Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-3696/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання рішення №16 від 02.04.10р. частково незаконним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 04.01.2010 року, вона звернулася з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії за вислугою років згідно до п. «є», ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Розглянувши її документи комісія з розгляду питань, повязаних з призначенням виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя прийняла рішення №16 від 02.04.10р., яким відмовила їй в призначені пенсії з причини відсутності в установі якій працювала позивачка акредитаційного сертифікату, визначивши у відмові загальний стаж - 27 років 00 місяців 16 днів, та спеціальний стаж - 6 років 04 місяці 27 днів.

Позивачка погодилася з таким рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя частково. ОСОБА_1 визнала що для призначення спеціальної пенсії за вислугою років, яка призначається згідно до п. «є», ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» після того, як працівник відпрацює двадцять пять років в закладах, що офіційно визнані як заклади охорони здоровя, їй недостатньо зарахованого стажу. При цьому позивачка вважає, що відсутність стажу, який було б можливо зарахувати до спеціального стажу працівника охорони здоровя, це не її провина а недбале ставлення до своїх працівників власників підприємств, які з невідомих їй причин не отримали сертифікати, які дають право закладам різних форм власності бути віднесеними до закладів охорони здоровя.

Щодо зарахування комісією з розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя до спеціального стажу працівника охорони здоровя 6 років 04 місяців 27 днів позивачка не погодилася і попросила в цій частині визнати рішення комісії неправомірним.

Позивачем на обґрунтування своєї позиції було зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 15.07.1997р. №765, на яку посилається відповідач набрала чинності у 1997 році, до цієї дати обовязкової акредитації державою не вимагалося. Згідно до ч.3. постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.1997р. №765, усі заклади охорони здоровя повинні були пройти державну акредитацію до 2000 року. Це було виконано ЗАТ «Дентакор», що підтверджується копією акредитаційного сертифікату № 001248, де зазначено дату його отримання, 21 грудня 1999 року. У вересні 2003 року ЗАТ «Дентакор» було отримано новий акредитаційний сертифікат № 001806, у звязку з закінченням терміну дії (три роки) попереднього сертифікату. На момент працевлаштування позивачки до ТОВ «Улыбка» заклад мав усі документи які дозволяють йому бути внесеному в перелік закладів, які відносяться до закладів охорони здоровя. До таких документів відносяться, надані позивачкою копії ліцензій виданих Міністерством Охорони Здоровя №327659 від 17.05.2002 року (строк дії ліцензії 26.04.2005р.), ліцензія №106416 від 13.05.2005 року (строк дії ліцензії 22.04.2010р.) ТОВ «Улыбка». Акредитацій сертифікат № 005773 від 23.12.2004 року в якому зазначено, що він виданий закладу охорони здоровя ТОВ «Улыбка» (строк дії сертифікату 23.12.2007р).

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечує проти позову, посилаючись на відсутність акредитації у закладах де працювала позивачка в період з 03.01.1991р. по 15.03.2005р. в ЗАТ «Дентакор», з 15.03.2005р. по 31.12.2009р. в ТОВ «Улыбка».

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам:

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що предметом спору по цій справі є право позивачки на зарахування до спеціального стажу період з 06.08.1984р. по 23.12.2007р., який дорівнює 23 рокам 4 місяцям 17 дням.

При цьому, позивачка 06.08.1984р. працевлаштувалася на посаду зубного техніка в обласну стоматологічну поліклініку в ортопедичне відділення, 03.01.1991 року була переведена в звязку з реорганізацією обласної стоматологічної поліклініки в Орендне підприємство «Дентакор», 06.05.1996 року була знову переведена в звязку з реорганізацією Орендного підприємства «Дентакор» в ЗАТ «Дентакор». 15.03.2005 року звільнилася за власним бажанням з ЗАТ «Дентакор» і цього ж дня працевлаштувалася в ТОВ «Улыбка» на посаду зубного техніка. Пропрацювавши на цій посаді до 31.12.2009 року звільнилася за власним бажанням з ТОВ «Улыбка».Таким чином, судом встановлено, що до загального пенсійного стажу повинно бути зараховано період трудової діяльності з 06.08.1984р по 31.12.2009р.

В позовній заяві позивачка не погодилася з рішенням комісії з розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, щодо спеціального стажу працівника охорони здоровя, який було зараховано в розмірі 6 років 04 місяців 27 днів.

Судом було встановлено, що комісія неправомірно не зарахувала до спеціального стажу періоди роботи з 03.01.1991р. по 15.03.2005р. в ЗАТ «Дентакор», і з 15.03.2005р. по 23.12.2007 року. в ТОВ «Улыбка».

Так, Постанова Кабінету Міністрів України №765 від 15.07.1997 року в якій визначається порядок отримання акредитації медичними закладами, в термін до 2000 року набрала чинності 15.07.1997 року. Таким чином до 2000 року державою не вимагалося обовязкове отримання акредитаційного сертифікату, який було отримано ЗАТ «Дентакор» 21.12.1999 році. Також, позивачем було надано копію акредитаційного сертифікату отриманого ЗАТ «Дентакор» у вересні 2003 року № 001806, у звязку з закінченням терміну дії (три роки) попереднього сертифікату.

Щодо не зарахування періоду роботи з 15.03.2005р. по 23.12.2007 року. в ТОВ «Улыбка» позивачем було надано копію акредитаційного сертифікату отриманого ТОВ «Улыбка» № 005773 від 23.12.2004 року в якому зазначено, що він виданий закладу охорони здоровя (строк дії сертифікату 23.12.2007р).

Представником відповідача суду не було надано доказів правомірності свого рішення стосовно позивача.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, керуючись чинним законодавством, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.1997р. №765 ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання рішення №16 від 02.04.10р. частково незаконним - задовольнити.

Визнати незаконним рішення комісії з розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя №16 від 02.04.10р. в частині, щодо не зарахування до спеціального стажу за вислугу років періоди роботи з 03.01.1991р. по 15.03.2005р. в ЗАТ «Дентакор», з 15.03.2005 р. по 23.12.2007 р. в ТОВ «Улыбка».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу працівника охорони здоровя період відпрацьованого часу з 06.08.1984 р. по 23.12.2007 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: