Апеляційний суд Житомирської області
04 серпня 2010 року колегія судців судової палати у цивільних справах Чпел3цінного суду Житомирської області
го ?е ючого - судді: Олексієнка М.М., суддів: Кашапової Л.М., Снітка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Луганському районі на постанову Лугинського районного суду від 13 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в Луганському районі (надалі - УПФ) про визнання дій неправомірними та стягнення компенсації, передбаченої ст.39 Законом України "Про ст2 . та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Закон №796-12),
Постановою Лугинського районного суду від 13.04.2010 року позов задоволено ча Визнано неправомірними дії УПФ по нарахуванню позивачу доплати до пенсії.
І зобов»язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії в розмірах, передбачених ч.І ст.39 Закону №796-12. В решті у позові відмовлено.
В апеляційній скарзі представник УПФ просить постанову районного суду сі іти. Вказує на те, що пенсійний фонд не є належним відповідачем у справі, оскільки ї =ен $ання витрат, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок г 'льської катастрофи, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, а не зго фонду. При призначенні і виплаті пенсії ПФУ керувався Законом України „Про агальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Нарахування і виплата пенсії в частині передбаченої ст.39 Закону №796-12 проводилась за правилами постанови Кабінету N н трів України №836 від 26.07.1996 року. При ухваленні постанови суд, в порушення ст.бб САС України, не зазначив законних мотивів, з яких виходив при прийнятті рішення та яу" саме норми діючого законодавства були порушені ПФУ. Не враховано судом і поле ння ст.28 згаданого закону щодо визначення мінімального розміру пенсії.
З'ясувавши обставини справи за правилами ст.304-1 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно матеріалів справи, зокрема копій посвідчень, довідок УПФ, судом вірно встановлено, що позивач, будучи постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та пенсіонером, продовжує проживати на території радіоактивного забруднення, тому має
Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру підвищення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягають саме Закон №786-12, а не постанова КМУ №836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав, тому доводи представника відповідача про необхідність визначення доплат за правилами постанови є безпідставні. Стаття 62 згаданого Закону, на яку посилається відповідач, лише надає Кабінету Міністрів України право роз'яснення порядку застосування цього Закону.
Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2 (з відповідними зм;чами), управі ння Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсій та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Тому, у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсії належним відповідачем повинно виступати Управління пенсійного фонду, а не управління праці та соціального захисту населення.
Будь-яких порушень процесуального законодавства, які б давали підстави до зміни чи скасування судового рішення, колегія судців не вбачає.
За даних обставин, постанова суду є обґрунтованою, відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, тому підстав до її скасування немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст.303, 304-1, п.1 ч.І ст.307, ст. ст.308, 315, 324 ЦПК України, колегія суд; в,
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі відхилити, а постанову Луганського районного суду від 13 квітня 2010 року - залишити без змін.
Ухвала є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту проголошення.