Справа № 2-1412/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2010року Шевченківський районний суд м. Львова складі

головуючої судді Зима І.Є.

при секретарі Савула О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

установив:

Сторони зареєстрували шлюб 7 вересня 2002року у відділі РАГС Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис №264.

Позивач звернулася в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 07 вересня 2002 року між ним і відповідачкою ОСОБА_2 був укладений шлюб. 30 травня 2003 року у них народився син ОСОБА_3. Протягом останніх п'яти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, в результаті чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Кожен з них має протилежні погляди па шлюб та сім'ю. Вони намагалися зберегти сімю, однак навіть народження сина не допомогло. Переконавшись, що вони з відповідачкою є зовсім різними, несумісними людьми, і тому в інтересах їх сина вирішив розірвати шлюб. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

З жовтня 2009 року вони з відповідачкою остаточно припинили спільне проживання, не ведуть спільного побуту та господарства. Подальшого сенсу підтримувати шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою немає. Син ОСОБА_3 за їх спільною згодою проживає разом з відповідачкою ОСОБА_2 у її бабці, за адресою м. Львів, вул. Срошенка,4/64.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, покликаючись на обставини та факти, що вказані в позові.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог. Наміру для збереження сімї не має, оскільки конфлікт носить постійний характер.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони, тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружні відносини та не проживають разом.

Сторони в судовому засіданні підтвердили про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи.

Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст.110-112 СК України, суд,-

вирішив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 1973року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 7 вересня 2002року у відділі РАГС Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис №264.

При видачі свідоцтва про розлучення в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 17 /сімнадцять/ грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_4