УХВАЛА

іменем україни

11 лютого 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі -ОСОБА_4,

за участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 грудня 2009 року,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням задоволено позов ОСОБА_8 та ОСОБА_7, зобовязано сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Шевченківського району м. Львова (далі реєстраційний орган) провести реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення оскаржила ОСОБА_5, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається, що рішенням суду про реєстрацію ОСОБА_7 у квартирі, яка належить їй на праві спільної сумісної власності, порушено її право власності. Вважає, що оскільки позивач ОСОБА_8 особисто не приймав участь у судовому засіданні, то суд не мав можливості перевірити його волю на реєстрацію в їх квартирі ОСОБА_7, яка незаконними діями бажає заволодіти житлом.. Зазначає, що ОСОБА_7 може зареєструвати своє місце проживання за місцем знаходження житла її дочки у м. Львові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи скарги, колегія суддів вважає рішення суду законним і тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є співвласниками квартири АДРЕСА_2, останній зареєстрований у ній та проживає у цьому приміщенні. З усного дозволу ОСОБА_5 ОСОБА_8 вселив у жиле приміщення свою дружину ОСОБА_7, з якою перебуває у шлюбі з 01.03.1997 року.

Про згоду на проживання ОСОБА_7 у займаному ОСОБА_8 жилому приміщенні ОСОБА_5 стверджувала у суді першої інстанції і підтвердила цю згоду в суді апеляційної інстанції.

Отже, висновок суду про те, що ОСОБА_8 вселив у займане ним житло члена його сімї з дозволу власника житлового приміщення відповідає матеріалам справи і чинному законодавству.

Згідно ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, знявшись з реєстрації за попереднім місцем проживання.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 18.04.08 року знята з реєстрації за попереднім місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1«б» кв.66 у м. Львові і на даний час місце її проживання не зареєстровано, хоч фактично вона проживає у спірній квартирі.

За таких обставин, враховуючи правомірність проживання у спірному житлі, реєстрація ОСОБА_7 є її обовязком, а відсутність реєстрації унеможливлює реалізацію низки конституційних прав громадянина України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про порушення реєстрацією ОСОБА_7 її прав власника житла не відповідає чинному законодавству, оскільки реєстрація факту місця проживання ОСОБА_7 не породжує у неї майнових прав щодо житла, яке є власністю інших осіб.

Так як суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, то рішення слід залишити без змін, а скаргу відхилити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: