30.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Категорія: 27 Доповідач Кутурланова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Гонтар П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2010 року у справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом кредитної спілки «Добробут» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2008 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2008 року, в задоволені позову кредитної спілки «Добробут» ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною відмовлено.

04.10.2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що в ході розгляду зазначеної справи ним понесені витрати на правову допомогу та витрати, повязані з явкою до суду(а.с. 204).

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2010 року у задоволені заяви ОСОБА_3, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2010 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права при її постановленні.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу КС «Добробут» доводи апеляційної скарги не визнала, посилаючись на їх безпідставність, просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності визначених ст. 20 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки на момент ухвалення рішення судом першої інстанції позивачами не надавались та судом не досліджувалися докази щодо понесених витрат. Крім того, витрати, повязані з явкою позивачів та їх представників до суду понесені після ухвалення судом рішення.

Однак колегія суддів не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов до них з порушенням норм процесуального права, у звязку із чим постановлена ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу, витрати сторін та представників, що повязані з явкою до суду та інші.

Розподіл судових витрат між сторонами врегульований ст.88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничний розміри компенсаційних витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинні перевищувати суми, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи у суді першої інстанції відповідачам надавалась правова допомога фахівцем у галузі права ОСОБА_4 на підставі укладеного сторонами договору (а.с. 212-214,221-223).

При ухваленні рішення судом не вирішувалося питання про стягнення витрат на правову допомогу за ведення справи у суді відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничний розміри компенсаційних витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

З урахуванням того, що позивач поніс витрати на правову допомогу та витрати, повязані з явкою до суду апеляційної інстанції і вирішення питання про їх розподіл можливе лише в порядку визначеному ст.220 ЦПК України шляхом ухвалення додаткового рішення, при цьому згідно п.5 ст.88 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат лише в разі зміни рішення суду першої інстанції або ухвалення нового рішення, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність відмови суду в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, у звязку із чим приходить до висновку про наявність передбачених ст. 311 ЦПК України підстав для скасування ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2010 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307, ст.311 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2010 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і, відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України оскарженню не підлягає, як така що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий

Судді