952 гривні.

За 2008 рік сума інфляції складає :

(7.000 х 122,3 % = 8561 - 7.000 = 1561) 1.561 гривню.

з

За 2009 рік сума інфляції складає:

(7.000 х 112,3 % = 7861 - 7.000 = 861) 861 гривню.

За 8 місяців 2010 року сума інфляції складає:

січень 2010 року: ( 7000 х 101, 8 %) - 7000 - 126) 126 гривень,

лютий 2010 року: ( 7000 х 101,9%) - 7000-133) 133 гривні,

березень 2010 року : ( 7000 х 100,9 %) - 7000= 63) 63 гривні,

квітень 2010 року: ( 7000 х 99, 7% ) - 7000 = - 21) 0 гривень,

травень 2010 року: ( 7000 х 99, 4% ) - 7000 = - 42) 0 гривень,

червень 2010 року: ( 7000 х 99, 6% ) - 7000 = - 28) 0 гривень,

липень 2010 року: ( 7000 х 99, 8% ) - 7000 = - 14 ) 0 гривень,

серпень 2010 року: ( 7.000 х 101, 2%) - 7.000- 84) 84 гривні, а всього 406 гривень. З урахуванням вказаного, суд вважає, що взагалі сума інфляції складає (952 +1.561+ 861 + 406 = 3.780) 3.780 гривень.

РОЗРАХУНОК3 % річних:

1.) 7.000 помножити на 214 (днів 2007 року) помножити на 3% поділити на 365 = 123 гривні 12 копійок,

2.) 7.000 помножити на 365 (днів 2008 року) помножити на 3% поділити на 365 =210 гривень,

3.) 7.000 помножити на 365 (днів 2009 року) помножити на 3% поділити на 365 = 210 гривень,

4.) 7.000 помножити на 273 (днів 2010 року) помножити на 3% поділити на 365 = 157 гривень 07 копійок.

а всього 3 % річних складає: ( 123, 12 + 210 + 210+ 157, 07 = 700, 19) 700 гривень 19 копійок.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи, на думку суду позивач та його представник довели суду ті обставини, на які вони посилалися як на підставу позовних вимог.

На підставі вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності суд вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 7.000 гривень, суми інфляції у розмірі 3.780 гривень, 3% річних у розмірі 700 гривень 19 копійок, а всього суму 11.480 гривень 19 копійок.

Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ч. 1, ч.З ст. 79 ЦПК України, судові витрати, крім іншого, складаються з судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу.

У зв'язку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти, а саме: на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 154 гривні; на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень, що підтверджується квитанціями (а. с. 1,2), на оплату витрат за надання правової допомоги у розмірі 2700 гривень, що підтверджується квитанціями ( а. с. 40, 41), а всього (154 + 120 + 2700 = 2.974) 2.974 гривні, які суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Таким чином, загальний розмір грошових коштів, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 складає: ( 11.480, 19 + 2.974 = 14.454, 19) 14. 454 гривні 19 копійок.

В іншій частині слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Керуючись ст. ст. 60, 79, 88, 209, 212, 213, 224, 225 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 625 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ:

|

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11.480 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 19 (дев'ятнадцять) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2.974 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят чотири) гривні в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 14.454 (чотирнадцять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) гривні 19 (дев'ятнадцять) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Дане здочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області в загальному порядку шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя С.В. Рева