РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Бечко Є.М. при секретарі Чернобай Н.О. за участю позивача, представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові ;ивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підпри- мства «Регіонземпрект-М» про визнання незаконним наказу про звільнення, міну формулювання причин звільнення, зобов'язання видати дублікат трудової снижки без запису про звільнення за прогул, стягнення середнього заробітку за іас вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

08.10.2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення, зобов'язання видати дублікат трудової книжки без запису про звільнення за прогул, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Представник відповідача позов не визнав, мотивуючи, що позивачка здійснила прогул, не вийшовши на роботу без поважних причин з 05.08.2010 р. по 09.09.2010 року, пояснення давати відмовилась, за трудовою книжкою не з'являлась, наявність заборгованості по заробітній платі в сумі 1737-83 грн. підтвердив, зазначив також, що позивачка викрала з роботи принтер, дошку та картридж.

Заслухавши сторони, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали справ про відмову у порушенні кримінальної справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працювала в 1111 «Регіонземпроект-М» з 01.09.2009 р. по 09.09.2010 року, спочатку на посаді офіс- менеджера, а з 01.02.2010 року - на посаді техніка-землевпорядника.

В період з 05.08.2010 року по 09.09.2010 року позивачка без поважних причин була відсутня на роботі. Про причини своєї відсутності позивачка не повідомляла, ніяких документів не надала.

І грудня 2010 року

Після отримання попереджена про те, що в разі ненадання документів або письмових пояснень про причини її відсутності на роботі вона буде звільнена за

прогул без поважної причини, ОСОБА_1 25.08.2010 р. направила поштою заяву про звільнення, однак, відмовилась надати письмове пояснення по факту відсутності на роботі з 05.08.2010 р., документів про причини її відсутності на роботі не надала, про що за кожен день відсутності на роботі було складено відповідні акти (а.с. 44-68). У відповідь, листом від 09.09.2010 року, 1111 «Регіонземпро- ект-М» повідомило про неможливість звільнення її за ст.38 п.З КЗпП України.

Вказані обставини повністю підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, частково показаннями свідка ОСОБА_5, показання якої суд оцінює критично, зважаючи, що вона є зведеною сестрою позивачки.

Відповідно до п.4.ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у разі прогулу ( в т.ч. відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно п.24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. №9 прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин

Оскільки позивачка відмовилася надавати письмове пояснення по факту відсутності її на роботі та не надала жодних документів, адміністрація ПП «Регіо- нземпроект-М» була вправі вжити заходів згідно вимог чинного законодавства і звільнити ОСОБА_1 за прогул без поважних причин.

Про звільнення відповідачки за прогул без поважних причин за п.4. ст.40. КЗпП України було видано наказ №30-п від 09.09.2010 р.

14.09.2010 року позивачку листом було повідомлено про звільнення її за прогул (а.с.75).

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Звернувшись до суду з даним позовом 08.10.2010 року позивачка не пропустила строк встановлений ст. 233 КЗпП для звернення до суду.

За вказаних обставин у задоволенні вимог позивачки про визнання незаконним наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення, зобов'язання видати дублікат трудової книжки без запису про звільнення за прогул, а також про виплату вихідної допомоги належить відмовити.

Відповідно до ст.47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Трудову книжку відповідачка отримала 23.12.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, невидача трудової книжки ОСОБА_1 в день звільнення відбулась не з вини підприємства.

Заборгованість по заробітній платі в сумі 1737-83 грн. на день розгляду справи відповідачем не погашено, таким чином, відповідно до положень ст. 235 КЗпП України з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, що складає, виходячи з середньоденного заробітку позивача 29-53 грн. за 106 днів (по день винесення рішення) - 3130-18 грн., а також заборгованість по заробітній платі в розмірі 1737-83 грн. задовольнивши позов у цій частині вимог.

Оскільки вини підприємства, а також доказів на підтвердження звернень до лікаря та погіршення здоров'я, суду не надано, в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди належить відмовити.

У відповідності до положень ст.88 ЦПК з відповідача належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Регіонземпроект-М» на користь ОСОБА_6 1737-83 грн. заборгованості по заробітній платі, 3130- 18 грн. середнього заробітку, а всього 4868-01 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Регіонземпроект-М» 51-00 грн. судового збору на користь держави.

Стягнути Приватного підприємства «Регіонземпроект-М» на користь держави 120-00 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Деснянським районним судом м. Чернігова.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня пре

Суддя