№ 6-59/10
УХВАЛА

23 липня 2010 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши подання Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції про обмеження виїзду за межі України ,-

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2010 року до суду надійшло подання про обмеження виїзду за межі України від Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції, посилаючись на те, що на виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-2930 виданий 09.11.2009р. Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з Саркар ОСОБА_1, 01.11.1970р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ПроКредитБанк» загальної суми боргу у розмірі 1 173 221,71грн.

30.03.2010р. державним виконавцем відповідно до вимог ст.ст. 18.24 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржником борг не сплачено.

Керуючись п.2. п.8, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду та виїзду в Україну" від 21.01.1994р. № 3857-ХП не виконання рішення суду є підставою для заборони виїзду з України. Встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках діють неврегульовані аліменти, договірні чи невиконанні зобов'язання до виконання або розв'язання спору за погодженням сторін у передбаченому Законом випадку, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо він ухиляється від зобов'язань покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання у таких випадках здійснюється судом та іншими уповноваженими органами.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме невиконання Саркар ОСОБА_1, 01.11.1970р.н. (паспорт DIPU KUMAR SARKAR виданий 04.05.2008р. м.Читагонг народної республіки Бангладеш/ зобов'язань покладених судом, є підставою для обмеження виїзду його за межі України. Суд. дослідивши доводи, викладені в поданні приходить до наступного. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду.

Отже. направлення подання державного виконавця до суду про обмеження особи (боржника по виконавчому провадженню) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, не відповідає вимогам Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України.

Крім того посилання державного виконавця щодо тимчасового обмеження виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за поданням Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя В.Г.Пашнєв