Справа №2о-15-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Прокулевича В.С.

народних засідателів Малишевої Л.С.,

ОСОБА_1.

при секретарі Крисюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані справу за заявою ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

В с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання сина ОСОБА_3 та призначення її його опікуном, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, посилаючись не те, що її син ОСОБА_3 з самого народження мав вади у психічному розвитку і у жовтні 1996 року був поставлений на диспансерний облік в зв?язку з психічним захворюванням глибока розумова відсталість F-73, яке супроводжувалось додатковим, вкрай тяжким захворюванням ураженням опорно-рухового апарату, а тому потребує особливого догляду та лікування. По досягненню 7 років він не зміг піти до школи. А тому ми запрошували викладачів додому, але хвороба не дозволяла йому сприймати навчання, воно було припинено. Після досягнення її сином ОСОБА_3 18 років він був визнаний інвалідом 1-ї групи з дитинства, безстроково. ЇЇ сину ОСОБА_3, як інваліду, була призначена пенсія і по цей час вона її отримувала, але на даний момент вона пенсію отримати не може так, як син вже повнолітній, і над ним не оформлена опіка, а тому вона звернулася до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила заяву задовольнити та пояснила, що дійсно її син ОСОБА_3 не може обходитися без сторонньої допомоги, потребує постійного нагляду, не вміє отримувати призначену йому пенсію, бо не вміє ні читати, ні писати, так як він хворий, тому вона просить визнати сина недієздатним, призначити її його опікуном, щоб вона могла отримувати пенсію, яка призначена - її сину ОСОБА_3.

Представник третьої особи ОСОБА_4, лікар Уманської ПНЛ, проти задоволення заяви не заперечувала, підтвердила, що дійсно ОСОБА_3 потребує постійного нагляду і лікування, не може обходитись без сторонньої допомоги.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27 березня 2010 року №134 ОСОБА_3 виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді важкої розумової відсталості, ускладненої загальним недорозвитком мови та грубим нижнім пара парезом, що зважаючи на вираженість, глибину та тотальність недорозвитку вищих психічних функцій, повну відсутність критичного осмислення власного стану, ускладнюючий вплив розладів опірно-рухового апарату та неспроможність до існування поза штучно створеним терапевтичним середовищем позбавляє на теперішній час його здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, лікаря Уманської ПНЛ, судом встановлено, що дійсно ОСОБА_3 є інвалідом І групи безстроково і згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27 березня 2010 року №134 виявляє прояви недоумства, глибокої розумової відсталості, що позбавляє його здатності на теперішній час розуміти значення своїх дій і керувати ними, що є підставами для задоволення заяви ОСОБА_2, яка є обґрунтованою та підтверджена доказами.

На підставі ст. ст. 39, 40, 59, 60 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 208, 209, 212-215, 234-241 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - недієздатним.

Призначити опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительку АДРЕСА_1 над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана учасниками процесу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд.

Головуючий В.С. Прокулевич