ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-1562/10
провадження № Б/н 1113
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ЯщукТ.І.

при секретарі Жиленко Ю.Г.

з участю позивачки ОСОБА_2 JI.I.

представника позивачки Кривова 1.1.

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві - про визначення частки померлого у спільному сумісному майні

встановив:

Позивачка ОСОБА_9 21.09.2005 року звернулась з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування на 3/5 частини спадкового майна інших спадкоємців та виплати кожному з них грошової компенсації вартості 1/5 частки спадкового майна, посилаючись на те, що 21.03.2005 року загинув чоловік позивачки - ОСОБА_10, з яким вона перебувала в шлюбі з 01.08.1992 року. Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ( інша 1/ 2 частина квартири належить неповнолітній дочці ОСОБА_11Ю.) ; 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_2 ( інша 1/ 2 частина належить позивачці на праві спільної сумісної власності подружжя); 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1 ( інша 1/2 частина належить позивачці на праві спільної сумісної власності подружжя); 1/2 час гину корпоративних прав ТОВ «Агенція нерухомості «Перлина» та ПП «Геюрекс» ( інша 1/2 частина корпоративних прав належить позивачці на праві спільної сумісної власності подружжя).

Спадкоємцями ОСОБА_10 у першу чергу є - позивачка ОСОБА_9 як дружина, неповнолітня дочка ОСОБА_11, дочка від першого шлюбу ОСОБА_2, батько ОСОБА_7 та мати ОСОБА_8 Всі пять спадкоємців своєчасно звернулись з заявами про прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивачка та її неповнолітня дочка ОСОБА_11 були співвласниками майна разом з спадкодавцем, їх долі у майні є значними, то вони мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ в натурі їм цього майна. Частки відповідачів є незначними , спільне проживання з ними та користування майном є також неможливим, тому позивачка просила визнати за нею та неповнолітньою дочкою право власності на 3/5 частини спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_10 наступних спадкоємців : ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в рахунок виплати кожному з них грошової компенсації вартості 1/5 частки спадкового майна.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.09.2009 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2009 року по даній справі було скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги та просила визначити за померлим ОСОБА_10П 1/5 частку в спільному сумісному майні - квартирі АДРЕСА_2. Визначити за позивачкою ОСОБА_9 4/5 частки в спільному сумісному майні подружжя - квартирі АДРЕСА_3.

Поділити спадкове майно між сторонами, виділивши позивачці 1/5 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 , вартістю 120 000 грн., та 1/2 частку у праві власності на автомобіль НОМЕР_1 , вартістю 15 000 грн.

Виділити неповнолітній дочці позивачки - ОСОБА_11 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 у м . ОСОБА_1, вартістю 150 000 грн.

Компенсувати за рахунок позивачки ОСОБА_11 J1.I. відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_2 М.1. за їх частку в спадковому майні по 57 000 грн. кожному.

24.06.2010 року позивачка подала заяву від себе особисто та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_11 про залишення позову без розгляду в частині поділу спадкового майна.

Ухвалою суду від 24.06.2010 року на підставі заяви позивачки була залишена без розгляду позовна заява ОСОБА_11 Л.1. особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві - в частині позовних вимог про поділ спадкового майна шляхом визнання права власності за позивачами та сплати компенсації вартості спадкового майна відповідачам, а також щодо спадкування часток у ТОВ «Агенція нерухомості «Перлина» та ПП «Геюрекс».

Позивачка ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо визначення частки померлого ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_4, що належала подружжю на праві спільної сумісної власності . Просила визначити частку ОСОБА_10 - 1/5, а за позивачкою визначити частку - 4/5.

Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що дана квартира була придбана на підставі інвестиційного договору від 06.06.2001 року. Грошові кошти за цим договором сплачувались подружжям поступово та 20.06.2002 року квартиру було передано інвестору за актом прийому- передачі. 25.06.2002 року ОСОБА_10ГІ. було видано свідоцтво про право власності на квартиру. Однак у придбання цієї квартири були вкладені кошти, що належали позивачці особисто. А саме : грошові кошти в сумі 21100 грн. від продажу акцій, які були особистою приватною власністю, а також грошові кошти в сумі 50 000 грн., отримані позивачкою в дару нок від її батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Оскільки сума коштів , за яку було придбано квартиру, становить 113 863 грн. 36 коп., а загальна сума вкладених у придбання квартири особистих коштів ОСОБА_6 становить 71 100 грн., що становить близько 3/5 частин від вартості квартири, то вказана частка квартири повинна належати позивачці особисто. Решта 2/5 частин вартості квартири були проінвестовані за спільні кошти подружжя, тому покійному ОСОБА_10 належить 1/5 частина квартири, а позивачці - 4/5 частин квартири № 59 по вул. Драгоманова. 12 у м. Києві.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_6 та її представник Кривов 1.1, уточнені позовні вимоги підтримали, просили визначити частку ОСОБА_10 у вказаній квартирі - 1/5, а частку позивачки - 4/5.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , представники відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позов не визнали та просили в задоволенні позову відмовити, оскільки вважають позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу в його відсутності.

Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

21.03.2005 року помер ОСОБА_10 у віці 42 роки, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві 22.03.2005 року видано свідоцтво про смерть ( а.с. 5, том 1).

18.04.2005 року за заявою дружини померлого ОСОБА_6 Двадцять другою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу .

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи ( а.с. 104-142 , том 1), спадкоємцями померлого ОСОБА_10 у першу чергу є :

-дружина ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого 01.08.1992 року ( а.с. 105, том 1);

-донька ОСОБА_10 та ОСОБА_6 - неповнолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження - а.с. 105, зв.);

-донька ОСОБА_10 - відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження - а.с. 115, том 1),

-мати ОСОБА_8 . батько ОСОБА_7 ( а.с. 1 15, зв. том 1 ).

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру , виданого 25.06.2002 року ОСОБА_10, за ним на праві власності зареєстрована квартира ІНФОРМАЦІЯ_3, що складається з 2-х кімнат, жилою площею 42,5 кв. м., загальною площею 84,1 кв. м. Свідоцтво видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 836 -С/KІ від 17.06.2002 року ( а.с. 6, том 1).

Заявляючи позовні вимоги про визначення частки померлого у спільному сумісному майні - квартирі АДРЕСА_4 в розмірі 1/5 частини квартири, позивачка посилалась на те, що інвестування будівництва в сумі коштів , що дорівнює 3/5 частин вартості квартири , здійснено позивачкою за кошти, що належали їй особисто.

Відповідно до вимог ст. 22 КпШС України , що був чинним на час набуття у власність спірної квартири подружжям ОСОБА_10 , майно, нажите подружжям за час шлюбу , є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. ( ст. 28 КпШС України).

Статтею 24 КпШС України встановлено , що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено презумпцію рівності часток співвласників : у разі поділу майна , що є у спільній сумісній власності , вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Тому , заявляючи такі позовні вимоги , ОСОБА_6 повинна була довести ту обставину, що 71100 грн., які були вкладені в інвестування будівництва квартири, належали їй особисто. Посилаючись на те, що вона отримала від своїх батьків у дар 50000 грн. , позивачка не надала суду будь-яких доказів. Заявивши клопотання про їх допит в якості свідків, в подальшому вона від свого клопотання відмовилась , а відповідних письмових доказів - належним чином посвідченого договору дарування грошових коштів - позивачка не надала Тому суд не приймає до уваги вказані доводи ОСОБА_6

Твердження позивачки про те, що сума в розмірі 21100 грн., отримана від продажу належних їй акцій , також була вкладена в придбання квартири АДРЕСА_4, належними та допустимими доказами не доведено.

Як вбачається з договору купівлі-продажу акцій від 21.03.2002 року , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 ( а.с. 32, том 3), ОСОБА_6 як продавець зобов'язалась передати у власність покупця ТОВ «Дисконт- Альфа» наступні акції : 2 акції ВАТ «Київський центральний універмаг» , загальною вартістю 100 грн.; 94 акції ЗАТ «Універмаг» , загальною вартістю 9400 грн., 116 акцій ЗАТ «ЦУМ- Фінанс» , загальною вартістю 1 1600 грн., всього на загальну вартість 21100 грн. Відповідно до п.2.1 договору, покупець зобовязався сплатити вказану суму не пізніше 5 банківських днів з моменту укладення цього договору. Однак , фінансових документів на підтвердження отримання нею даних коштів позивачка ОСОБА_6 суду не надала.

Відповідно до інвестиційного контракту № 25469 про інвестування у житлове будівництво від 06.06.2001 року, укладеного між АГ ХК «Київсьміськбуд» та ОСОБА_10 , компанія зобовязалась своїми силами та засобами , за рахунок довірителів, збудувати та передати довірителю обумовлене житло ( обєкт інвестування), а довіритель зобовязався забезпечити відповідне фінансування обєкта інвестування - двокімнатну квартиру на 4-му поверсі та прийняти його у свою власність на умовах цього контракту.

Обов'язком довірителя, згідно з п.3.1.4 контракту, є завершення всіх розрахунків по взаємопогодженому графіку інвестування за 90 днів до встановленого терміну вводу будинку в експлуатацію.

Як вбачається з додаткової угоди № 2 від 19.12.2001 року до інвестиційного контракту № 25469 , інвестування 100 відсотків загальної площі є підставою для закріплення за довірителем конкретної квартири шляхом укладання цієї угоди.

На момент укладання додаткової угоди ОСОБА_10 проінвестоване будівництво житла, загальною площею 84,11 кв.м. Відповідно до п. 1.2, 2.1 будівництво двокімнатної квартири № 59 за будівельною адресою м. Київ. Позняки-4, житловий будинок № 84, довіритель повністю профінансував та готовий прийняти у свою власність. Запланована дата вводу будинку в експлуатацію - 30.04.2002 року.

Відповідно до акту прийому-передачі квартири інвестору від 20.06.2002 року , інвестор ОСОБА_10 сплатив 100 % вартості - 1 13863 грн. 36 коп. та приймає двокімнатну квартиру № 59, площею 84,1 1 кв.м. , що знаходиться в м. Києві по вул. Драгоманова, 12 (Позняки.4 м-н. ж/б 84) .

З викладеного вбачається, що станом на 19.12.2001 року ОСОБА_10 повністю профінансував будівництво спірної квартири, тому посилання ОСОБА_6Г, що нею були інвестовані в будівництво квартири особисті кошти , виручені від продажу акцій згідно з договором від 21.03.2002 року, є необгрунтованими та суперечать належним доказам.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при визначенні часток позивачки ОСОБА_6Г та покійного ОСОБА_10 у праві спільної сумісної власності на квартиру № 59 по вул. Драгоманова. 12 у м. Києві слід керуватись вимогами закону щодо їх рівності, оскільки позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, що позивачка вкладала у будівництво квартири особисті кошти і її частка повинна бути більшою - 4/5.

Крім того, позивачка в позовній заяві від 21.09.2005 року підтверджувала ту обставину, що після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, а інша 1/2 належить їй як частка у спільному майні подружжя.

Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Як встановлено в судовому засіданні, на даний період часу спадкоємці не отримали свідоцтв про право на спадщину у звязку з розглядом даної справи. Тому позовні вимог и ОСОБА_6Г підлягають задоволенню частково, необхідно визначити частку померлого ОСОБА_10 в спільній квартирі АДРЕСА_6 ум. ОСОБА_1 в розмірі 1/2, а також визначити частку ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя на вказану квартиру в розмірі 1/2. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6Г необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦГІК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені нею судові витрати - суму сплаченого державного мита в розмірі 515 грн. 19 коп., тобто по 171 грн. 86 коп. з кожного відповідача. Крім того, підлягають стягненню з позивачки на користь Управління державного казначейства в Дарницькому районі м. Києві витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки при пред'явленні позову ці витрати оплачені не були.

На підставі викладеного , ст. 22, 24 , 28 КпШС України, ст. 57, 60, 70 Сімейного кодексу України , ст. 16, 368-370, 1226, 1261, 1267, 1278, 1279 Цивільного кодексу України , керуючись ст. З, 10.11.57,60,209,213.215,218 ЦПК У країни, суд-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визначити частку померлого 21.03.2005 року ОСОБА_10 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 - 1/2 ( одну другу).

Визначити частку ОСОБА_16 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстрована за померлим ОСОБА_10 , - 1/2 ( одну другу).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі по 171 грн. 86 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Управління Державного казначейства в Дарницькому районі м. Києва - 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а у разі оскарження рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення. - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя