Справа № 22ц-5787 /2010р. Головуючий у 1 інст. Журибіда Б.М.
Категорія 37 Доповідач: Мусіна Т.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Павлишина О.Ф.

Суддів: Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.

При секретарі: Глинському О.Л.

З участю ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Буського районного суду Львівської області від 03 червня 2010 року

в с т а н о в и л а:

В грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 03 вересня 2000 р. помер його батько ОСОБА_7, який був чоловіком відповідачки ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Після смерті батька відкрилась спадщина на ? ч. житлового будинку № 86 по вул. 50 - річчя Воззєднання в с. Полоничі Буського району, який був спільною власністю батьків, грошові вклади та майновий пай в ПП „ОСОБА_8 - Прогрес. Він оформив своє право на спадщину в частині грошового вкладу та майнового паю, на будинок не міг оформити через відсутність права власності на нього, проте за домовленістю з іншими спадкоємцями, які відмовились від своїх часток в його користь, вступив в управління будинком, провів ремонт.

Оскільки відповідачі почали заперечувати його право, просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право на спадщину за законом на ? ч. спірного житлового будинку.

В січні 2010 року ОСОБА_2 предявила зустрічний позов, до ОСОБА_1 про визнання її єдиним спадкоємцем усього майна після смерті її чоловіка ОСОБА_7, визнання за нею права власності на увесь житловий будинок з господарськими будівлями по вул. 50 - річчя Воззєднання в с. Полоничі Буського району, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 березня 2008 року на ім.я ОСОБА_1.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовувала тим, що спірний будинок є спільною сумісністю власністю подружжя, спадщина відкрилась лише на ? частину, інші спадкоємці, окрім неї, спадщини не прийняли.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 03 червня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та визнано за ним право власності на ? ч. ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями №86 по вул. 50 - річчя Воззєднання в с. Полоничі Буського району.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково та визнано за нею право власності на ? ідеальні частки вказаного будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 та задоволення її зустрічного позову в повному обємі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_9 та підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, які погоджуються з апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково та визнавши за ним право на ? ч. будинку в порядку спадкування, суд виходив з того, що він прийняв спадщину відповідно до вимог ЦК 1963р., свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_1 видано правомірно, а допущені недоліки сільрадою в оформлені заяв про відмову від спадщини інших спадкоємців на законність свідоцтва не впливають.

Проте, такого висновку суд дійшов внаслідок порушення норм матеріального права, висновки суду в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на ? ч. спірного будинку суперечать мотивувальній частині рішення.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_7 помер 03 вересня 2000 року, тому прийняття спадщини після його смерті регулюється нормами ст. 549 ЦК 1963р., чинного на час відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_7 залишилось пять спадкоємців: його дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_1 доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, предметом спадщини є ? ч. житлового будинку з господарськими будівлями №86 по вул. 50 - річчя Воззєднання в с. Полоничі Буського району Львівської області, грошові вклади з процентами на рахунках у філії Буського відділення № НОМЕР_1 „Державний ощадний банк України та майновий пай в розмірі 5097 грн. у пайовому фонді майна ПП „ОСОБА_8 - Прогрес.

Спадкодавець не залишив заповіту, тому спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до положень ст.ст. 548, 549 ЦК 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Колегією суддів встановлено, що протягом 6 - ти місяців з дня відкриття спадщини жодний із спадкоємців не звертався в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини і цей факт ними визнається.

Колегією суддів встановлено, що на день відкриття спадщини у будинку № 86 по вул. 50 - річчя Воззєднання в с. Полоничі Буського району, ? ідеальна частина якого є предметом спадщини, була зареєстрована у встановленому законом порядку та фактично проживала лише дружина спадкодавця - ОСОБА_2, що підтверджується штампом у її паспорті ( а.с. 18), довідкою Задвірянської сільської ради та записами у будинковій книзі ( а.с. 23, 24), тому вона рахується такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ст. 549 ЦК 1963р.

Колегією суддів встановлено і визнається самим позивачем ОСОБА_1, як у суді першої, так і апеляційної інстанції, що він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не вчинив жодних дій, які б свідчили, що він вступив в управління або володіння спадковим майном: у спірному будинку не проживав, жодних дій спрямованих на утримання спадкового майна або володіння спадковим майном не вчиняв.

Висновок суду про те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом поховання батька, спорудження памятника не узгоджуються з вимогами ст. 549 ЦК 1963 р., оскільки дії повинні стосуватись саме спадкового майна, до якого вищезазначене не відноситься, тому відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК ці пояснення позивача не є доказом, оскільки не стосуються предмету доказування.

Висновок суду про те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом часткового ремонту спадкового будинку ґрунтується на голослівних поясненнях ї не підтверджений належними доказами про те, що такі дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні апеляційного суду 07 грудня 2010 року позивач ОСОБА_1 визнав той факт, що частковий ремонт будинку полягав в заміні деревяних вікон на пластикові та проводився у 2008 році, тобто через вісім років після прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК ця обставина визнана позивачем не підлягає доказуванню, тому спростовує висновок суду про прийняття спадщини позивачем шляхом ремонту будинку.

Не можна погодитись з висновком суду про те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом часткового оформлення прав на неї, про що одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна від 06.03.2008 року.

Колегією суддів встановлено, що підставою для видачі позивачу нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2008 року було наявність у ОСОБА_1 ощадних книжок спадкодавця та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ОСОБА_7 від 01 лютого 2008 року, які він предявив нотаріусу в лютому 2008 року, а також заяви від інших спадкоємців від 21.02.2008 року із завіреними сільрадою підписами про відмову від спадщини.

Між тим, позивач ОСОБА_1 у суді першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду визнав той факт, що до 2008 р. ощадними книжками спадкодавця володіла його мати ОСОБА_2, що свідчить про те, що він в межах шестимісячного строку не вчинив дій по володінню майном спадкодавця.

Інші спадкоємці - доньки спадкодавця підтвердили, що мати передала ощадні книжки на імя батька позивачу у 2008 році з метою вирішення ним питання про можливість одержання з вкладів 1000 грн. по відповідній постанові Кабінету Міністрів України, а не для оформлення спадщини на його імя.

Оскільки висновки суду в частині обґрунтування прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті батька у 2000 році не відповідають фактичним обставинам справи, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими недоведені, допущено порушення норм матеріального права - ст. 549 ЦК 1963 року, рішення суду про визнання за позивачем ОСОБА_1 права на спадщину за законом на ? ч. будинку підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову йому у позові.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 березня 2008 року яким ОСОБА_1 визнаний спадкоємцем всього майна ОСОБА_7 ( а.с. 8), виданого державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, суд у рішенні зазначив, що не виявив суттєвих порушень у його видачі, які б тягнули за собою скасування вказаного свідоцтва.

Між тим, такі висновки суду не узгоджуються з матеріалами цивільної та спадкової справи та суперечать вимогам закону.

Матеріалами цих справ та усними поясненнями державного нотаріуса в судовому засіданні підтверджується, що підставою для видачі зазначеного свідоцтва від 6 березня 2008 року були заяви про відмову від спадщини від 21.08.2008 року від імені ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідно до ст. 553 ЦК 1963 р. відмова від спадщини на користь інших закликаних до спадкування спадкоємців допускається лише протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після закінчення цього строку не може бути збільшена частка у спадщині з тих підстав, що хто - небудь з спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших осіб. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, вправі передати право на все або на частину одержаного за спадщиною майна іншому спадкоємцеві на підставі загально - цивільних угод - договорів купівлі - продажу, дарування міни.

З врахуванням того, що наявні у спадковій справі заяви спадкоємців про відмову від спадщини, а дружина спадкодавця навіть від своєї подружньої частки у спільному майні, подані через сім з половиною років після відкриття спадщини та не особисто, як передбачено п. 207 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, колегія суддів вважає, що правові підстави для видачі нотаріусом свідоцтва від 06 березня 2008 року були відсутні.

Висновки суду про відповідність дій нотаріуса ст.ст. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року не заслуговують на увагу, оскільки суперечать змісту цих статей та обставинам справи, так як на час вступу в дію ЦК 2003 р. спадщина після смерті ОСОБА_7 вже була прийнята його дружиною ОСОБА_2 ще у 2000 році і правовідносини по прийняттю спадщини закінчились у 2000 році в межах дії ЦК 1963р.

Мотивувальна частина рішення суду містить суперечливі висновки щодо законності свідоцтва від 06 березня 2008 року.

Зокрема, прийшовши до висновку, що спадщину прийняли дві особи - ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_2, та їх право в рівних частках на все спадкове майно, суд одночасно визнав законним свідоцтво про право на спадщину за законом всього спадкового майна лише за позивачем ОСОБА_1

З врахуванням наведеного рішення суду про відмову в зустрічному позові ОСОБА_2 в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 березня 2008 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Не можна погодитись з висновком суду про визнання за позивачкою по зустрічному позову ОСОБА_2 права власності на ? ч. спірного будинку з таких підстав.

Предметом спору у даній справі є право на спадщину, яка у будинку з господарськими будівлями, що був спільною сумісною власністю подружжя, відкрилась на ? ідеальну частину.

Право ОСОБА_2 на ? цього будинку як подружню частку ніким із спадкоємців не оспорюється, тому ОСОБА_2 може оформити своє право на подружню частку в майні у передбачену законом порядку, а не в межах розгляду спору про спадщину.

Правильно прийшовши до такого висновку в мотивувальній частині рішення, суд, усупереч такому висновку, в резолютивній частині рішення визнав за ОСОБА_2 право власності на ? ідеальні частини будинку, які включають як ? спадкову частину, так і ? частину як подружню частку, тому рішення у цій частині також підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

У звязку із частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 88 ЦПК України в її користь підлягають стягненню із ОСОБА_1 понесені судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції: 400 грн. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 2,4 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 03 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку № 86 по вул. 50 - річчя Воззєднання в с. Полоничі Буського району Львівської області після смерті ОСОБА_7 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинку з господарськими будівлями № 86 по вул. 50 - річчя Воззєднання в с. Полоничі Буського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 березня 2008 року на імя ОСОБА_1, видане державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрована в реєстрі за №971.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 400 грн. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 220 - ти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий ________________Павлишин О.Ф.

Судді: _________________Мусіна Т.Г.

_________________Штефаніца Ю.Г.