Миронівський районний суд Київської області
Справа № 2-116/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2010 року Мироиівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Капшук Л.О.

при секретарі Скринській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,

ВСТАНОВИВ:

начальник цеху телекомунікаційних послуг ВАТ «Укртелеком» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25.11.2005 року між ВАТ «Укртелеком» та відповідачем укладено договір № 11515 про надання телекомунікаційних послуг. Згідно даного договору відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за користування телефоном. Вказаних зобов'язань за договором відповідач не виконує, допустив заборгованість в розмірі 1205,13 грн. 29.10.2009 року відповідачу було вручено попередження про необхідність сплати заборгованості в добровільному порядку, проте до даного часу розрахунок за надані послуги зв'язку не проведений. Просив стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість за телекомунікаційні послуги в розмірі 1205,13 гри., понесені судові витрати в розмірі 51 гривні судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу статті 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов»язана вчинити на користь другої сторони певну дію (надати послугу), а утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України в разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи встановлено, що 25.11.2005 року позивач уклав з відповідачем договір під № 11515 про надання послуг електрозв»язку. Відповідачу було встановлено телефон за номером 4-43- 68 за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пунктом 2.1.1. укладеного договору передбачено, що позивач зобов»язався забезпечити безперебійну роботу телефонного зв»язку, а пунктом 3.2.8 визначено обов»язок споживача своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови. Вказані обставини підтверджуються копією договору № 11515 від 25.11.2005 року.

Обов»язок споживача своєчасно вносити плату за користування телефоном, також встановлено «Правилами користування місцевим телефонним, звязком».

Встановлено, що позивач належним чином виконував свої зобов»язання за договором, укладеним з відповідачем, останній в порушення своїх зобов»язань в період з грудня 2008 року по жовтень 2009 року плату за телекомунікаційні послуги не здійснював та допустив заборгованість за надані послуги в розмірі 1205,13 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, доданим до матеріалів справи.

На неодноразові попередження про необхідність погашення заборгованості в добровільному порядку відповідач не відреагував.

Пред»явлений позов грунтується на законі та договірних зобов»язаннях, а тому відповідач зобов»язаний сплатити позивачу кошти за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 1205,13 гри. відповідно до розрахунку боргу.

Таким чином визнання, відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймання судом.

Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позову до суду позивач сплатив 51 гривню судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, що підтверджується платіжними дорученнями № 10259 від 23.11.2009 року та № 10260 від 23.11.2009 року.

Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 509, 526, 901-903 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 130 ч.4, 131, 174 ч.4, 212, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства Укртелеком (п/р 2600169 в «ОСОБА_2 Аваль» міста Києва, МФО 300335, ) 1205 гривень 13 копійок заборгованості за телекомунікаційні послуги, 51 гривню сплаченого на користь держави судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, всього 1376,13 грн. (одна тисяча триста сімдесят шість гривень тринадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук