Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі головуючої судді - Гудкова С.В.,

при секретарі - Яценко Л.І.,

з уч.прокурора - Чугай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом Прокурора Оржицького району Полтавської області в інтересах ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Лубнигаз, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних злочином , -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Оржицького району звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ВАТ Лубнигаз про відшкодування збитків, заподіяних злочином . Свій позов мотивував тим, що 16.03.2005 року близько 2-00 години ночі в с. Онішки Оржицького району Полтавської області в домоволодінні ОСОБА_3 по вул. Лозового, 99 після проведених з порушенням вимог нормативно-правових актів з безпеки систем газопостачання напередодні 15.03.2005 року з 16-30 годин до 18-30 годин пусконалагоджувальних робіт системи газопостачання під керівництвом майстра Оржицької дільниці ВАТ «Лубнигаз» ОСОБА_2 сталася вибухопожежонебезпечна подія у вигляді об»ємного вибуху суміші природного газу з повітрям, що зумовила тяжкі наслідки - груповий нещасний випадок : смерть ОСОБА_3, ОСОБА_4; опікову хворобу, термічні опіки П-Ш ступеня, шок - у ОСОБА_3, а також знищення житла та майна цієї сім»ї.

По даному факту прокурором було порушено кримінальну справу та проведено досудове слідство .

Під час досудового слідства та судового слідства було встановлено, що вибухопожежонебезпечна подія сталася з вини майстра внутрішньо будинкової служби Оржицької дільниці ВАТ Лубнигаз ОСОБА_5 Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 протягом тривалого часу розглядалась спочатку Оржицьким районним судом, а потім Лубенським міськрайонним судом . В результаті розгляду даної справи Лубенський міськрайонний суд виніс постанову від 22.07.2010 року про закриття провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.367 ч.2 КК України, в звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та залишення цивільного позову прокурора в інтересах ОСОБА_1 без розгляду .

Зазначена підстава закриття справи є нереабілітуючою, з чим погодилися ОСОБА_2 та представник ВАТ Лубнигаз, оскільки вищевказана постанова учасниками процесу не оскаржувалась та набрала законної сили .

На підставі ст.ст.1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України прокурор на користь ОСОБА_1 прохає стягнути з ВАТ Лубнигаз 437084 грн. 71 коп. завданих матеріальних збитків та 7000000 грн. моральної шкоди .

В судовому засіданні прокурор та ОСОБА_1 позов підтримали, прохали його задовольнити.

Представник ВАТ Лубнигаз в особі ОСОБА_6 позов не визнав, посилаючись на те, що газопровід не є джерелом підвищеної небезпеки. Крім цього, на протязі останніх років ВАТ Лубнигаз перебуває у важкому фінансово-економічному становищі, є збитковим підприємством, а тому будь-які стягнення з товариства коштів, можуть призвести до критичного становища діяльності підприємства.

Третя особа ОСОБА_2 прохав відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов прокурора в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З постанови Лубенського міськрайонного суду від 22.07.2010 року про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.367 ч.2 КК України, у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та з матеріалів вищезазначеної кримінальної справи № 1-21/2010 року вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_2, являючись службовою особою - майстром внутрішньо будинкової служби Оржицької дільниці ВАТ "Лубнигаз" ДК "Нафтогаз України" , на якого покладено організаційно - розпорядчі функції , 14.03.2005 року , без проведення приймання від підрядної організації закінченого будівництвом внутрішнього газопроводу низького тиску у господарстві ОСОБА_3 по вул. Лозового , 34 в с. Онішки Оржицьгого району Полтавськаої області, його комплексної перевірки , видав наряд - акт на пуск газу . 15. 03. 2005 року в період з 16 -30 до 18 -15 години , під час проведення пусконалагоджувальних робіт з пуску газу в домогосподарстві ОСОБА_3 по вул. Лозового ,34 в с. Онішки Оржицького району Полтавської області , де до мережі вуличного газопроводу високого тиску , шляхом встановлення регулятора газового тиску РДГС -10 , було приєднано внутрішньо домовий газопровід низького тиску з кульовими газовими кранами імпортного виробництва , не сертифікованими для застосування на території України , ОСОБА_2 перевірку стану внутрішньо домових газових мереж на щільність та ламкість , застосування ліцензійної газової арматури та опресовку мереж не провів , проявивши службову недбалість , в результаті чого до господарства ОСОБА_3 було пущено газ , що призвело 16.03.2005 року близько 2-30 години ночі до зламу перскривного несертифікованого крану на вводі до котла АОГВ , витоку газу в будинок №99 по вул. Лозового в с. Онішки Оржицького району Полтавської області, вибуху та пожежі, в результаті чого власник домоволодіння ОСОБА_3 отримав опіки полумям голови , тулуба , шиї , сідниць та кінцівок 2-3 ступеня , 90% поверхні тіла, що ускладнилось двосторонньою пневмонією та гострою легенево - серцевою недостатністю , від яких помер в лікарні , ОСОБА_4 отримала термічні опіки та обвуглювання тіла та загинула на місці події, ОСОБА_1 отримала середнього ступеня тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків 2-3 А-Б ступеня у вигляді 15% поверхні тіла з наявністю опікових ран в ділянці голови , рук , ніг , опіку дихальних шляхів, що супроводжувалися шоком легкого ступеню.

В результаті вибуху та пожежі будинок ОСОБА_1 згорів , розмір матеріальних збитків склав 425 000 грн.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.17 , 2.20 , 3.4 Посадової інструкції майстра , а саме п.2.17 "Не приймати на технічне обслуговування газове обладнання обєктів , газифікованих з порушення вимог ПБСГ та ДБН", прийнявши до експлуатації внутрішньо домову газову мережу з неліцензійним краном , п. 2.29 "Брати участь у комісіях по прийманню в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів газового господарства " не провівши комісійне обстеження встановленої внутрішньо домової газової мережі господарства ОСОБА_7; п.3.4 "Відключати від газопостачання газові прилади які експлуатуються з порушенням ПБСГУ" не відключивши від газопостачання обєкт , де не було проведено комплексне комісійне обстеження , опресовка системи, встановлена несертифікована арматура .

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги додатку "Ю" до ДБН В 2 . 5-20-2001 "Інженерне обладнання будинків та споруд...Газозабезпечення" , п.п.3.19 , 3. 21 "Правил безпеки системи газопостачання України" не провівши приймання газового обладнання від підрядної організації , яка встановлювала внутрішньо домову газову мережу та подальше випробування мережі на щільність , міцність та її опре совку , відступивши від проекту газифікації будинку".

Порушення вимог посадових обовязків, надання дозволу на пуск газу в домогосподарстві , де за діючими нормативними актами проведення пуску було неможливо, призвело до пошкодження внутрішньодомової газової мережі, витоку газу та його вибуху , що перебуває в причинному звязку з загибеллю 2-х осіб та заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесних пошкоджень ОСОБА_1 , спричинення великої майнової шкоди.

Спричинення матеріальних збитків ОСОБА_1 підтверджується висновком технічної експертизи від 09.07.2008 року (Т.4 кримінальної справи № 1-21/10р. а.с.24-40), згідно якого вартість заміщення житлового будинку за адресою Оржицький район с.Онішки, вул.Лозового, 99 становить 311606 грн.

З показів свідків, потерпілої, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи вбачається, що вартість іншого майна ОСОБА_1, в тому числі предмети побуту (меблі, одяг, інші речі домашнього вжитку тощо), яке знаходилось в будинку і поряд з ним, та було знищено внаслідок вказаного обємного вибуху суміші природного газу з повітрям, складає на загальну

суму 113 394 грн.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Беручи до уваги ч.4 ст.61 ЦПК України, суд вважає, що постанова Лубенського міськрайонного суду від 22.07.2010 року про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст.367 ч.2 КК України, у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, є обовязковою для суду щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Зазначена підстава закриття справи є нереабілітуючою, з чим погодилися під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_2 та представник ВАТ Лубнигаз, оскільки вищевказана постанова учасниками процесу не оскаржувалась та набрала законної сили .

Згідно ч.2 ст.28 КПК України, закриття справи з підстав, зазначених у статтях 7 і 7-1 цього Кодексу (у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності), не звільняє особу від обовязку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам.

Крім того, на лікування свого чоловіка ОСОБА_3 та на особисте лікування внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень під час вказаної вибухопожежонебезпечної події потерпіла ОСОБА_8 витратила кошти на придбання ліків та медичних послуг на загальну суму 9 636, 38 грн., що підтверджується відповідними чеками (а.с. 11Б - 19).

Також, потерпіла ОСОБА_1 мала транспортні витрати на придбання палива, пов'язані з необхідними поїздками у зв'язку з подією, що сталася в її господарстві, на загальну суму 2 448, 33 грн. (а.с.7-11А).

Таким чином, загальний розмір завданих матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_1 становить 437084, 71 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків .

Як вже раніше судом зазначалось, що ОСОБА_2 завдано шкоду майну позивачки під час перебування його в трудових відносинах з ВАТ Лубнигаз і під час виконання ним своїх трудових обовязків . Отже, на підставі ч.1 ст.1172 ЦК України з ВАТ Лубнигаз на користь позивачки слід стягнути матеріальні збитки в розмірі 437084, 71 грн.

Частина 2 статті 1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки .

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб .

Також відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших обєктів виробничого господарського чи іншого призначення, які мають такі властивості.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що ОСОБА_1 шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки .

Крім цього, суд вважає, що позивачці джерелом підвищеної небезпеки завдано моральну шкоду, яка виразилось в тому, що ОСОБА_8 втратила двох рідних людей чоловіка та доньку, особисто пережила фізичний біль внаслідок отриманих термічних опіків та відповідних медичних процедур. Моральна шкода також виразилась в тому, що позивачка втратила своє помешкання, в якому проживала разом зі своєю сімєю, вона фактично перетворилася у жебрачку, в даний час тимчасово проживає в наданому їй односельцями приміщенні времянки без будь-яких зручностей. ОСОБА_8 втратила почуття спокою, перенесла нервовий стрес, втратила нормальні життєві звязки, вимушена застосовувати додаткові зусилля для організації

свого життя. Також суд вважає, що моральна шкода збільшується і в результаті того, що відповідач жодного разу після пожежі не поцікавився життям позивача, не надав ніякої допомоги ні в лікарні, ні в облаштуванні побуту.

Враховуючи принцип розумності та справедливості, позивач вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути завдану останній моральну шкоду в розмірі 210 000 грн.

Суд відноситься критично на посилання відповідача, що газопровід не визнається джерелом підвищеної небезпеки для оточуючих (ЦК України : Коментар. Харків. ТОВ Одіссей, 2004р.), оскільки коментар до статті цивільного кодексу України є окремою думкою автора цього коментаря, а враховуючи зміст ч.1 ст.1187 ЦК України та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, суд однозначно вважає, що газопровід є джерелом підвищеної небезпеки.

При подачі позову позивач був звільнений від сплати судових витрат, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути витрати на ІТЗ розгляду справи та судовий збір.

Керуючись ст.ст.1167, 1187, 1172, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, , ст.ст.10, 15, 60, 61, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Прокурора Оржицького району в інтересах ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Лубнигаз - задовольнити частково .

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Лубнигаз на користь ОСОБА_1 437084 гривень 71 копійку матеріальних збитків та 210000 гривень моральної шкоди, а всього 647084 гривень 71 копійку .

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Лубнигаз на користь держави судовий збір в розмірі 1700 гривень та 120 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи .

Рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_9