ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-951/10
провадження № Б/н 1284
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільнц справу за позовом Державного підприємства МО України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_4 проживає в кімнаті №9 відомчого гуртожитку підприємства по провул. Поліському, 13 в м. Києві, яка була надана їм в звязку з роботою ОСОБА_2 на підприємстві з 10.01.1992 року. 4.03.1999 року ОСОБА_2 було звільнено за власним бажанням. Еуртожиток розташований по провулку Поліському, 13 в м. Києві перебуває на балансі філії державного підприємства МО України «Укрвійськбуд»- «135 Домобудівельний комбінат». Вважає, що відповідач втратив зв'язок з підприємством та продовжує займати разом з сімєю жилу площу, яка була надана в звязку з його роботою. Просив суд виселити ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_4 з займаного приміщення без надання іншого жилого приміщення та стягнути судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в обсязі викладеному в позовній заяві, просила їх задовольнити та виселити ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_4 з займаного приміщення без надання іншого жилого приміщення на підставі ст. ст. 109, 127, 132 ЖК України. Також просила стягнути судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно працював слюсарем РМЦ з 1992 року. У 1999 році змушений був звільнитися за власним бажанням, оскільки у підприємства була перед ним велика заборгованість по заробітній платі, а сім»ю потрібно матеріально забезпечувати, годувати. Вселення в кімнату №9 (квартиру) по провулку Поліському, 13 в м. Києві було на підставі ордера серії Б, виданого на підставі розпорядження Залізничної районної державної адміністрації у м. Києві від 13.01.1994 року № 16. Для отримання ордеру він звертався до адміністрації підприємства, а потім державної адміністрації. За адресою спірної квартири (кімнати) їх сім»я стоїть на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Данні обставини підтвердив в судовому засіданні будучи допитаним в якості свідка.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та надала аналогічні пояснення і доповнила, що їх сім»я стоїть на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Спірна кімната займає житлову площу 16,0 кв. м., вони проживають в ній з чоловіком та двома неповнолітніми дітьми.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог Державного підприємства МО України «Укрвійськбуд».

Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_2 працював на підприємстві « 135 Завод залізо - бетонних виробів» з 13.01.1992 року по 04.03.1999 року та був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 6, 7).

ОСОБА_2 разом з сімєю вселився за адресою: м. Київ, провулок Поліській, б. 13 кімната (квартира) №9 на підставі ордеру на жиле приміщення №02012 серії Б, виданого на підставі розпорядження Залізничної районної державної адміністрації у м. Києві від 13.01.1994 року № 16, який не є спеціальним ордером для поселення до гуртожитку.

Згідно до ч.2 ст. 127 ЖК України, жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради (державній адміністрації). Розпорядженням №986 від 27.09.2007 року Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, цим рішенням було затверджено дислокацію житлових будинків ( до переліку яких відноситься і будинок №13 по провулку Поліському в м. Києві), які використовуються під гуртожитки у Дарницькому районі м. Києва; при цьому зазначається, що будинок №13 по провулку Поліському має статус «сімейний».

За таких обстави суд вважає, що твердження відповідачів про те, що вони фактично отримали квартиру (кімнату) №9 згідно ордера на жиле приміщення відповідно до ст.. 58 ЖК України є обґрунтованими.

Ордер на жиле приміщення №02012 серії Б, виданий 25.01.1994 року на імя ОСОБА_2 не визнаний недійсним (ст.59 ЖК України), відповідачі з дітьми постійно проживають за даною адресою, мають спільну реєстрацію з 6.05.1994 року, сплачують комунальні послуги.

Згідно ч.І ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми з кімнати №9 в буд. 13 по провулку Поліському в м. Києві без надання іншого жилого приміщення на підставі ст.ст. 109, 127, 132 ЖК України, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,208,212,213, 215 ЦПК України, на підставі ст. 109,127-321,58 ЖК України,суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Державного підприємства МО України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення із незаконно займаного приміщення - кімнати №9 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: м.Київ, провул. Поліській, 13 в м. Києві без надання іншого жилого приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя