Корецький районний суд Рівненської області
РІШЕННЯ Спр»2-41/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року м.Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі судді Наумова С.В.

при секретарі - Герус Т.З.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корецький аграрій» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих ТОВ «Корецький аграрій» в наслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі в сумі 29295,44 грн,суд -

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корецький аграрій» звернулося до суду із вказаним позовом в якому вказує, що 23 грудня 2005 року ТзОВ Корецький аграрій» уклало з ОСОБА_4, договір оренди земельної частки (паю) розміром 2,30 га умовних кадастрових гектарів строком на 10 років.

15.02.2006 року вищевказаний договір був зареєстрований Новокорецькою сільською радою у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) за №1 тобто відповідно до вимог чинного законодавства він вступив у законну силу та діє до 31.12.2015 року.

Протягом терміну дії договору позивач належним чином та у повній мірі виконував договір: вчасно сплачував орендну плату та інші платежі, використовував землю за цільовим призначенням, а також виконував інші зобов'язання відповідно до умов договору, стягнень від державних органів щодо використання земельної ділянки не мав претензій щодо виконання договору від оренндодавця не отримував.

У 2008 році позивачеві стало відомо, що відповідач на основі належного у права на земельну частку (пай) виділив в натурі земельну ділянку, що була обєктом оренди та одержав Державний акт про право власності на землю.

15 серпня 2008 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією переукласти договір оренди земельної ділянки надіславши йому відповідне звернення та проект договору, запропонувавши відповідачу зявитися у Новокорецьку сільську раду для переукладання договору.

Однак у призначений у зверненні час та місце відповідач не зявився, чим відмовився від укладання зазначеного договору, не надавши своїх пропозицій і істотних умов договору та не обгрунтувавши своєї відмови.

Дії відповідача щодо неналежного виконання своїх зобов'язань за договором оренди земельної ділянки почали наслідувати інші орендодавці, жителі с.Н.Корець загалом 174 орендодавця.

Вищевказані обставини призвели до того, що позивач не має змоги у повному обсязі використовувати орендовані земельні ділянки власники яких належним чином переуклали договори оренди відповідно до державного акта на земельну ділянку, тобто земельні ділянки можливо використовувати лише у такому «Шахматному порядку», що являється економічно невигідним видом виробництва для ТЗоВ «Корецький аграрій», і взагалі блокує господарську діяльність.

Враховуючи те, що договір з відповідачем на оренду земельної ділянки укладено до 2015 року то Товариство протягом п'яти років не одержить прибутку з посіву озимої пшениці на ці роки, що становить 23595(двадцять три тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять) гривень.

Разом з тим, для проведення робіт на орендованих земельних ділянках позивач на умовах кредиту та лізингу залучав техніку: трактор Case Magnum MX 310 та збиральний комбайн Claas Lexion -570. Але у зв'язку із односторонньою відмовою відповідача від виконання своїх зобов'язань за договором оренди земельної частки вищевказана техніка не має можливості працювати відповідно проекту покриття кредиту (лізингу), що в свою чергу призводить до джерела погашення цього кредиту (лізингу) спричиняючи збитки Товариству, що складає 838,83 грн - трактор Case Magnum MX 310 та 1859,45 грн зернозбиральний комбайн Claas Lexion -570 разом протягом п'яти років 2698,28 грн.

У зв'язку із виникненням шахматного порядку обробітку земельної ділянки ТЗоВ «Корецький аграрій» немає можливості виконувати свої зобов'язання за договорами оренди земельних ділянок (власники яких належним чином переуклали договори оренди земельної ділянки частки (паю) в частині своєчасної сплати орендодавцю належної йому орендної плати, що в свою чергу спричиняє збитки підприємству які складають 3002,38 грн.

Крім того у вказаному позові позивач вказує, що відповідно до розділу IX «Перехідних положень» Закону України «Про оренду землі»: «Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках визначених вищевказаним Законом.

Таким чином, відповідно до наведених норм законодавства у разі виділення земельної частки паю в натурі зобов'язання сторін за договором оренди земельної частки паю припиняються, оскільки змінюється предмет зобов'язань. У цьому випадку сторони при зміні істотних умов договору повинні привести договірні відносини у належний стан, враховуючи вимоги Закону України «Про оренду землі» сторони мають вирішити питання щодо переукладання або розірвання договору.

Просить стягнути із відповідача на користь ТЗоВ «Корецький аграрій» збитків завданих товариством унаслідок невиконання відповідачем умов визначених договором оренди землі від 24.12.2005 року, на загальну суму 29295,44 грн, що включає 5700,66 грн збитків та 23594,78 грн упущеної вигоди.

Стягнути із відповідача на користь ТзОВ «Корецький аграрій» державне мито та витрати на інформаційно технічне забезпечення, сплачене позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що дійсно позивачем на правах договору оренди земельної частки (паю) використовувалась земельна ділянка для вирощування сільськогосподарських культур. Позивач із часу укладання договору а саме із 24 грудня 2005 року дотримувався умов договору,зокрема не змінював цільового призначення земельної частки, не допускав погіршення стану родючості земельної ділянки, своєчасно сплачував орендну плату визначену у поговорі, залучав техніку для оброблення землі.

Позивач звертався до відповідача з метою переукладання договору оренди земельної частки паю, оскільки стало відомо що відповідач отримав державний акт на право власності на свою земельну ділянку. При цьому відповідачу пропонувались кращі умови оренди. Однак ОСОБА_3, відмовляється від укладання договору, не надав своїх пропозицій щодо істотних умов договору та не обґрунтував своєї відмови. Дії відповідача щодо неналежного виконання своїх зобов»язань за договором оренди земельної ділянки почали наслідувати інші орендодавці жителі с.Новий Корець, загалом 174 орендодавця. За таких обставин позивач змушений звертатись до суду, оскільки наведене неможливо вирішити в позасудовому порядку. Просить суд стягнути із відповідача на користь позивача визначену суму в позові яка складається із збитків зазнаних товариством у наслідок невиконання ОСОБА_3, умов договору та упущену вигоду.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні вимоги позивача не визнала. Суду пояснила, що для застосування цивільно-правової відповідальності в тому числі для стягнення збитків потрібна наявність: протиправної поведінки, збитків, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. Вважає, що з вини відповідача в його діях немає. В даний час між відповідачем та третьою особою ТОВ «АгроХХІ» укладений договір оренди землі. Цей договір між наведеними сторонами укладений правомірно, оскільки відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. І з часу отримання такого акту відповідач набув статусу власника земельної ділянки і перестав бути власником сертифікату. Змінився предмет оренди та статус орендодавця. Після припинення поговору оренди земельної частки паю, відповідач не зобов»язаний був укладати поговір оренди земельної частки (паю)із позивачем відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку. Вважає, що наведені докази позивачем в судовому засіданні є безпідставними, щодо стягнення збитків та упущеної вигоди із відповідача. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Заслухавши представників сторін в судовому засіданні, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що в позовних вимогах позивача слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що договором оренди земельної частки (паю) від 24 грудня 2005 року ОСОБА_3, як власник сертифікату на право на земельну частку(пай) передав свою земельну частку (пай)в оренду для

сільськогосподарських потреб ТзОВ «Корецький аграрій». Початок дії вказаного договору з 01.01.2006р. до 31.12.2015р..

На підставі розпорядження Корецької райдержадміністрації від 10 травня 2007р.№237, відповідач ОСОБА_3, отримав державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯД.№258992).

Згідно двох договорів оренди від від 14 жовтня 2009 р. відповідач надав в строкове платне користування свої земельні ділянки які належать йому згідно вказаного вище державного акта, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТзОВ «Агро XXI». На час розгляду справи вказане товариство продовжує користуватися землею відповідача та землею інших орендодавців.

В ході судового розгляду справи з ініціативи суду як третю особу яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на боці відповідача, було залучено ТзОВ» Агро XXI».

Суд вважає, що відповідач мав право припинити надавати свою землю в оренду для позивача. Оскільки із часу отримання ним (відповідачем) державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3, набув статусу власника земельної ділянки і перестав бути власником сертифікату. Із отриманого відповідачем державного акта на право власності на земельну ділянку, змінився предмет оренди та статус орендодавця, а тому договір оренди слід вважати припиненим.

Відповідно до п.2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю) затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 7 січня 2000р №5 зобовязання сторін за договором оренди земельної ділянки, е можуть бути припинені після одержання державного акта на право приватної власності на землю і виділення земельної ділянки в натурі.

Згідно із до п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу країни сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги з відведення земельної частки (паю) в натурі на місцевості відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв)у натурі на місцевості земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

Відповідно до п.З ст.203,ст.627 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Покликання позивача в судовому засіданні на розділ IX «Перехідних положень» ЗУ «Про оренду землі», згідно яких після виділення в натурі(на місцевості)земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений за згодою сторін, є безпідставним.

Суд відхиляє докази позивача досліджені в суді, такі як розрахунок додаток 1)втрат ТзОВ «Корецький аграрій» в зв'язку із зменшенням обсягів земельних ділянок через невиконання договірних зобов'язань орендодавцями, за рахунок (додаток 2), суми збитків підприємства через неможливість здійснення діяльності на орендованих землях через блокування доступу с/г техніки для виконання робіт по вирощуванню с/г культур, втрат ТОВ «Корецький аграрій» від неотриманих прибутків на вирощуванні пшениці (додаток 3-а). Оскільки представником відповідача в судовому засіданні ці докази обґрунтовані умовним припущенням про можливість отримання прибутку позивачем результаті випадкового збігу обставин.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Відповідно до ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у в'язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа робила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні битки), доходи які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином у вигляді пущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально тримані при належному виконанні зобов'язання.

Як встановлено судом дії відповідача не є протиправними. Тому не має його вини у тих збитках про які вказує позивач.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведені ті вимоги на які він посилається.

На підставі «Перехідних положень» Земельного Кодексу України та фехідних положень» Закону України «Про оренду землі»ст.ст.22,203,627 України, п.2.3., Типового договору оренди земельної частки (паю) затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2005р №5.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,214,215,ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Корецький аграрій» до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на користь позивача збитків зазнаних у наслідок невиконання умов визначених договором оренди лі від 24 грудня 2005 року на загальну суму 29295,44 грн, що включає 5700,66 грн збитків та 23594,78 грн упущеної вигоди, відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати при подачі позовної заяви до суду нести за його рахунок.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 14 червня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області без Корецький районний суд з поданням в 10-ти денний строк заяви про ляційне оскарження з наступним поданням в 2 0-ти денний строк після ання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Рішення може бути також оскаржене без подання заяви про апеляційне арження у випадку подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня голошення рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10-ти денний строк їння набирає законної сили після закінчення цього строку.

Якщо подано ваяву про апеляційне оскарження,або в подальшому неподано згу в 20-ти денний строк, то рішення набирає законної сили.