Справа № 22-1296/10 p.
Головуючий у 1 інстанції: Береза В.І.
Доповідач: Мікуш Ю.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1

Суддів: Мікуш Ю.Р., Курій Н.М.

При секретарі: Балюк О.С.

З участю: сторін, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

П.І.

на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25 січня 2010 року, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Миколаївської районної ради Львівської області, третя особа Новосілки-Опарська сільська рада про скасування рішення №

2від 29 липня 2008 р. комісії з питань поновлення прав реабілітованих Миколаївської районної ради Львівської області в частині передачі будинку, визнання права власності на конфіскований будинок в с. Новосілки-Опарські вул. Шевченка,55. зобовязання виплатити грошову компенсацію за конфісковане майно яке не збереглося.

Рішення суду оскаржила представник позивачів ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, оскільки таке постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи рішення. Миколаївський суд допустив однобічність та неповноту дослідження обставин справи.

Судом не дано належної оцінки поясненням свідка ОСОБА_7, який з 1957 по 1975 рік працював головою колгоспу „Радянська Україна в с.Новосілки- Опарські та йому добре відомі обставини справи.

Крім будівель, було конфісковано інше майно: корови, свині, кури, урожай, що в грошовій одиниці вони оцінюють 20480 гривень.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та виступ її адвоката - представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представників відповідача, думку третіх осіб, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України „Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні та п. 12 Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або його вартості реабілітованим громадянам або спадкоємцям вилучені будівлі та інше майно по можливості (якщо будинок незайнятий, а майно збереглося) повертаються реабілітованому або спадкоємцям натурою. При відсутності такої можливості заявнику відшкодовується їх вартість.

Згідно п.З Положення громадянам, реабілітованим згідно із статтями 1 і З Закону України „Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні повертаються вилучені у них будівлі та інше майно або відшкодовується їх вартість.

Відповідно до рішення комісії з питань поновлення прав реабілітованих Миколаївської районної Ради Львівської області № 2 від 29.07.2008 року вирішено повернути законним спадкоємцям першої черги реабілітованого ОСОБА_8 конфісковане майно, яке збереглося, а саме: стайню, що знаходиться в селі Новосілки-Опарські Миколаївського району Львівської області. Відшкодувати вартість конфіскованого майна, яке не збереглося, спадкоємцям першої черги реабілітованого ОСОБА_8 в розмірі 80 мінімальних заробітних плат.

Вирішуючи спір та постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову про визнання вищезазначеного рішення незаконним, суд підставно врахував, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 31 березня 1992 року, житловий будинок по вул. Шевченка,55 в с. Новосілки-Опарські належав ОСОБА_9 (а.с.21) та належав колгоспному двору на підставі рішення виконкому Миколаївської районної Ради народних депутатів № 63 від 19 березня 1992 року.

Зазначені вище правовстановлюючі документи ніким не оспорювалися, І мають юридичну силу та вірно покладені судом в основу рішення.

Апеляційним судом Львівської області перевірено експлікацію опорного плану по с.Н-Опарські за 1956 рік та за 1968 р. із яких встановлено, що станом на 1968 р. земельна ділянка господарства репресованого Федуня була вільною, а станом на 1974 р. (а.с.58,59) був побудований житловий будинок фасадом до] дороги, а не в поздовж подвіря як на опорному плані за 1956 рік при перебуванні у спірному житловому будинку родини Федуня.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду, що житловий будинок реабілітованої родини Федуня не збережений в своєму первинному вигляді, а тому рішення комісії з питань поновлення прав реабілітованих Миколаївської районної Ради народних депутатів відповідає чинному законодавству.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч,1 п. 1, 314 ч,1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 П І. відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційну інстанцію на протязі 20 днів.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Ю.Р.Мікуш