Справа № 22ц- 3962 Головуючий у І-й інстанції Адамович М.Я.
Категорія: 57 Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2010 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області

у складі: головуючого Каблака П.І.

суддів Крайник Н.П., Кота І.Н.

при секретарі - Луньо К.А.

розглянувши у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною постановою частково задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сокальському р-ні Львівської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії дітям війни. Поновлено позивачу пропущений строк звернення з адміністративним позовом. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни. Зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату позивачу щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, а також нарахувати та виплачувати таку допомогу з 01.01.2009 року у розмірі, визначеному ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нової про відмову в позові в повному обємі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у видаткову частину не були внесені, тому кошти на виплату підвищень в 2007 році були відсутні, а у 2008 році позивачу підвищення до пенсії нараховувалось та виплачувалось у відповідності до вимог законодавства, інших коштів на підвищення до пенсії по предмету спору не передбачено в бюджеті, законодавством не визначено мінімальної пенсії за віком, як розрахункової величини для підвищення пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до Положень про Пенсійний фонд України, про управління ПФУ в районах, містах і районах у містах, управління забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Отже, управління є належним відповідачем, оскільки зобовязане було і без звернення пенсіонера (дитини війни) здійснювати перерахунок та виплату підвищення до пенсії після прийняття Конституційним судом України 09.07.2007 року рішення про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що призупинили дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення від 22.05.2008 року про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо порядку підвищення до пенсії дітям війни та відновлено їх право на підвищення пенсії до 30 % мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» такий застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, при визначенні розміру підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен застосовуватися розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Поновлення порушених прав позивача з точки зору вимог Конституції України (ст.ст.8, 19, 22), не може залежати від фінансового становища відповідача та його неналежного фінансування з бюджету.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (згідно якої суд першої інстанції розглядав дану справу) для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

В запереченні на позов та апеляційній скарзі відповідач просив застосувати наслідки, передбачені ст. 100 КАС відмовити в задоволені позовних вимог, внаслідок пропуску строку звернення до суду.

Покликання в рішенні суду, на те що зазначена позивачем причина пропуску строку звернення до суду є поважною не заслуговують на увагу.

Так , згідно з позовними вимогами, ОСОБА_2 зазначає по суті одну причину пропуску строку звернення до суду, а саме запізніле отримання із преси інформації про рішення Конституційного Суду України, якими відновлено права, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак незнання законів не може вважатися поважною причиною пропуску строку для звернення до суду, тому постанова суду в частині поновлення строку та задоволення вимог поза річним строком звернення до суду (позов подано в суд 06.07.2009 р.) підлягає скасуванню та слід ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог за пропуском строку звернення до суду.

Що стосується вимог з 01.01.2009 року, то такі підставно задоволені, однак не зазначено по який термін, що слід уточнити по день постановлення рішення судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2009 року скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії, отриманої у період з 09.07 по 31.12.2007 р. та за період з 22.05 до 06.07.2008 року в задоволені цих вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду. Уточнити постанову про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Сокальському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії з 01.01.2009 року по 28.12.2009 року. В решті постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_3