Справа № 2-3933/10
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

при секретарі Тичковській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 03.10.2003 року між нею та відповідачем у справі ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 380.

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач стверджувала, що 15.09.2010 року шлюб між ними розірвано.

Зі слів позивача, на даний час її син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає.

ОСОБА_1 зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан ОСОБА_2 дозволяють йому утримувати свого малолітнього сина.

Інших дітей ОСОБА_2 не має, аліменти не сплачує.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30 % з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У процесі розгляду справи позивач уточнила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просила його задоволити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2003 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем у справі ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 246.

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.4)..

На даний час малолітній ОСОБА_3 мешкає з матірю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан ОСОБА_2 дозволяють йому утримувати свого малолітнього сина.

Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задоволити, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судові витрати, що складається з судового збору у сумі 51 (пятдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль копійок) копійок, в дохід держави.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, що складається з судового збору у сумі 51 (пятдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль копійок) копійок, в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти з дня проголошення рішення суду.

Суддя Волчко А.Я.