Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа № 2-1106
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі

головуючого Стамбула Н.В.

при секретарі Тавожнянській А.Ю.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2004 року по квітень 2009 року, вели спільне господарство.

В квітні 2009 року фактичні шлюбні відносини були припинені. Під час шлюбу було спільно придбане майно - земельна ділянка, площею 0,0320 га. що знаходиться за адресою: м. Херсон, острів Карантинний, цільовим призначенням якої є ведення садівництва у садівницькому товаристві «Південний» (ділянка № 8) кадастровий номер - :09:002:0009. Всю суму грошей за цю ділянку сплатив позивач самостійно та у повному обсязі 400 чотириста доларів США по курсу НБУ дві тисячі сто двадцять гривень. Просить суд визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки, як на майно, набуте ними за час спільного проживання та належить їм на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не перебувала з позивачем ні в яких інших відносинах, крім дружніх. ОСОБА_4 подарувала їй земельну ділянку, яка спочатку використовувалася відповідачем як орендована.

Третя особа - ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог не заперечувала та пояснила, що вона має повнолітнього сина, з яким знаходиться в добрих відносинах і підстав дарувати земельну ділянку ОСОБА_3 у неї не було. Якби вона вирішила подарувати земельну ділянку, то подарувала б своєму сину, а не чужій для неї людині. Це був фактично договір купівлі продажу, за який вона отримала гроші, як продавець по договору.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2004 року був укладений договір дарування, згідно якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0320 га. що знаходиться за адресою: м. Херсон, острів Карантинний, цільовим призначенням якої є ведення садівництва у садівницькому товаристві «Південний» (ділянка № 8).

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона отримала від ОСОБА_2 400 доларів США за продажу приватизованої земельної ділянки в кооперативі «Південний» Карантинний острів; гроші вона отримала від ОСОБА_2, хоча договір дарування був оформлений на його громадянську дружину ОСОБА_3

Зазначені обставини вказують на те, що фактично між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, оскільки за придбання земельної ділянки були сплачені кошти, а, відповідно до ст. 717 ЦК України, істотною умовою договору дарування є передача майна в дарунок безоплатно. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Згідно зі ст. 235 Цивільного кодексу, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що з початку 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом знаходилися на дачі; членом кооперативу був ОСОБА_2 та постійно сам особисто сплачував членські внески. Конфліктів між сторонами не було.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили у судовому засіданні, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом пяти років проживали в громадянському шлюбі як чоловік та дружина. На дачі робили ремонт, вели спільне господарство; в основному ремонт робив сам ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що спочатку дача була орендованою, пізніше (в 2004 році) ОСОБА_8 та ОСОБА_2 придбали її; гроші на придбання земельної ділянки давав ОСОБА_2 (позивач), а ОСОБА_8 (відповідач) оформляла договір дарування.

Свідок ОСОБА_9 також пояснила в судовому засіданні, що Горб протягом року сама доглядала дачу, яку орендувала у ОСОБА_4. Позивача вона побачила літом; коли ОСОБА_4 подарувала дачу, позивач там уже проживав. Підтвердила, що шлюб між Горб та ОСОБА_2 не був зареєстрований.

Пояснення зазначених свідків є підтвердженням того, що позивач та відповідач проживали однією сімєю без укладення шлюбу на протязі пяти років, тобто з 2004 року.

Пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 не можуть взяті судом до уваги як належні допустимі докази, оскільки вони не містять будь-яких фактичних обставин справи та їх свідчення ґрунтуються зі слів та розповідей відповідача.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати земельну ділянку спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, що не перебувають в шлюбі між собою, а саме - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України, ст.ст. 235,717 ЦК України, ст.ст.69,74 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_13 задовольнити.

Визнати договір дарування земельної ділянки, укладений 09 грудня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним.

Визнати державний акт від 23 травня 2005 року серія ЯБ № 116955 на право власності на земельну ділянку недійсним.

Визнати майно (земельну ділянку) спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, що не перебувають в шлюбі між собою, а саме - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної приватної власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0320га, цільовим призначенням якої є ведення садівництва у садівницькому товаристві «Південний» (ділянка № 8), м. Херсон, острів Карантинний.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : Н.В.Стамбула