Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Волкобоєвій О.А.

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, ?

встановив:

Позивачка 20 травня 2009 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом, в якому вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 серпня 1999 року по 26 грудня 2004 року.

Від спільного подружнього життя з відповідачем мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивачка намагалась зберегти родину, в звязку з чим перебували в фактичних шлюбних відносинах з травня 2006 року до листопад 2008 року. В середині листопада 2008 року сторони припинили шлюбні відносини та вести спільне господарство. З часу розірвання шлюбних відносин відповідач сплачує аліменти нерегулярно, кожного разу різну суму, це носить не обовязковий характер. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, має додатковий заробіток до офіційного, наведене підтверджується тим фактом, що відповідач виплачує кредит за автомобіль та кредит по банківській карті в банку «Агро-Банк». Тому позивачка звернулась до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до повноліття дітей.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та провила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В подальші судові засідання відповідач не зявлявся. Причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відділом реєстрації актів цивільного стану Кобелянського районного управління юстиції Полтавської області , актовий запис 05 від 21 серпня 1999 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2004 року (а.с. 7).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), яка проживає з позивачкою (а.с. 6) і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає.

Між відповідачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» 17 вересня 20007 року укладено договір про надання споживчого кредиту транспортного засобу № 0 в сумі 8373,00 доларів США, сума кредиту дорівнює еквіваленту 42283,65 грн. (а.с. 13-27).

Згідно даних Ват «Хоум кредит Банк" вих.. 05/7991 від 09 жовтня 2009 року, на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрито Картковий (кредитний) рахунок № 0669(980) (а.с. 37, 38).

Згідно відповіді на запит за вих. № 133-1219749 від 07 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» повідомляє, що на імя ОСОБА_2 відкриті наступні банківські рахунки (поточні) № 8801 (грн.), № 8800 (дол. США) Рух грошових коштів за період з 01 січня 2009 року по теперішній час відсутні (а.с.35).

Відповідно до даних АКІБ «УкрСиббанк», вих. № 21-42-1016 від 09 грудня 2009 року, станом на 08 грудня 2009 року сума сплаченого кредиту по договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 19 вересня 2007 року складає 3640,00 дол. США, сума сплачених процентів складає 1757,20 дол. США (а.с. 44).

Як зазначено в ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його заробітку на утримання малолітньої дочки в судовому порядку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини, тому що відповідач, будучи батьком дитини зобов'язаний їх матеріально утримувати.

Через те, що позивачка в силу статті 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнена від сплати судового збору, то в силу статті 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182 п.2, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 215, 367 ЦПК України, суд, ?

Вирішив:

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 20 травня 2009 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень (Одержувач: Банк УДК в Ленінському районі м. Дніпропетровська, Код , р/р 0009, МФО 805012, Банк ГУДКУ в Дніпропетровській області, призначення платежу: інформаційно-технічне забезпечення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 02 березня 2010 року.

Повністю рішення складено 05 березня 2010 року.

Суддя В. С. Шавула