Справа № 2-17/10
Номер провадження 2-17/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2010 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценко В. А.,

при секретарі - Кальченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре -Агро» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та стягнення коштів на відшкодування завданої моральної шкоди;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 березня 2007 року він був прийнятий на посаду ведучого спеціаліста сектору контролю ТОВ «Лотуре - Агро». 1 грудня 2008 року він був звільнений з вказаної посади. За час роботи в товаристві заробітна плата своєчасно не виплачувалась, внаслідок чого утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати і розрахунок з ним було здійснено лише 22 грудня 2008 року, тому він звернувся до суду з даним позовом і просив виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 1 641 грн. 77 коп., а також кошти на відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені в позовній заяві і уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 1 753 грн. 35 коп., а також кошти на відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 500 грн. а від задоволення іншої частини позовних вимог відмовився.

При цьому він послався на те, що в зв»язку з необхідністю вирішення сімейних справ виїздив за межі України з 6 по 11 січня 2009 року, в березні 2009 року виїздив з України на 10 днів та був відсутній в Україні з 12 по 17 червня 2009 року.

Також він звернув увагу суду на те, що дізнався про порушення своїх трудових прав в червні 2009 року і в зв»язку з наведеним просив поновити йому строк, передба-чений чинним законодавством для звернення до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, повідомила суду, що позивачеві при здійсненні кінцевого розрахунку було оплачено роботу, яку він виконував 01.12.08 року та наполягала на застосуванні позовної давності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала суду, що має досвід роботи бухгалтером, на прохання позивача здійснила розрахунок розміру його середнього заробітку за період з 01.12.08 року по 22.12.08 року включно і вказана сума становить 1753 грн. 35 коп.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що працював в ТОВ «Латуре-Агро», разом з повивачем звільнявся з цього товариства а в червні 2009 року під час розмови з ОСОБА_1 повідомив останнього, що за рішенням суд отримав середній заробіток за час затримки розрахунку.

З паспорта, картки (а.с. 3-4), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, а також те, що він є платником податків.

З трудової книжки (а.с. 5), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що позивач з 20.03.07 року по 01.12.08 року працював у відповідача ведучим спеціалістом сектору контролю.

З службової записки (а.с.6), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що працівники Сумського регіонального представництва ТОВ «Лотуре Агро» зверталися до генерального директора товариства з проханням 01.12.08 року видати всі необхідні при звільненні документи та провести розрахунок.

З платіжних відомостей (а.с. 7 - 9), досліджених в судовому засіданні вбачається, що розрахунок в позивачем було здійснено в грудні 2008 року.

З довідки (а.с. 10), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що середня заробітна плата ОСОБА_1 з червня 2008 року по листопад 2008 року згідно розрахунків спеціалістів відповідача, вчинених 01.12.08 року становить 79 грн. 60 коп.

З розрахункового листка (а.с.32), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що середній заробіток ОСОБА_1 обчислений ОСОБА_2 за жовтень листопад 2008 року становить за 1 робочий день - 116,89 грн., за 15 робочих днів в період з 01.12.08 року по 22.12.08 року включно 1753,35 грн.

З довідки (а.с.45), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що середній заробіток ОСОБА_1 обчислений спеціалістами відповідача 22.01.10 року становить за 1 робочий день - 116,70 грн. та те, що робота виконана ним 01.12.08 року була оплачена при його звільненні.

З закордонного паспорту, дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 в 2009 році виїздив за межі України і був відсутнім на її території з 6 по 11 січня 2009 року та з 12 по 17 червня 2009 року.

Вислухавши сторони та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обгрунтований, позовні вимоги витікають із трудових правовідносин але до задоволення не підлягають, поскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивач 20 березня 2007 року був прийнятий на посаду ведучого спеціаліста сектору контролю ТОВ «Лотуре-Агро». 1 грудня 2008 року він був звільнений з вказаної посади. За час роботи в товаристві йому своєчасно не виплачувалась заробітна плата, внаслідок чого утворилася заборгованість по її виплаті і розрахунок з ним було здійснено 22 грудня 2008 року.

24 липня 2009 року він звернувся до суду з даним позовом і просив виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку та кошти на відшкодування завданої моральної шкоди.

Вказані обставини стверджуються поясненнями сторін, показами свідків та матеріалами справи.

Згідно вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.

Згідно вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно вимог ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського ) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд приймає до уваги, те що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень і вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт виплати позивачеві 22.12.08 року заробітної плати за відпрацьо-ваний ним час, включаючи 01.12.08 року, внаслідок чого загальна сума середнього заробітку, нарахованого за затримку розрахунку при звільненні не може включати в себе оплату праці за 01.12.08 року, тобто ця сума повинна бути нарахованою не за 15 а за 14 робочих днів і її розмір повинен становити 1636 грн. 46 коп., виходячи з розрахунку 1753 грн.35 коп. 116 грн. 89 коп. = 1636 грн. 46 коп.

Крім того, суд враховує, що заробітна плата позивачеві виплачувалась нерегулярно і в неповному обсязі, остаточний розрахунок з працівниками товариства було здійснено лише 22.12.08 року, що спричинило моральні переживання і привело до втрати нормальних життєвих зв»язків, вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя і враховуючи тривалість та глибину душевних переживань, перенесених позивачем та членами його сім»ї та обсяг додаткових зусиль застосованих позивачем для організації свого життя і виходячи з принципів розумності та справедливості вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди становить 100 грн.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що відповідач розрахувався з позивачем 22 грудня 2008 року, позивач знав про це і мав можливість до 22 березня 2009 року звернутись до суду, проте подав позов лице 24 липня 2009 року.

При цьому суд не може взяти до уваги посилання позивача на те, що в 2009 році той кілька раз виїздив за межі України, так як з наданих ним пояснень та доказів вбачається, що протягом тримісячного строку після звільнення він був відсутній за місцем проживання лише 15 днів, що на думку суду не могло позбавити його можливості своєчасно звернутись до суду за захистом своїх прав.

Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку для звернення до суду, встановленого ст. 233 Кодексу законів про працю України.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 10, 15, 30, 60, 88, 130, 209, 213, 214, 215 - 218 ЦПК України, ст. 115, 117, 233, 237-1 КЗпП України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре -Агро» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та коштів на відшкодування завданої моральної шкоди відмовити з підстав пропущення строку для звернення до суду, встановленого ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Стеценко В. А.