Справа №2-94/10 30.08.2010 30.08.2010 30.08.2010
Провадження №22ц-5312/10
Справа № 22ц -5312/10 Суддя по 1 інстанції: Вадовська А.В.
Категорія: 23 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

30 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів Мурлигіної О.Я., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

за участю позивачки ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2010 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до приватного підприємства з орендними відносинами «Урожай» про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), визнання його припиненим та повернення її власнику земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства з орендними відносинами «Урожай» (далі ПП «Урожай») про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди земельної частки (паю) та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування вимог позивачка вказувала, що 1 березня 2000 року між нею та відповідачем укладено договір оренди належної їй земельної частки (паю) розміром 3,96 умовних кадастрових гектарів, строк якого у 2001 році продовжено до 2016 року.

Посилаючись на те, що відповідачем протягом 2006 2008 років не виконуються умови договору та орендна плата виплачена в розмірі меншому, ніж передбачено Указом Президента України від 2 лютого 2002 р. № 90 «Про додаткові міри соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», позивачка просила стягнути 1689,07 грн. недоплаченої орендної плати та достроково розірвати договір оренди.

Водночас, позивачка посилалась на те, що 1 вересня 2004 року замість сертифіката на земельну частку (пай) вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 4,6 га в межах території Щасливської сільської ради, тому вважала, що змінився предмет оренди, новий договір з 2004 року не переукладено, тому орендні відносини припинені. Просила зобовязати відповідача передати їй земельну ділянку з підстав отримання нею Державного акту на землю.

В подальшому неодноразово уточнюючи позовні вимоги, позивачка просила визнати припиненим договір оренди земельної частки (паю), в звязку з отриманням нею Державного акту на землю та зобовязати відповідача повернути їй земельну ділянку після збору врожаю.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на виконання умов договору та відсутність підстав для його розірвання.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2010 року закрите провадження у справі за позовними вимогами про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю) у звязку з отриманням Державного Акту на землю на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Зазначена ухвала не є предметом апеляційного розгляду, оскільки не оскаржується сторонами.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2010 року відмовлено у задоволенні позовних вимог про дострокове розірвання та визнання припиненим договору оренди земельної частки (паю), зобовязання повернути земельну ділянку власнику.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що між сторонами існує договір оренди земельної частки (паю) ділянки, умови якого відповідачем не порушуються, а тому вимоги позивачки не можуть бути задоволені.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія не може.

Так, із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до договору оренди земельної частки (паю), укладеного між позивачкою та відповідачем 1 березня 2000 року з доповненнями, у користуванні ПП «Урожай» перебуває належна позивачці земельна ділянка, розміром 3,96 умовних кадастрових га, строком до 2016 року.

1 вересня 2004 року позивачка отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 4,6 га в межах території Щасливської сільської ради. Договір оренди земельної ділянки не переукладався, проте відповідач продовжує використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням та сплачує позивачці орендну плату.

В липні 2007 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору оренди, посилаючись на бажання самостійно обробляти землю, проте отримала відмову орендатора (а.с. 42-43). З цього часу вона відстоює своє право на самостійний обробіток належної їй на праві власності земельної ділянки.

Згідно з п. 17 розд. Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, розділом ІХ «Перехідні положення» Закону від 6 жовтня 1998 року «Про оренду землі» та п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю) (затверджено наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 р. № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 р. за № 101/4322) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

Після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі (на місцевості) та отримання ними державних актів на право власності на землю дія договорів оренди земельних часток (паїв) припиняється, якщо сторони не переуклали нові договори оренди відповідно до державних актів.

В разі якщо орендар не повертає орендодавцю земельну ділянку право власника земельної ділянки (орендодавця) на землю підлягає захисту в загальному порядку.

З огляду на зазначене, з часу отримання позивачкою державного акту на право приватної власності на землю вона набула статусу власника земельної ділянки, у звязку з чим змінився предмет оренди та статус орендодавця, а тому оспорений договір слід вважати припиненим.

Положення п. 8 розд. Х «Перехідні положення» ЗК та розділу IХ «Перехідні положення» Закону «Про оренду землі» щодо переукладення договору оренди земельної частки (паю) передбачають право на переукладення договору оренди, однак не можуть бути примусом для власника земельної ділянки.

Враховуючи наведене, вимоги позивачки про визнання договору оренди земельної частки (паю) припиненим та повернення земельної ділянки підлягали задоволенню.

Оскільки районний суд відмовив у задоволенні цих вимог, тому рішення районного суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення таких вимог.

При цьому, попередні судові рішення щодо відмови у розірванні договору оренди земельної частки не є перешкодою для такого, оскільки вимоги заявлені в даній справі, за правовою підставою, не є ідентичними вимогам, заявленим в попередньому позові.

Що ж до вимоги про розірвання договору оренди земельної частки (паю), то вона задоволенню не підлягає, оскільки не можна розірвати правовідносини, які за законом вже припинили своє існування.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати припиненим договір оренди земельної частки (паю) з доповненням, укладений 1 березня 2000 року між ОСОБА_2 та приватним підприємством з орендними відносинами «Урожай».

Зобовязати приватне підприємство з орендними відносинами «Урожай» передати ОСОБА_2 земельну ділянку, розміром 4,6 га розташовану в межах Щасливської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, яка належить їй на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю (серія МК № 2032737), виданого 1 вересня 2004 року Доманівською райдержадміністрацією Миколаївської області.

Передачу здійснити після закінчення приватним підприємством з орендними відносинами «Урожай» збирання на ній врожаю 2010 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного підприємства з орендними відносинами «Урожай» на користь ОСОБА_2 81 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді: