Справа №22-ц-542/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 лютого 2010 року

у справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Суми до Приватного підприємства «Азимут», ОСОБА_2,

третя особа: ОСОБА_3

про стягнення збитків, -

встановила:

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Суми 32576 (тридцять дві тисячі п'ятсот сімдесят шість) грн. 02 (дві) коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи в розмірі 13 (тринадцять) грн. 50 (п'ятдесят) коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Суми витрати і ІТЗ у розмірі 1 (однієї) грн. 50 (п'ятдесят) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 не погодився з зазначеним рішенням суду та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права.

Зокрема зазначає, що не вважає себе відповідачем по зазначеній справі, оскільки на момент вчинення ДТП він знаходився в трудових відносинах з ПП

«Азимут» і виконував службові обов'язки, тому належним відповідачем по справі є ПП «Азимут».

Також, звертає увагу на те, що в основу рішення судом покладені свідчення директора ПП «Азимут» ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які на думку ОСОБА_2 є неправдивими, оскільки зазначені свідки є зацікавленими особами.

ОСОБА_2 просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 лютого 2010 року і стягнути з відповідача судові витрати.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, але неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а тому дійшов помилкового висновку стягнувши всю суму збитків лише з відповідача ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи (а. с. 34) автомобіль марки ГАЗ-33021 №7503АА, власником якого є ОСОБА_3, знаходиться в оренді в ПП «Азимут». На день скоєння ДТП зазначеним автомобілем керував водій ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції представник ПП «Азимут» пояснив, що ОСОБА_2 кожного дня використовував службовий автомобіль для особистих потреб (поїздки додому). Автомобіль в гаражі для збереження транспорту не залишав і останнім часом, як і в день ДТП, керував автомобілем без належних документів. Зазначені факти були відомі керівництву, але жодних заходів впливу до порушника не було. Перевірки стану здоров'я водія перед виїздом для виконання своїх трудових обов'язків також не проводились.

За таких обставин, колегія суддів вбачає 30% вини в заподіянні збитків ПП «Азимут», керівництво якого не здійснювало контролю за використанням службового транспорту та дотриманням безпеки руху водієм ОСОБА_2 на дорозі, а відповідно вина відповідача ОСОБА_2 складає 70%.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ПП «Азимут» 10858 грн. (32576 х 0,30 = 10858), а з ОСОБА_2 21718 грн. (32576x0,70 = 21718).

Доводи апеляційної скарги про те, що належним відповідачем у справі є ПП «Азимут», в зв'язку з перебуванням ОСОБА_2 в трудових відносинах з цим підприємством не заслуговують на увагу, оскільки вироком Сумського районного суду від 03 січня 2008 року за яким засуджено ОСОБА_2 встановлено, що в день скоєння ДТП ОСОБА_2 керував автомобілем на підставі довіреності. Інших доказів на підтвердження своїх доводів апелянт не надав.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 309 ч.1 п.1 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.2, ст. 309 ч.1 п.1 ІДТГК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 лютого 2010 року в даній справі скасувати.

Позов фонду задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 21718 грн. та з ПП «Азимут» 10858 грн. на користь відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Суми.

Рішення набирає законної сили, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий :

Судді :