АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: відшкодування шкоди інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» серпня 2010 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Маміної О.В.,

Суддів: Бурлака І.В., Цвірюка В.О.,

при секретарі: Єщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що 09.09.1996 року близько 05.35 у його дворі за адресою : смт. Високий, вул. Репіна, 70, відповідач спричинив йому тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відносно відповідача порушено кримінальну справу у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 102 КК України в редакції 1963 року. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 05.10.2006 року кримінальну справу закрито, відповідача звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності. В результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 отримав захворювання, потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування. У звязку з чим просив суд стягнути з відповідача на свою користь 59002,75 грн. майнової шкоди та 300000,00 грн. моральної шкоди; щомісячну виплату на ліки на суму 900,00 грн., щомісячну виплату на вітамінізоване харчування на суму 800,00 грн. із розрахунку 26,67х30, а також, стягнути з відповідача щомісячну виплату на санаторно-курортне лікування на суму 7152,00 грн. в санаторії «Роща» Харківського району Харківської області та судові витрати.

Відповідач позов не визнав, просив суд в позові відмовити, посилався на те, що не встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. Вважав, що позивач не надав доказів, а матеріали кримінальної справи містять протиріччя щодо цього.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2010 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_3 51,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги. ОСОБА_2 просив рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому посилалася на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на порушення норм матеріального і процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на експертизу № 252 від 08.12.1998 року.

ОСОБА_3 просив рішення суду скасувати. При цьому посилався на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 09 вересня 1996 року відповідачем позивачу спричинені тілесні ушкодження. Відносно відповідача порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст.. 102 КК України, яку у 2006 році з нереабілітуючих підстав, проти яких не заперечував відповідач, закрито у звязку із закінченням строків давності та відповідача звільнено від кримінальної відповідальності.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що діями ОСОБА_3 йому завдана майнова шкода, судовою колегією не приймаються, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження заподіяної ОСОБА_2 майнової шкоди.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 відповідно до ст.. 60 ЦПК України їх не надав.

Посилання ОСОБА_2 на те, що розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає ступеню тяжкості спричинених йому тілесних ушкоджень, судовою колегією також не приймаються, оскільки дві експертизи від 08.12.1998 року та 19.07.2001 року, які проведені за матеріалами справи під час досудового та судового слідства, підтвердили факт спричинення ОСОБА_2 ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, проте не усунули розбіжності у визначенні ступеня їх тяжкості.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надав доказів спричинення йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Доводи ОСОБА_3 стосовно того, що він діяв у стані необхідної оборони, тому ОСОБА_2 не має права взагалі не відшкодування будь-якої шкоди, судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2, а не ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження, якими ОСОБА_2 завдано фізичної болі та страждань.

Оскільки порушено право ОСОБА_2, відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст. 23 ЦК України він має право на відшкодування моральної шкоди.

Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,00 грн., судова колегія вважає, що суму, виходячи з вимог розумності та справедливості, визначено судом першої інстанції обґрунтовано, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань ОСОБА_2, ступеня вини ОСОБА_3, який завдав ОСОБА_2 моральної шкоди.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2010 року залишити без змін

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: