Справа №2-1919/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі Дімаковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «КС Володар» та просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 80497,00 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що між позивачем та Кредитною спілкою «КС Володар» було укладено Договір № 1231-Д «Пенсійний стабільний плюс» по залученню внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 18 квітня 2007 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошовий внесок у розмірі 50500, 00 гривень на депозитний рахунок, строком на 24 місяця, з виплатою позивачу відсотків у розмірі 15% річних від суми внеску.

Позивач виконав умови договору та 18.04.2007 р. вніс на депозитний рахунок суму внеску грошові кошти одноразово у повному обсязі. 01 липня 2009 року Кредитна спілки «КС Володар» сплатив на користь позивача 3000,00 доларів США., після чого до моменту звернення до суду грошових коштів не було отримано.

Враховуючи викладене позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

В подальшому в судове засіданні позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином . На адресу суду від позивача надійшла телеграма з проханням слухати справу у відсутності позивача.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача на підставі наявних матеріалів справи.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували посилаючись на те, позивачу було в повному обсязі повернуті внесені кошти та відсотки на підтвердження чого надали розрахункові документи. Також посилалися на те, що вимоги позивача про стягнення відсотків з урахування стабілізаційного коефіцієнту є безпідставним з огляду на те, що відповідачем було прийнято рішення про віднесення відповідних прибутків до резервного капіталу. Просили в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, 18 квітня 2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 1231-Д «Пенсійний стабільний плюс» (надалі ОСОБА_2 договір) по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.9-11).

У відповідності до п. 1.1 ОСОБА_2 договору, позивач зобовязався протягом 3 (трьох) банківських днів, наступних за днем підписання ОСОБА_2 договору, внести внесок у розмірі 50 500 (пятдесят тисяч пятсот) гривень (надалі за текстом «внесок»), а відповідач, після його використання в цілях, передбачених статутом відповідача, зобовязався повернути його позивачу разом з нарахованими на нього відсотками не пізніше 18 квітня 2009 р. Згідно п. 2.2 ОСОБА_2 договору, на внесений позивачем внесок щомісячно нараховуються відсотки у розмірі 15% річних.

18 квітня 2007 р. на виконання зобовязань за ОСОБА_2 договором внесок було внесено позивачем у національній валюті України гривні, у розмірі 50500,00 гривень (а.с.14).

21 квітня 2009 р. було укладено додатковий договір № 1 до ОСОБА_2 договору, відповідно до умов якого було змінено строк виконання зобовязання відповідача з повернення внеску та нарахованих відсотків, і відповідач зобовязався повернути суму внеску разом з нарахованими відсотками не пізніше 28 квітня 2009 р. (а.с. 12), а також 21 квітня 2009 р. позивачу в рахунок сплати відсотків по внеску на депозитний рахунок було видано 15150 грн. 02 коп. (а.с. 76).

27 квітня 2009 р., між позивачем та відповідачем, було укладено додатковий договір № 2 до ОСОБА_2 договору, за умовами якого було повторно змінено строк виконання зобовязання відповідача, і останній зобовязався повернути позивачу суму внеску разом з нарахованими відсотками не пізніше 05 травня 2009 р. (а.с.13 ).

В день укладення вищезазначеного додаткового договору № 2, 27 квітня 2009 р., позивачем було також підписано розпорядження, відповідно до якого позивач уповноважив отримати внесок, а також проценти, нараховані на внесок за ОСОБА_2 договором, ОСОБА_3 (а.с.15, 85).

Представник позивача ОСОБА_3, двічі звернулася до відповідача, для отримання частини внеску і їй було виплачено 03 червня 2009 р. 10100 грн. 00 коп. і 08 липня 2009 р. 5050 грн. 00 коп. (а.с.91, 82). Решта внеску та відсотків, як передбачено умовами ОСОБА_2 договору зберігалася в касі відповідача.

19 листопада 2009 року відповідач надіслав позивачу лист № 2337 від 18.11.2009 р. (а.с.88) з проханням зявитися отримати залишок вкладу та нарахованих відсотків після чого, 25 листопада 2009 року отримав 35 350,00 основну суму внеску (а.с.83 ) та відсотки в сумі 352,79 грн.(а.с. 84).

25 листопада 2009р. позивач отримавши суму внеску та відсотки, не маючи претензій по виконанню відповідачем ОСОБА_2 договору звернувся до відповідача із заявою про виключення його зі членів Кредитної Спілки «КС Володар» за власним бажання (а.с.86). Відповідно до протоколу №25/11.09 п від 25.11.2009 року вбачається, що позивача було виключено з членів кредитної спілки «КС Володар» та повернуто членський внесок в розмірі 20,00 грн. (а.с.87, 81).

З викладено вище встановлено, що Відповідач у повному обсязі виконав свої зобовязання перед позивачем за ОСОБА_2 договором, повернувши позивачу суму вкладу 50500,00 грн. та сплативши відсотки по внеску на депозитний рахунок 15502,81 грн., внаслідок чого позивач отримавши належні кошти вийшов із складу членів кредитної спілки відповідача.

З огляду на викладене вище, посилання позивача про те, що відповідачем не в повному обсязі повернуто позивачу належних сум по депозитному договору є безпідставними.

Позивач посилаючись на п.2.1 ОСОБА_2 договору, вважає, що внесок підлягає поверненню із застосування «стабілізаційного коефіцієнту».

Відповідно до умов ОСОБА_2 договору абз. 5 п. 2.1. різниця між розміром зробленого членом Кредитної спілки внеску та розміром внеску на момент його повернення покривається кредитною спілкою за рахунок нарахування остатньою додаткових відсотків на зроблений внесок.

Відповідно до витягу з протоколу № 8 загальних зборів членів Кредитної спілки «КС Володар» від 24.05.2009 року вбачається, що загальними зборами відповідача було прийнято рішення про розподіл доходу Кредитної спілки за підсумками 2008 фінансового року , згідно якого дохід в сумі 349 438,13 гривень вирішено направити на формування резервного капіталу.

Таким чином, доход відповідача був у повному обсязі направлений до резервного фонду. За таких обставин, додаткові відсотки на вклади членів кредитної спілки не нараховувалися, а тому вимоги позивача в частині суд вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.. 610 ЦК Цивільного Кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобовязанням.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи те, що Відповідач виконав свої зобовязання перед позивачем за ОСОБА_2 договором у повному обсязі, та повернув позивачу вклад та сплатив, нараховані на вклад, відсотки, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.599 ЦК України, ст. ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: