05.08.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-4260/2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_1
Доповідач: Бауль Н.М.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня місяця 05 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Капітан I.A.

Суддів: Бауль Н.М. Цуканової І.В.

при секретарі: Перевознік В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 червня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про стягнення недоплачених сум грошової допомоги дітям війни,

встановила:

В березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач зазначав, що відповідно до Закону України від 18 листопада 2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни. Ст. 6 зазначеного вище Закону дає йому право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку він не отримує. Про порушення своїх прав довідалася вже після прийняття рішень Конституційним Судом України від 09 липня 2007 р., а тому пропустив строк на звернення до суду з поважних причин.

Просив поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, зобов'язати управління Пенсійного фонду в Генічеському районі Херсонської області (далі - Управління) нарахувати на його користь несплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 19.03.2007 р. по 19.03.2010 р. в сумі 4925,1 грн.

18 червня 2010 року Генічеський районний суд Херсонської області прийняв у зазначеній справі рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Управління нарахувати та виплатити недоплачен' сум' соціальної грошової допомоги дітям війни у розмірі 3867,30 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування * судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 червня 2010 р. та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції виходив з того, що розмір соціальної допомоги, визначеної Законом України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції 2004 р., яка підлягає нарахуванню та виплаті позивачу, виходячи з 30% з березня 2007 р. на момент розгляду справи становить 3867,30 грн., враховуючи виплачені в 2008 та 2010 роках 1326,30 грн.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має статус дитини війни (а.с. 7), а тому його пенсія повинна бути перерахована відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено, але рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. таке зупинення визнано неконституційним.

Законом України від 28.12.2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. б цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (відповідно до п.20 ст. 14 Закону України від «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначена надбавка становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.)

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, внесені підпунктом 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р., щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України про їх неконституційність, положення Конституції України щодо дії нормативно- правових актів у часі, а також положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року, які поновили свою дію у 2007 році - з 09.07.2007 р., а у 2008 році - з 22.05.2008 р.

Законами України «Про. Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася і будь-які обмеження щодо її застосування не встановлювалися.

Отже, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 18.06.2010 р. Відповідно у 2007 році у період із 01.01.2007 р. до 09.07.2007 р. та у 2008 році - з 01.01.2008 р. до 22.05.2008 р. положення законів про Державний бюджет наці періоди були чинними та підлягали виконанню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах про соціальний захист дітей війни, що носять иублічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобов'язати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Оскільки суд першої інстанції не мав правових підстав визначати конкретний розмір підвищення до пенсії, який відрізняється від установленого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» розміру, а також не врахував, що обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена вищевказаним законом, покладено саме на органи Пенсійного фонду України, у зв'язку з чим Управління має можливість відкоригувати конкретний розмір підвищення до пенсії самостійно, колеіія суддів вважає за необхідне постанову суду в частині зобов'язання Управління нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму соціальної грошової допомоги в розмірі 3867,30 грн. скасувати.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції не звернув уваги на зупинення дії вищевказаних законів України та зміни в законодавстві, що призвело до неправильного вирішення спору по суті заявлених вимог. За таких обставин постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання . бюджетних коштів управлінню Пенсійного фонду України для виконання покладених на нього обов'язків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.2 ч.І ст. 307, ст. ст. 309, 316, 317, 319 ЦП К України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 18 червня 2010 року в частині зобов'язання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму соціальної грошової допомоги дітям війни в розмірі 3867,30 грн. скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищення її на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 18.06.2010 р.

Рішення є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.