ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-1101/10
провадження № Б/н 1460
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

при секретарі Жиленко Ю.Г.

за участю позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання , -

встановив :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини. З 09.06.1990 року позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, від якого 18.03.1991 року народився син ОСОБА_5 . З 29.12.1992 року шлюб розірвано. Син ОСОБА_5 проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, він навчається в Київському міському педагогічному університеті ім. Грінченка на другому курсі денної форми навчання та отримує стипендію 630 грн.

Навчання сина вимагає значних витрат, доходів позивачки не вистачає, оскільки її дохід складає 583 грн. , на її утриманні ще двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу, тому син потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки отримує заробітну плату, має сина від другого шлюбу, але інших аліментів не сплачує. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5 на період його навчання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, оскільки повнолітній син ОСОБА_5, що навчається в університеті, потребує матеріальної допомоги. Доходів позивачки не вистачає на утримання трьох дітей, вона також навчається в університеті на денній формі навчання, і її дохід складається лише з стипендії.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Пояснив, що в 2006 році померла його друга дружина ОСОБА_6 На утриманні відповідача залишився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хворіє на психічне захворювання та є інвалідом з дитинства, потребує постійного стороннього нагляду. За період хвороби дружини з 2000 року всі доходи сімї витрачались на її лікування, тому він не мав можливості сплачувати аліменти позивачці. Внаслідок цього утворилась заборгованість, яку державний виконавець визначив у сумі 26939 грн. За його позовом рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.04.2010 року він був звільнений від сплати заборгованості на суму 12618 грн. 26 коп. Тому найближчим часом йому доведеться сплачувати позивачці решту заборгованості. В 2008 році він уклав шлюб з іншою жінкою, яка теж має дитину, на даний період часу його дружина вагітна . Він працює водієм у поліклініці, щоб мати змогу лікувати хворого сина, отримує заробітну плату близько 1400 грн., яких не вистачає на елементарні потреби та утримання його сімї .

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі - позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.06.1990 року . 29.12.1992 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.12.1992 року ( а.с.5). Після розірвання шлюбу позивачці було присвоєне дошлюбне прізвище «Давидова».

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 27.02.1992 року відділом ЗАГС Харківського РВК м. Києва (а.с. 32).

В подальшому з ініціативи позивачки дитині двічі було змінено прізвище. Так, розпорядженням Представника Президента України № 162 від 02.04.1993 року було дозволено змінити прізвище неповнолітньому ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає спільно з матірю ОСОБА_9, на прізвище матері «Давидова» ( а.с. 54). У зв'язку з чим 10.06.1993 року видано повторне свідоцтво про народження (а.с. 5).

У звязку з реєстрацією шлюбу зі ОСОБА_10 06.05.1995 року позивачка змінила прізвище на «Шматова» ( а.с. 55). За згодою Органу опіки та піклування Харківської районної в м. Києві державної адміністрації сину сторін ОСОБА_8 також було змінено прізвище на «Шматов», про що 22.01.1999 року видано повторне свідоцтво про народження.

Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві , шлюб позивачки ОСОБА_2 з ОСОБА_10 розірвано 24.02.2005 року ( а.с. 55).

На даний період часу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є відповідач ОСОБА_3, є студентом державної форми навчання 2 курсу Київського міського педагогічного університету ім. Б.Д. Грінченка . Навчається за спеціальністю «початкова освіта», строк навчання з 01.09.2008 року по 30.06.2012 року, форма навчання денна ( а.с. 12).

Як вбачається з довідки форми № 3 від 21.04.2010 року, виданої ЖЕД № 205 КП УЖГ Дарницького району м. Києва, позивачка ОСОБА_2 мешкає з сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та двома синами від другого шлюбу - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 57) у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1.

З пояснень позивачки встановлено, що після народження сина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5, вона не працювала, оскільки дитина постійно хворіла і дитячий садок не відвідувала, тому позивачка до виповнення сину 6 років доглядала за ним.

З вересня 2008 року по даний час позивачка ОСОБА_2 є студенткою Київського міського педагогічного університету ім. Б.Д. Грінченка, держзамовлення , денної форми навчання, отримує стипендію в розмірі 583 грн. щомісячно ( довідки університету від

16.12.2008року та від 03.11.2009 року - а.с. 6,11). З пояснень позивачки встановлено, що син ОСОБА_11 отримує стипендію в розмірі 630 грн.

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_2 , виданої ДПІ у Дарницькому районі м. Києва 06.11.2009 року, на даний період часу позивачка ніде не працює, єдиним джерелом доходу є стипендія ( а.с. 22).

Згідно з довідкою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 07.10.2009 року , на утримання дітей від другого шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_11 позивачка у період з 01.04.2009 року по 01.10.2009 року не отримувала аліментів , які повинен їй сплачувати ОСОБА_10 в розмірі 1/4 частини доходу за рішенням суду від 09.03.3006 року (а.с. 53).

Відповідно до ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття , виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Заперечуючи проти задоволення позову в повному обсязі, відповідач ОСОБА_3В вказував, що в нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_5, посилаючись на наступні докази.

18.12.2006 року у віці 29 років померла дружина відповідача ОСОБА_6 , причиною смерті якої було злоякісне новоутворення підшлункової залози ( а.с. 34). Як пояснив відповідач , на цю хворобу вона хворіла з 2000 року, тому значна частина доходів сімї витрачалась на лікування дружини. За вказаний період часу у відповідача виникла заборгованість по аліментах перед позивачкою, які він повинен був сплачувати на утримання сина ОСОБА_5 за рішенням Харківського районного суду м. Києва від 24.12.1991 року. Розмір заборгованості станом на травень 2009 року був визначений державним виконавцем в сумі 26939 грн.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.04.2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментах було частково задоволено позов ОСОБА_3, звільнено його від сплати заборгованості в розмірі 12618 грн. 26 коп., в іншій частині позову відмовлено.

Від другого шлюбу відповідач має сина ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с.37) та є його єдиним годувальником після смерті дружини . Син відповідача ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства, хворий на розумову відсталість ступеню вираженої дебільності, помірно виражена соціальна дезадаптація. Дитина потребує постійного нагляду, що підтверджується медичним висновком Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 від 13.01.2010 року ( а.с. 49).

13.08.2008року відповідач ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_16 ( свідоцтво про шлюб - а.с. 35), у якої від першого шлюбу є син ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7, який проживає в сімї відповідача. Як вбачається з довідки ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 12.01.2010 року, ОСОБА_16 не отримувала аліментів на утримання сина ОСОБА_18 з 01.08.2009 року по 31.01.2010 року ( а.с. 51).

Дружина відповідача ОСОБА_16 перебуває на обліку у поліклініці № З Дарницького району м. Києва у звязку з вагітністю, яка на 22.02.2010 року складала 11-12 тижнів (а.с. 50).

З довідки про доходи № 14 від 11.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_3 працює в поліклініці № 3 Дарницького району м. Києва водієм , його середньомісячна заробітна плата складає 1767 грн., до виплати - 1449 грн. ( а.с. 48).

Отже , враховуючи , що відповідач має на своєму утриманні малолітнього сина - інваліда , який потребує постійного лікування і стороннього нагляду , та вагітну дружину , при цьому отримує невелику заробітну плату , сам відповідач є сиротою, суд приходить до висновку, що на даний період часу відповідач ОСОБА_3 не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину ОСОБА_5, який продовжує навчання.

Посилання позивачки на те, що вона має на утриманні ще двох неповнолітніх синів, не мають значення для вирішення даного спору, оскільки відповідач не є батьком цих дітей.

З урахуванням усіх вищевикладених обставин, що мають значення для правильного вирішення спору , аналізуючи надані сторонами докази, керуючись засадами справедливості та розумності , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, що продовжує навчання , є безпідставними, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 199-201 Сімейного кодексу України , керуючись ст.ст. 10, 11, 57,60, 61, 209, 213, 215, 218 ЦПК України ,суд ,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що продовжує навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України , рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :