Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-4038/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2010 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Рафальского Й.Л.

при секретарі Трохимчук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № у м. Коростені

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської РДА про стягнення невиплачених коштів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дп відповідача неправомірними та стягнути на його користь з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації недовиплачені кошти в сумі 28442,30 гривень, передбачені ст. ст. 37, 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період відповідно з 01.07.2007 року по 01.07.2010 року, та 120 гривень судових витрат, мотивуючи це тим, що він має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4-категорїї та працює і прожирає в зоні посиленого радіологічного контролю. Вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах визначений ЗУ «Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порушує його права.

В судове засідання позивач не з явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду лист, в якому просить розглядати справу у його відсутність, зазначивши також про невизнання | позовних вимог, а також зазначає, що позивач не надав доказів про отримання допомоги, передбаченої ст. 37 ЗУ "Про стасус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому

. . і . і

задоволенню в межах строку звернення з позовом до суду та на підставі наданих довідок про розмір виплат компенсаційних коштів.

Судом встановлено, що позивач

радіоекологічного контролю, яким є с. Ушомир, Коростенського району, компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 ррку И& 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ... , яким встановлені компенсації та доплати громадянам, що проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус...», громадянам, які працюють на територіях посиленого радіоекологічного контролю, проводиться доплата] у 43°ш гарантованого добровільного відселення у розмірі 1-ї мінімальної заробітної піі'ати, щомісяця, згідно зі ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на

В зв'язку з викладеним, розмір недовиплачених позивачу коштів за проживання на території радіоекологічного контролю, передбачених ст. 39 вищевказаного Закону, стг повить за

мінусом одержаних коштів щомісяця, в розмірі 187,20 грн., року по 01.07.2010 року.

Проте, належні позивачу виплати виплачуються в розмірі, передбаченому Постановою КМ України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, постралідалим від Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи питання, положення якого нормативно-правового акту слід застосували до спірних правовідносин, суд виходить з наступного: відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Ізаконами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового

акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість

якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує [правовий

акт, який має вищу юридичну силу.

„ . и . і'-

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів та

підзаконними актами, суд прийшов до висновку, що при визначенні розміру допомог гіозивачеві застосуванню підлягають норми ЗУ «Про статус....» Однак, згідно пп. 8 п. 28 розд. П ЗУ <*Про Державний бюджет України на 2008 рік», громадянам,що проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у фв'язку з обмеженням споживання продуктів, харчування місцевого виробництва та о^обис^того підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрі^ Укррїни. Згідно пп. 9 п. 28 розд. II цього Закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом*!Міністрів України. зі ,%

Таким чином, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну Ьилу, але по різному регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 75 Конституції України, Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція ^країни не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, тому числі залежно від| предмета правового регулювання. Немає, також, і закону України, який би реіулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас, Конституційний^ Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі, про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносцр не може бути водночас вреіульована однопредметними нормативними правовим# актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі: акт містить пряме застереження, щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим*цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Відповідно до ч. З ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на всій території України.

Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та

Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеним Законой України

«Про Державний бюджет України на 2008 рік» фактично змінено положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який діяв у часі раніше, пріоритетними, в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Разом з тим, судом враховується, що положення п.п. 8, 9 пункту 28 розд. II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р.», яким фактично змінено на 2008 рік дію Закону «Про статус...», в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати , і абз. 2,3,4 частини першої статей 37, 39 Закону України <ІПро статус...», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № Ю-рп/2008 визнано неконституційними. Проте, зазначені положення втратили чинність з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України, а тому до вказаної дати відповідач правомірно здійснював виплати в розмірах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 р».

Суд погоджується з доводами позову про те, що вимоги Закону "Про відповідачем порушувались, позивач не отримував зазначених кошт в відповідних

тому вимоги позову, в частині прав позивача на отримання сум передбачених ст.39 ЗУ «Про статус...» є

обґрунтованими. Доводи позову про порушення відповідачем вимог вказаного закону в частині прав позивача на отримання сум компенсацій в розмірах, передбачених ст. 37 ЗУ "Про статус..." суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються відсутністю довідки про те, що позивач є отримувачем допомоги, передбаченої ст. 37 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали|внасдідок Чорнобильської катастрофи». и

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік* та Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, Пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом № 147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної'! політики України -, за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для вцдаткгв на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені таким є відповідач. З огляду на зазначене, позов слід задовольнити частково.

І 1

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст.15, 88, 213-218 ЦПК України,ст.19 Конституції України, ст.37 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України № 987 від 20.06.2000 рірку <^Про затвердження порядку використання коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення», , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенськоїі районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 кошти, передбачені ерг. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали рнасдідок Чорнобильської катастрофи» , в*розмірі - 21879 (двадцять одна тисяча вісімсот! сімдесят дев»ять) гривень 80 коп. за період з 01.07.2007 року по 01.07.2010 року. : 4

Відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до рішення Корістен^ької міської раіди № 25 від 17.12.2009 року. І >'

Суми стягнуті без відрахування податків та інших обов»язкових платежів.

Копію рішення направити сторонам. і?

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, протягом десяти днів з

дня проголошення.

Суддя: