Київський районний суд м. Полтави
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Сова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоотриманих сум до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоотриманих сум до 5 травня, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи внаслідок аварії, щодо яких встановлено причинний зв»язок з Чорнобильською катастрофою. У відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому виплачувалась разова грошова допомога до 5 травня щорічно у 2008, 2009 роках у розмірах: за 2008 рік 350 грн., за 2009 рік 380 грн. Позивач дізнався про те, що у відповідності до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому повинна виплачуватись разова грошова допомога до 5 травня у розмірі: інвалідам війни 3 групи 7 мінімальних пенсій за віком, що складає з урахуванням отриманої разової допомоги на момент виплати: за 2008 рік (481 грн.х7)-350=3017 грн.; за 2009 рік (498 грн.х7)-380=3106 грн. Таким чином, його право на отримання разової грошової допомоги у повному обсязі було порушено, сума недоплати складає 3017+3106=6123 грн. Просив суд визнати дії відповідача про відмову йому у перерахунку та виплаті грошової допомоги до 5 травня у 2008, 2009 роках, передбачені ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» неправомірними. Стягнути з відповідача на його користь недоотриману щорічну допомогу до 5 травня у 2008, 2009 роках, передбачену ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 6123 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 Л.1. позовні вимоги підтримала. Просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, але надав суду письмові заперечення, в яких просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю. Справу розглядати у відсутності представника ОСОБА_2 управління.

Представник Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце слухання справи.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 18.05.2010 року до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України.

Представник Міністерства фінансів України в судове засідання не з»явився, але надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Справу розглянути без участі представника Міністерства фінансів України.

Представник Державного казначейства України в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце судового слухання. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки.

Представник Міністерства праці та соціальної політики України в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце судового слухання. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації,

представника Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, представника Міністерства фінансів України, представника Державного казначейства України та представника Міністерства праці та соціальної політики України.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), є інвалідом 3 групи, повязаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями серії А №014321 від 04.02.1993 року, серії Б № 502603 від 01.10.2001 року (а.с.5).

Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам 1 групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Статтю 13 Закону доповнено частиною п'ятою згідно із Законом України від 25.12.98 р. N 367-ХІУ.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 17-1 зазначеного Закону України встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закон/. здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Судом встановлено, що разова грошова допомога до 5 травня, позивачу проводилась ОСОБА_2 управлінням праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації.

Як встановлено судом, за період 2008-2009 років позивачу ОСОБА_1 всупереч норм Закону було виплачено грошову допомогу в розмірі 350 грн. в 2008 році відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 183 від 12 березня 2008 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про статус ветеран-війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань". В розмірі 5 5 грн. в 2009 році відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 18 березня 2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до ЗаконуУкраїни "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань".

Разом з тим, пріоритетним є застосування норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не Постанов Кабінету Міністрів України. Тому приходить до висновку про необхідність зобовязання ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації провести нарахування ОСОБА_1) ОСОБА_5 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2008, 2009 роки відповідно доч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціальне: захисту» у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та провести відповідні виплати з урахуванням] поведених виплат.

При вирішенні справи суд виходить з того, що позивач має право на отримання кошт:; згідно Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» і не може бути поставлений у залежність від бюджетних асигнувань.

Судом не приймаються письмові заперечення представника ОСОБА_2 управління, шо в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати йому грошової допомоги за 2008 рік необхідно відмовити в зв»язку з проведенням в 2008 році виплат до винесення рішенню Конституційним судом України 22 травня 2008 року. Дане твердження суперечить вимога»; чинного законодавства та Конституції України.

У відповідності до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються : не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Крім того, делегуючи повноваження Кабінету Міністрів України щодо визначення порядку "зведення таких виплат, Верховна Рада України зазначеним законом не надавала йому право змінювати розмір в сторону зменшення, передбачених законом виплат. Так, зокрема, відповідно до ет.67 вказаного Закону конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Також необхідно зазначити, що вищевказані Постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними нормативно-правовими актами (прийнятими на виконання закону), тому у разі виникнення колізії між їх нормами та нормами закону, застосуванню підлягають положення останнього.

Доводи відповідачів про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не заслуговують на увагу і не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобовязань.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався з письмовими заявами до відповідачів щодо проведення перерахунку та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня у відповідності до вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, що передбачені ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2008-2009 роки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ч,5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в 2008 році, в 2009 році та необхідність ОСОБА_2 управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату позивачу за вказаний період у встановлених ч.5 ст.13 вищезазначеного Закону розмірах.

На підставі викладеного, керуючись ст.22,64,152 Конституції України, ч.5 ст.13 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008, ст.ст.4-14, 213-215ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації по відмові ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті грошової допомоги до 5 травня у 2008, 2009 роках, передбачені ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» неправомірними.

Стягнути з ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну грошову допомогу до 5 травня, передбачену частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в сумі 6123 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Т.В.Турченко