Справа № 2-512/10
16.12.2010 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
судді - Пісоцького О.М.;
секретаря позивача - ОСОБА_1;
представника позивача - ОСОБА_2;
з участю - ОСОБА_3;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -
02.07.2010 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь борг по договору позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 9842 грн. 45 коп. та кошти, витрачені на оплату судових витрат та оплату правової допомоги.
В судовому засіданні позивач пояснила, що 17 серпня 2008 року її чоловік - ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 в якості позики 1000 доларів США., які останній приняв та зобов'язалася повернути до 01 листопада 2008 р., після реалізації соняшника урожаю 2008 р. У вказаний строк відповідач не повернув запозичені кошти, посилаючись при цьому на різні причини, які не мають значення. 07 грудня 2009 р. ОСОБА_5 помер, позивач в установлений законом строк прийняла спадщину, що залишилась після чоловіка. Неповернення відповідачем коштів є причиною звернення до суду. Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_6 на її користь суму боргу по договору позики з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно курсу долара в 7,97 грн. за долар, на думку позивача стягненню підлягає борг в сумі 7970 грн. ( 1000x7,97=7970 ). Враховуючи, що індекс інфляції за час прострочення, тобто 20 місяців, склав 18,5 %, на думку позивача стягненню підлягає 1474,45 грн. в якості компенсації в звязку з інфляцією ( 7970:100x18,5=1474,45 ). Крім того, позивач наполягає на стягненні з відповідача трьох відсотків річних від суми боргу, в розмірі ( 7970:100x3:12x20=398 ) 398 грн. Таким чином, позивач наполягає на стягненні на її користь коштів в сумі ( 7970+1474,45+398=9842,45 ) 9842,45 грн. в рахунок погашення заборгованості, та коштів, витрачених нею на оплату судових витрат і правової допомоги. В судовому засіданні позивач та її представник просили про стягнення боргу відповідно до офіційного курсу долара США на час розгляду справи та про відповідний перерахунок компенсації в звязку з інфляцією і трьох відсотків річних.
Відповідач в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ), проти чого позивач не заперечував.
На підтвердження позову позивач надала суду:
1.Розписку, з якої вбачається, що 17.08.2008 р. ОСОБА_4 отримав в борг у ОСОБА_2 1000 доларів;
2.Довідку, з якої видно, що станом на 16.12.2010 р. офіційний курс долара до гри-:-: становить 8,02 грн. за 1 долар.
3.Довідку про індекс споживчих цін (інфляцію ) по Україні за період з 2003 по травень 2010 р. ( а. с. 13 );
4.Копію свідоцтва про смерть, з якої видно, що ОСОБА_5 помер 07 грудня 1 р. в смт. Арбузинка Миколаївської області ( а. с. 8 );
5.Копію свідоцтва про шлюб, з якої видно, що 08 червня 1999 р. ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, після чого дружина отримала прізвище
«Мартинко» ( а. с. 7 );
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, сул вважає встановлеим, що 17 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 в борг 1000 доларів США, а останній прийняв та зобовязався повернути їх позикодавцю до 01 листопада 2008 р.. але не виконав цього зобовязання.
Відповідно встановленим обставинам, між сторонами наявні правовідносини врегульовані ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та тієї ж якості. Укладення сторонами договору позики відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України та підтверджується змістом боргової розписки. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають задоволенню, а тому на користь позивача підлягає стягненню відповідно офіційного курсу НБУ 8020 грн. ( 1000 х 8,02 = 8020 ).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 98 грн. в якості компенсації витрат по оплаті судового збору, та 120 грн. В якості компенсації витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляд) справи, та 1300 грн. в якості компенсації витрат на правову допомогу, оскільки ці витрати підтверджено документально.
На підставі викладеного, керуючись ст.Ю, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2:
-в якості компенсації витрат по оплаті судового збору - 98 ( девяносто вісім ) грн. 00 коп.;
-в якості компенсації витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 120 ( сто двадцять ) грн.;
- в якості компенсації витрат по оплаті правової допомоги - 1300 ( одну тисяч триста) гри.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

суддя О.М. Пісоцький