Справа № 2-250/10
(провадження № 2-250/10)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі: судді Подіновської Г.В.,

при секретарі Кузнецовій А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Відкритого акціонерного товариства

Каховське АТП- 16506

про поновлення на роботі та оплату часу вимушеного прогулу

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення його водієм Відкритого акціонерного товариства Каховське АТП-16506 та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07 жовтня 2009 року по день поновлення на роботі.

В обгрунтування своїх вимог він посилався на те, що з 01.03.1983 року працював водієм Каховського АТП-16506, сумлінно виконував обовязки трудового договору та правила внутрішнього трудового розпорядку.

Наказом № 139-К від 07.10.2009 року його звільнено з займаної посади на підставі п.З ст. 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також за порушення правил перевезення пасажирів.

Вважає звільнення незаконним з огляду на наступне: за розмір виручки на маршруті несе відповідальність контролер, який працює з водієм; 21.09.2009 року графік руху автобуса було порушено в звязку з тим, що автобус був переповнений, зупинок майже не було, так як усі пасажири рухались до м. Каховка, тому приїхали на 25 хвилин раніше; 23.09.2009 року приїхав у гараж із запізненням, так як по дорозі до газозаправної станції автобус зламався, він вимушений був його ремонтувати, а повідомити про ситуацію, що сталася в дорозі, не міг, тому що в мобільному телефоні сів акумулятор.

Крім того, вважає, що звільнення є незаконним, оскільки на засіданні наглядової ради підприємства було розглянуто питання про відсторонення голови правління ОСОБА_3 від виконання його повноважень за порушення фінансової дисципліни.

Просив поновити його водієм Відкритого акціонерного товариства Каховське АТП-16506 та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 жовтня 2009 року по день поновленнями роботі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повному обсязі за обставинами, викладеними в позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення проти позову (а.с.17-19), які підтримав в судовому засіданні. Зазначив, що протягом дії трудових відносин з позивачем підприємство неодноразово отримувало нарікання на недобросовісне відношення позивача до своїх трудових обов'язків. Крім того, за порушення фінансової дисципліни 30.06.2009 року на засіданні профкому було вирішено висловити ОСОБА_1 громадську догану і застосувати інші заходи на розсуд адміністрації з попередженням про неодмінне звільнення в разі повторного порушення трудової дисципліни. Згідно з наказом від 01.07.2009 року позивача було переведено на посаду слюсаря з ремонту автомобілів 3 розряду терміном на три місяці.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював водієм Каховського автотранспортного підприємства з 01.03.1983 року.

Наказом Автотранспортного підприємства 16506 № 139-К від 07.10.2009 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи з 08.10.2009 року згідно ст. 40 п.З КЗпП України за систематичне невиконання обовязків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також порушення правил перевезення пасажирів (підстава: доповідна записка начальника відділу експлуатації від 15.09.2009 року, пояснення кондуктора громадського транспорту ОСОБА_4, доповідна записка диспетчера автомобільного транспорту ОСОБА_5, виписка з протоколу засідання профспілкового комітету (протокол №10 від 06.10.09 року). З вказаним наказом позивач ознайомлений 08.10.2009 року, що підтверджується його підписом (а.с.20). Оспорюваний наказ виданий головою правління ОСОБА_3 відповідно до встановлених статутом ВАТ «Каховське АТП-16506» повноважень.

З витягу з протоколу засідання профспілкового комітету ВАТ «Каховське АТП- 16506» №10 від 06.10.2009 року вбачається, що на вказаному засіданні було розглянуто питання про звільнення водія ОСОБА_1 за п.З ст.40 КЗпПУ (а.с.15).

Згідно п.З ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невстановлений термін, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його дії може бути розірваний власником, або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.149 КЗпПУ до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з п.22 Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11. 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з наступними змінами та доповненнями у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи до держані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до п. 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України працівник може бути звільнений лише за проступок роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

В порушення вимог законодавства, у наказі № 139-К від 07.10.2009 року не зазначено, які саме обовязки, покладені трудовим договором, систематично не виконував позивач, які порушення трудової дисципліни ним було вчинено, коли та яке дисциплінарне або громадське стягнення до нього було застосовано, не враховані і не зазначені ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок , а також попередню роботу позивача.

Так, представник відповідача пояснив, що однією з підстав звільнення позивача є порушення розкладу руху автобуса 21.09.2009 року по маршруту «Каховка-Семенівка», яке мало місце 21.09.2009 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що з приводу саме цього порушення від ОСОБА_1 були отримані письмові пояснення. Пояснювальні записки ОСОБА_1 від 29.09.2009 року (а.с.28, 41) стосуються інших порушень, які стали підставою для звільнення.

Як вбачається з подання про звільнення водія від 30.09.2009 року, адресованого голові профспілкового комітету (а.с. 22), голова правління аргументував необхідність звільнення ОСОБА_1 невиконанням останнім фінансових показників роботи на маршрутах та затримкою повернення автобуса після виконання рейсу на підприємство терміном більше двох годин. Про порушення розкладу руху автобуса 21.09.2009 року по маршруту «Каховка-Семенівка» в поданні не зазначено.

Позивач в судовому засіданні погодився, що вказане порушення розкладу руху дійсно мало місце, проте пояснив, що на Каховську автостанцію він повернувся не на 25 хвилин раніше графіка, а лише на 7 хвилин.

Пояснення та доповідну записку свідка ОСОБА_4, яка працювала кондуктором на маршруті «Каховка-Семенівка», щодо повернення на Каховську автостанцію 21.09.2009 року на 25 хвилин раніше, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні свідок пояснила, що в цей день автобус прибув на автостанцію м. Каховка після виконання рейсу приблизно о 19 годині. Розкладом руху автобуса на маршруті Каховка АС-Семенівка передбачено прибуття в м.Каховка о 19-15 (а.с.24). Свідок не вказала точного часу прибуття на автостанцію. Таким чином, інформація ОСОБА_4 щодо порушення графіка руху на 25 хвилин носить характер припущення і не спростовує пояснень позивача.

Свідок ОСОБА_6, начальник відділу експлуатації ВАТ «Каховське АТП- 16506» в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 був звільнений за систематичне порушення трудової дисципліни, на нього скаржились пасажири. Крім того, приїхав в гараж з великим запізненням, з приводу чого свідок склав доповідну. Також пояснив, що позивач працював на маршруті з ОСОБА_4, у них була низька виручка.

З доповідної ОСОБА_6 від 15.09.2009 року вбачається, що причиною низької виручки останній вважає халатне та безініціативне відношення позивача до роботи (а.с. 16). Проте в доповідній не наведено жодного факту в обгрунтування такого висновку.

Представником відповідача в судовому засіданні також не було надано доказів щодо безпідставного невиконання фінансових показників роботи на маршруті саме водієм ОСОБА_1, який працював разом з кондуктором. Пояснювальну записку ОСОБА_4 від 23.09.2009 року (а.с. 13), в якій вона вказує, що причиною низької виручки є те, що ОСОБА_1 без поваги ставиться до пасажирів і багато пасажирів відмовляються сідат в автобус, суд до уваги не приймає, оскільки достовірних фактів відмови пасажирів від поїздки з цієї причини в пояснювальній не вказано.

Таким чином, невиконання фінансових показників роботи на маршруті не може слугувати підставою для звільнення з роботи, так як відповідачем не доведено вини позивача.

23.09.2009року зафіксовано факт несвоєчасного повернення автобусу до гаражу: згідно з листком регулярності руху автобусу від 23.09.2009 року (а.с.30) та розкладом руху автобуса в режимі маршрутного таксі на маршруті Каховка АС-Любимівка (а.с.32) автобус мав прибути до гаражу о 12.40, а прибув о 17.18 години. Цей факт зафіксовано в доповідних записках ОСОБА_6 (а.с. 25) та ОСОБА_7В.(а.с.29) і не оспорюється позивачем.

В судовому засіданні свідки підтвердили викладене в доповідних записках.

Позивач з приводу цього факту пояснив, що після закінчення роботи на маршруті він поїхав на газозаправну станцію в м. Нова Каховка. По дорозі до газозаправної станції автобус зламався, він вимушений був його ремонтувати, для чого поїхав до магазину по необхідні запчастини, а повідомити про ситуацію, що сталася в дорозі, не міг, тому що в мобільному телефоні сів акумулятор.

24.09.2009року автобус позивача також перебував на ремонті з 8 до 12 години (а.с.112).

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що водії автобусів, які працюють на газовому паливі, після закінчення роботи на маршруті зазвичай їздять на газозаправну станцію в м. Нова Каховка, на що витрачають годину - півтори. Про поїздку на заправну станцію повідомляють диспетчера, чого не зробив позивач 23.09.2009 року.

Суд вважає, що позивач несвоєчасно повернувся в гараж з поважної причини, а неповідомлення про причину затримки не може бути підставою для звільнення з роботи.

Суд також вважає, що й разове порушення графіку руху позивачем, яке мало місце 21.09.2009 року, також не може бути підставою для звільнення в звязку з малозначністю скоєного.

Стосовно застосування до ОСОБА_1 заходів дисциплінарного та громадського стягнення, які мали місце раніше, суд зазначає наступне.

Статтею 147 КЗпП України передбачено виключний перелік стягнень за порушення трудової дисципліни які можуть бути застосовані до працівника, а саме догана і звільнення.

Суд не може врахувати як захід дисциплінарного стягнення переведення ОСОБА_1 на іншу роботу відповідно до наказу від 01.07.2009 року, оскільки таке стягнення не передбачено КЗпП України, тому було застосоване неправомірно.

Судом не може бути зараховано як застосування громадського стягнення - громадську догану, оголошену позивачу на засіданні профспілкового комітету ВАТ «Каховське АТП-16506» (а.с.182), оскільки відповідно до Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" і ст. 247 КЗпП України, застосовування до працівників будь-яких громадських стягнень за порушення ними трудової дисципліни не входить до повноважень первинної профспілкової організації на підприємстві. Не надано таких повноважень профспілці й колективним договором ВАТ «Каховське АТП-16506» (а.с.125-148).

Таким чином, судом встановлено, що до ОСОБА_1 раніше не застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також порушення правил перевезення пасажирів, тому звільнення працівника на підставі ч.З ст.40 КЗпП України є безпідставним.

З урахуванням викладеного, вимоги ОСОБА_1Ц/7про поновлення на роботі підлягають задоволенню.

В порядку ч.5ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Суд вважає, що за таких обставин підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, суд вважає, що заявляючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.10.2009 року, позивач припустився помилки, так як його звільнено 08.10.2009 року. Днем початку вимушеного прогулу є 09.10.2009 року, тому саме з цієї дати слід обчислювати середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 21,43, 124 Конституції України, ст.ст. 40, 147, 149, 235 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Каховське АТП-16506 про поновлення на роботі та оплату часу вимушеного прогулу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на роботі водієм Відкритого акціонерного товариства Каховське АТП-16506 з 09 жовтня 2009 року.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Каховське АТП-16506 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 жовтня 2009 року по 22 лютого 2010 року.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Каховське АТП-16506 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення присудженої заробітної плати, але не більше ніж за 1 місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суд Херсонської області через Каховський міськрайонний суд. ........

Суддя: Г. В. Подіновська