01.04.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-539,2010р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: 42 ОСОБА_1
Доповідач - Цуканова І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня місяця «01» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Цуканової І.В.

Суддів: Кузнєцової О.А.,

ОСОБА_2

при секретарі - Ляшенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариств «Херсонський завод карданних валів» на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «22» грудня 2009 року

за позовом

відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, інтереси якого представляє ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виселення з гуртожитку, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2008р. ВАТ «Херсонський завод карданних валів» (далі ВАТ) звернулося до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалася на те, що воно є власником гуртожитку, розташованого за адресою: м.Херсон, пр.200 років Херсону,21 (далі гуртожиток) на підставі рішення господарського суду Херсонської області від 24.05.2005р.. Відповідачі самоправно вселились в кімнату №218 вказаного гуртожитку, тому підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 10.03.2009р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.04.2009р., позов задоволено /а.с. 87,113-115/.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 13.07.2009р. задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 10.03.2009р. по зазначеній справі скасовано справу призначено до розгляду /а.с. 132/.

При розгляді справи представник позивача право предявлення вимоги про виселення відповідачів обґрунтував наявністю у позивача права відання щодо гуртошотсу

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 22.12_2009р і задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, ухвалиш яким позов задовольнити, покликаючись на порушення судом норм матсршм процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду відповідачі не зявилися, про час і слухання справи повідомлені в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідача, представника ВАТ, перевіривши обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлемкварр першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволемш.

З матеріалів справи вбачається, що будівля за адресою: м.Херсон, пр.200 років Херсону є гуртожитком, що визнавалося сторонами, підтверджується змістом постанови Вищого господарського суду України від 03.03.2009р. по справі №3/98-ПН-05 за позовом ВАТ «Херсонський завод карданних валів» до Херсонського міськвиконкому, третя особа - Херсонське ДБТІ, про визнання право власності на житловий будинок та гуртожиток /а.с. 124-127/.

З довідки ВАТ від 22.10.2009р. вбачається, що зазначений гуртожиток знаходиться на його, позивача, балансі /а.с. 142/.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без ордеру у 2005 році вселилися та проживають в кімнаті №218 гуртожитку, хоча прописані в кімнаті №221 разом з іншими родичами /а.с. 13,14,53,145/ за ордером, виданим на підставі рішення адміністрації і профкому позивача від 19.09.1986р. /а.с. 19/.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів, суд виходив з того, що ВАТ не доведено, що гуртожиток є його власністю. Крім того, суд зазначив, що не встановлено взагалі факт проживання відповідача ОСОБА_5 в кімнаті №218, а відповідачка ОСОБА_3 як одинока матір, яка має малолітню дитину, згідно ст.125 ЖК України, не може бути виселена з житлової кімнати без надання їй іншого житлового приміщення.

Колегія суддів вважає, що з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про виселення ОСОБА_3 з малолітнім сином з кімнати №218 гуртожитку погодитися не можна.

Згідно п.44 Примірного Положення про гуртожитки №208, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р., громадяни, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1989р. з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід, зокрема, зясувати, чи перебуває будинок, в якому розміщено гуртожиток у віданні позивача.

На підтвердження факту знаходження гуртожитку у своєму віданні позивачем, крім довідки про знаходження будівлі на балансі, в т.ч. станом на 29.03.2010р., надано також відомості про внесення гуртожитку до статутного фонду підприємства ВАТ «Херсонський завод карданних валів» - копія наказів Міністерства промислової політики України №1515, 1516 від 30.11.1994р. /а.с. 151,153/, лист цього ж Міністерства України від 10.11.2001р. /а.с. 171/, копія інвентаризаційного опису від 01.11.1994р. /а.с. 154-155/, копія аудиторського висновку №55 від 25.11.1994р. /а.с. 156/.

Доказів, які б спростували факт знаходження гуртожитку у віданні позивача, докази його вилучення чи передачі іншій особі відповідачі суду не надали.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про неможливість виселення ОСОБА_3 з гуртожитку як одинокої особи, з якою проживає неповнолітня дитина, з посиланнями на ст. 125 ЖК України, оскільки із змісту ст. 152 ЖК України, яка відсилає до ст. 125 ЖК України, вбачається, що гарантії у вигляді надання іншого жилого приміщення при виселенні з гуртожитку розповсюджується на випадки проживання особи в гуртожитку на підставі спеціального ордеру, видача якого передбачена ст. 129 ЖК України.

З огляду на вмценаведене позовні вимоги ВАТ про виселення з гуртожитку ОСОБА_3 з неповнолітнм сином ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення підлягають задоволенню. Оскільки при ухваленні рішення у вказаній частині судом неправильно застосовано норми матеріального права та висновки суду не відповідають обставинам справи, то його в цій частині слід скасувати та ухвалити нове, яким зазначені позовні вимоги задовольнити.

Що стосується рішення суду в частині відмови позивачу у задоволенні позову про виселення ОСОБА_5, то колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність доказів, які підтверджують факт його проживання в кімнаті №218. Вказану обставину підтвердив представник ВАТ і в судовому засіданні апеляційного суду.

З огляду на вищенаведене підстави для скасування рішення суду щодо ОСОБА_5 відсутні.

На підставі п.44 Примірного Положення про гуртожитки, керуючись ст.ст. 303,316, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.3.4 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 22 грудня 2009 року скасувати в частині відмови ВАТ «Херсонський завод карданних валів» у задоволенні позову про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кімнати №218 гуртожитку по пр.200 років Херсону,21 м.Херсона.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ВАТ «Херсонський завод карданних валів» про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4,2002р. народження, з кімнати №218 гуртожитку, розташованого за адресою: м.Херсон, пр.200 років Херсону,21, без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: