Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-3361/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія - цивільна Доповідач КВАЧ М.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: КВАЧА М.О.

суддів: ЛИТВИНЕНКО І.В., ЗІНЧЕНКО С.П.

при секретарі: МАРЧЕНКО О.О.

За участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ніжинському районі Чернігівської області на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 16 червня 2010 року ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ніжинському районі Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ніжинському районі Чернігівської області просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 16 червня 2010 року, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, визнано неправомірними дії відповідача щодо непроведения перерахунку пенсії позивачу відповідно до ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язано Управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно до ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за заподіяну шкоду здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2007 року по 30.04.2010 року з урахуванням отриманих ним сум і продовжувати в подальшому здійснювати виплату пенсії за віком та додаткової пенсії відповідно до вимог вказаного закону.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскільки невірно інтерпретовано положення нормативно-правових актів, що діють в сфері соціального захисту та пенсійного забезпечення.

Апелянт вказує, що судом не взято до уваги те, що мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 3 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначається на рівні прожиткового мінімуму лише для пенсій, призначених відповідно до Закону, а позивачеві була призначена пенсія відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому на думку апелянта, застосування до спірних правовідносин норм Закону, який на них не поширюється, свідчить про незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Крім того, судом не взято до уваги, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється лише за рахунок державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

Управління Пенсійного фонду у Ніжинському районі вказує на необґрунтованість визначення судом періоду розрахунку доплат за вищевказаним спеціальним законом з 01.01.2007 року по 30.04.2010 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ніжинському районі, як інвалід III групи захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8,9).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач повинен був діяти у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснити перерахунок та виплату пенсій згідно до вказаного Закону, тому порушені права позивача підлягають захисту.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 Закону передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком, а ст.50 Закону встановлено, що особам, віднесеним до категорії і інвалідам III групи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет на відповідний рік.

З урахуванням наведеного, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі про Державний бюджет на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Також апеляційний суд враховує, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" не перешкоджає застосуванню мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших, пов язаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого розрахунку мінімального розміру пенсії за віком, ніж передбачений в ч. і даної норми закону.

Посилання апелянта на відсутність фінансування витрат за даним позовом не можуть бути взятими до уваги, оскільки предметом даного спору не є питання фінансування таких видатків.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що судом було необґрунтовано визначено період проведення доплати пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2007 року по 30.07.2010 року, не можуть бути взятими до уваги, з огляду на положення ч. 2 ст. 46 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням заявлених ОСОБА_2 позовних вимог в цій частині.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, а постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ніжинському районі Чернігівської області відхилити, а постанову Ніжинського міськрайонного суду від 25 березня 2010 року - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: