Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі ГаленкоА.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача Мерцалової Н.В.,

за участю представника відповідача Селіванова О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про визнання розпорядження №134 від 26.01.2010 року «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії» незаконним та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати незаконним та скасувати розпорядження №134 від 26.01.2010 року «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії», накладене відносно неї Відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля» та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути суму 5000 грн.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з 1994 року вона знаходилася у трудових правовідносинах із Відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля», працювала на шахті «Західно-Донбаській» оператором завантаження. 26 січня 2010 року відносно неї було винесено розпорядження №134 «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії», згідно якого, вона 01 грудня 2009 року у першу зміну завантажила 7 вагонів вугілля та не записала їх у журнал звіту залізничних вагонів, через що була допущена помилка у звіті по відвантаженню диспетчеру, що є порушенням п.10 «Інструкції по охороні праці оператора управління дільниці «Техкомплекс», п.п.2.1; 2.2 ПВТР, ст.139 КЗпПУ, у зв`язку з чим, їй була оголошена догана. Вважає зазначене розпорядження №134 від 26.01.2010 року незаконним, оскільки з її сторони протиправної поведінки або порушення трудових обов`язків не було, отримавши наряд вона працювала чесно та сумлінно, виконувала дисципліну праці, крім того, до її обов`язків не входило підрахування та ведення обліку залізничних вагонів та ведення обліку залізничної ваготи, які вже завантажені. Вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн., тому вона вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач, її представник, кожна окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що 26 січня 2010 року Відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля» відносно позивача було винесено розпорядження №134 «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії» у зв`язку з невиконанням працівником покладених на нього трудових обов`язків. У ОСОБА_1 було відібрано письмове пояснення, згідно якого, остання власноручно зазначила, що забула зробити запис в журналі обліку залізничних вагонів про кількість завантажених вугіллям вагонів. Також, є докладні майстрів дільниці «Техкомплекс» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтверджують невиконанням ОСОБА_1 покладених на неї трудових обов`язків. Тому, на підставі зазначених документів та проведеного розслідування, адміністрація шахти прийшла до висновку, що оператор пульту управління ОСОБА_1 . неналежним чином виконала трудові обов`язки і повинна бути притягнута до дисциплінарної відповідальності. При обранні виду стягнення, адміністрація врахувала ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Тому, розпорядження №134 «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії» є законним та обґрунтованим. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана чи звільнення.

Догана є найменш суворим видом стягнення, який власник має право застосовувати за будь-яке порушення трудової дисципліни.

Строк та порядок застосування дисциплінарного стягнення визначені статтями 148, 149 КЗпП України.

Згідно ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно ст.150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому, чинним законодавством.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 1994 року знаходилася у трудових правовідносинах із Відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля», працювала на шахті «Західно-Донбаській» оператором завантаження.

Пунктом 2.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку ВАТ «Павлоградвугілля» передбачено (арк.с.60), що круг обов`язків (робіт), які виконуються кожним робітником за своєю спеціальністю, кваліфікацією і посадою, визначається Єдиним ОСОБА_4 , а також технологічними правилами, посадовою інструкцією, затвердженими в установленому порядку.

Згідно пункту 24 Типових правил внутрішнього розпорядку, трудова дисципліна - це невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Те саме зазначено і Правилах внутрішнього трудового розпорядку ВАТ Павлоградвугілля» (п.6.1).

Пунктом 6 підпунктом 11 розділу «Для оператора пульта управління» Технологічного паспорту транспортування, сортування, завантаження вугілля в залізничні вагони та завантаження породи у автотранспорт на технологічному комплексі шахти дільниці «Техкомплекс», передбачено, що «оператор пульта управління зобов`язана заповнювати журнал завантаження залізничних вагонів та перевіряти відвантаження з ОТК і гірничим диспетчером» (арк.с.61-62).

ОСОБА_1 з посадовими обов`язками, Технологічним паспортом транспортування, сортування, завантаження вугілля в залізничні вагони та завантаження породи у автотранспорт на технологічному комплексі шахти та інструкцією по охороні праці для оператора пульта управління участку «Техкомплекс» була ознайомлена під розпис (арк.с.63, 65 зворот).

Встановлено, що 01 грудня 2010 року ОСОБА_1 отримала наряд на завантаження вугілля. Проте, позивач, неналежним чином виконуючи покладені на неї трудові обов`язки, не зробила відмітку в журналі обліку залізничних вагонів про кількість завантажених вугіллям вагонів, що передбачено технологічними правилами, а саме пунктом 6 підпунктом 11 розділу «Для оператора пульта управління» Технологічного паспорту транспортування, сортування, завантаження вугілля в залізничні вагони та завантаження породи у автотранспорт на технологічному комплексі шахти дільниці «Техкомплекс», згідно якого «оператор пульта управління зобов`язана заповнювати журнал завантаження залізничних вагонів та перевіряти відгрузку з ОТК і гірничим диспетчером» (арк.с.61-62).

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. На виконання зазначеного, ОСОБА_1 власноручно були надані письмові пояснення, згідно яких остання зазначила, що 01 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи в 1-шу зміну при завантаженні залізничних вагонів вона забула записати завантажені вагони до журналу обліку залізничних вагонів (арк.с.57).

Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що вона працює на шахті «Західно-Донбаській» ВАТ «Павлоградвугілля» майстром, знає ОСОБА_1 , оскільки вона також працювала у них, у неї були порушення по посадовій інструкції, вона не здала іспити та була звільнена з посади. 01 грудня 2009 року, коли вони прийшли на роботу, при звірці журналу було з`ясовано, що не було записано сім вагонів. Коли все перевірили, знайшли, і з`ясували, що помилка була допущена оператором першої зміни ОСОБА_1 Про наявність на дільниці «Техкомплекс» двох журналів, їй нічого йе відомо, оскільки існує один журнал.

Свідок ОСОБА_6 допитана в судовому засіданні показала, що вона працює майстром на шахті «Західно-Донбаській» ВАТ «Павлоградвугілля», позивач була її підлеглою, останнім часом у неї було порушення трудових обов`язків, яке виразилось у порушенні посадової інструкції по завантаженню вагонів і записів до журналу реєстрації відвантажених вагонів, який на дільниці «Техкомплекс» існує в одному екземплярі. Іншого журналу немає.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами.

Такі самі письмові пояснення були зроблені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 01 грудня 2009 року безпосередньо після виявлення вчиненого порушення (арк.с.58,59).

Що стосується допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , яка є рідною донькою позивача, то суд, критично відноситься до таких свідчень, оскільки вказаний свідок має свою заінтересованість в результаті розгляду справи, її свідчення ставлять під сумнів достовірність і правдивість фактів, які були нею повідомлені в судовому засіданні.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Порушення трудової дисципліни визначається в п.24 Типових правил як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

На підставі вищезазначених документів, проведеного розслідування, адміністрація шахти прийшла до висновку, що оператор пульту управління ОСОБА_1 . неналежним чином виконала трудові обов`язки і повинна бути притягнута до дисциплінарної відповідальності.

При обранні виду стягнення, відповідно до вимог ч.3 ст.149 КЗпП України, адміністрація врахувала ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як вбачається із копії розпорядження Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» №134 від 26.01.2010 року, оператору дільниці «Техкомплекс» ОСОБА_1 оголошена догана «за невиконання трудових обов`язків, які виразилися в невірному обліку завантаження залізничних вагонів, завантажених вугіллям, що є порушенням п.Ю «Інструкції по охороні праці оператора управління дільниці «Техкомплекс», п.п.2.1; 2.2 ПВТР, ст.139 КЗпПУ» (арк.с.66).

Від ознайомлення з розпорядженням №134 від 26.01.2010 року «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії», ОСОБА_1 , в присутності ОСОБА_8 (начальника дільниці), ОСОБА_9 (механіка дільниці), ОСОБА_10 (в.о. майстра), ОСОБА_11 (оператора) - відмовилась (арк.с.66 зворот).

Як вбачається з розпорядження №1-34 від 26.01.2010 року, останнє містить посилання на пункти 2.1, 2.2 ПВТР ВАТ «Павлогрдвугілля», якими передбачено, що працівник повинен «своєчасно і ретельно виконувати роботу по нарядам і завданням», «працювати чесно та добросовісно, додержуватися дисципліни праці, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації...».

В розпорядженні є також посилання на статтю 139 КЗпП України, згідно якої, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Судом був перевірений, передбачений ст.148 КЗпП України, строк для, застосування дисциплінарного стягнення та з`ясовано, що він пропущений не був, дисциплінарне стягнення було накладене не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, оскільки адміністрацією шахти проводилось ще службове розслідування.

Враховуючи, що в розпорядженні №134 від 26.01.2010 року про оголошення догани зазначено, в чому саме конкретно виявилися порушення позивачем трудової`дисципліни, які стали приводом до накладення дисциплінарного стягнення, розпорядження видано з посиланням на конкретні обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що стали підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання вказаного розпорядження законним.

В силу ст.10 ЦПК України, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарних проступків. Отже, відповідач, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини вини як одної з ознак порушення трудової дисципліни позивачем, що є цілком необхідною умовою для притягнення працівника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Напроти, позивач та її представник, в порушення вимог ст.ст.57-59 ЦПК України, не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності виконання позивачем своїх трудових обов`язків, не порушення нею трудової дисципліни, добросовісного, своєчасного і точного виконання розпоряджень адміністрації.

Посилання позивача та її представника на відсутність вини ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, є незаконними і необгрунтованими.

Інші посилання позивача, її представника щодо наявності двох журналів, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилаються останні, не ґрунтуються на законі.

Що стосується позовних вимог позивачки щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 грн., то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, власник або уповноважений їм орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 23 ЦК України визначено поняття моральної шкоди, в чому вона полягає, порядок визначення та стягнення.

Крім того, в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» є роз`яснення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди без вини, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Оскільки, вимоги позивача про визнання розпорядження №134 від 26.01.2010 року «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії» незаконним не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, то вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 5000 грн., задоволенню не підлягає.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 147, 148, 149, 150 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 (зі змінами, внесеними згідно постанов №4 від 01.04.1994 року, Ха18 від 26.10.1995 року та №15 від 25.05.1998 року) «Про практику розгляду судами трудових спорів», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 (зі змінами, внесеними згідно постанови №5 від 25.05.2001 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,-ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про визнання розпорядження №134 від 26.01.2010 року «Про дисциплінарне стягнення та позбавлення премії» незаконним та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачи апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В. Тока