КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-340/2010
Провадження № 340
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

Секретаря Дзюбенко Р.Д.

За участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання частково недійсним та визнання права власності на ? частину квартири ,-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору довічного утримання частково недійсним та визнання права власності на ? частину квартири посилаючись на те, що 05.01.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 За цим договором ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . До укладення зазначеного договору між сторонами була домовленість, що вони спільно будуть утримувати та надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 , а тому при укладенні договору позивач був помилково не включений як сторона-набувач та в кінці 2008 році дізнався про це. На протязі терміну дії Договору позивач сумлінно виконував всі умови визначені договором , зробив ремонт у квартирі ОСОБА_3, придбав телевізор, газову колонку. У 2009 році шлюб між сторонами був розірваний, проте позивач продовжував зобов»язання по матеріальному утриманні ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити, визнати договір довічного утримання від 05.01.2000 року частково недійсним у зв»язку з помилковим не включенням позивача як сумісного набувача , визнати позивача стороною набувачем сумісно з ОСОБА_2, визнати за позивачем право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що позов є безпідставним. Позивачем заявлені позовні вимоги до ОСОБА_3Ф, яка станом на час подачі позову померла, що свідчить, що позивач не доглядав та не утримував її. Ніяких помилок при укладенні договору довічного утримання ні сторони, ні нотаріус не допускали. На протязі терміну дії договору позивач не виконував його умови, всі зобов»язання несла вона. З договором довічного утримання позивач був ознайомлений у 2000 році, а тому просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову .

Третя особа приватний нотаріус Колоті лов О. М. в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома.

Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність третьої особи , що в судове засідання не зявилась.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно договору довічного утримання від 05 січня 2000 року ,який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_3 взамін чого, ОСОБА_2 зобов»язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення.

Згідно ст. 748 ЦК України ОСОБА_2 стала власником майна з 05 січня 2000 року.

26 травня 2009 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, де вказав відповідачем ОСОБА_3, хоча остання померла 25 травня 2009 року .

Відповідно до ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання ( догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

За таких обставин спірний договір 25 травня 2009 року зі смертю ОСОБА_3 Л,Ф. припинився.

З часу укладення договору , а саме з 05.01.2000 року по 25.05.2009 року ніхто із сторін договору довічного утримання відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України з заявою про визнання недійсним чи розірвання договору не звертались .

За таких обставин позовні вимоги не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня проголошення рішення та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Кузіна Ж.В.