Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-59/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21квітня 2010 р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Лихосенко М.О.

при секретарі Череп М.О.

розглянув у відкритому судовому заседаннии в м. Запоріжжя шоаэжанское справа по позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на 3/8 частин в праві спільної власності на квартиру, виплату компенсації, переведення права власності на 3/8 частин квартири

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про припинення його права власності на 3/8 частин АДРЕСА_1, виплату йому компенсації за вказану частину, переведення на них права власності на вказану частину квартири.

В позові позивачі вказали, що раніше ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі.

В 1995 р., шляхом обміну 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_2, в якій позивачка ОСОБА_1 проживала зі своїми батьками, а потім за вказаною адресою був зареєстрований і відповідач ОСОБА_3 як член її сім'ї, а також однокімнатної квартири її матері ОСОБА_4, розташованої АДРЕСА_3, вони переселилися в 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_4.

Разом з ними були зареєстровані та спільно проживали їх сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

06.01.98 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний.

З метою вирішення питання житла, син ОСОБА_2 подарував 24.05.99 р. належну йому АДРЕСА_5 батьку ОСОБА_3

В 2000 р. вони спільно приватизували квартиру АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінською районною адміністрацією м. Запоріжжя від 19.04.2000р. та за ними було зареєстровано право власності на 1/4 частину вказаної квартири за кожним.

В тому ж році помер їх син ОСОБА_5

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частину вказаної квартири.

На підставі мирової угоди між сторонами, затвердженої Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 22.12.08 р. у цивільній справі 2-4466, за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5, померлого 19.07.2000 р., за кожним на 1/8 частину.

В даний час спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по 3/8 її частин, а ОСОБА_2- 1/4 її частина.

У зв'язку з розірванням шлюбу, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися вкрай неприязні стосунки. Сумісне проживання в одній квартирі та сумісне користування нею стало неможливим, внаслідок чого вони вимушені були ще в 2000 р. піти з квартири, зняти собі житло.

До теперішнього часу питання між ними про сумісне користування квартирою не вирішене. ОСОБА_3 один користується належною їм квартирою, а вони вимушені знімати житло та проживати окремо, позбавлені можливості користуватися квартирою, чим порушується їх право володіння та користування квартирою.

Вказана квартира не може бути розділена між ними в натурі, оскільки в загальному користуванні знаходитимуться місця спільного користування, сумісне користування квартирою є неможливим через неприязнені стосунки, що склалися між ними, що призводить до конфліктів.

Вважають, що відповідачу належить незначна частина квартири, і вони згодні виплатити йому ринкову вартість його 3/8 частин у розмірі 119248 грн., яку внесли заздалегідь на депозитний рахунок ДСА.

Таке припинення права власності не заподіє відповідачу істотної шкоди, оскільки йому виплачується ринкова вартість частини квартири. Крім того, ОСОБА_2 йому була подарована квартира в 1999 р., яку він продав в 2007 р.

Просять суд припинити право власності відповідача на 3/8 частини АДРЕСА_7, виплативши йому ринкову вартість вказаної частини квартири у розмірі 119248 грн., яка внесена ними заздалегідь на депозитний рахунок, перевести на них право власності на вказану частину квартири, визнавши за кожним право власності на 3/16 її частин.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позову, суду пояснив, що йому у вказаній квартирі належить 3/8 її частин, яка є значною. Вказану квартиру не можна розділити в натурі, разом з тим, не дивлячись на їх взаємовідносини можна визначити порядок користування нею.

Крім того, відповідач вважає, квартиру можна продати в цілому, її вартість, визначена висновком експертизи в сумі 317995 грн., значно занижена.

Разом з тим, при визначенні іншої, більш вищої оцінки квартири, не заперечує проти виплати компенсації .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов про припинення права власності на частку в спільному майні та виплаті компенсації підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 365 ЦК України право особи на частку в спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння та користування майном є неможливим, таке припинення не нанесе істотної шкоди інтересам співвласника.

Суд виносить вирішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок.

Судом встановлено, що раніше позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в шлюбі.

В 1995 р., шляхом обміну 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_2, в якій позивачка ОСОБА_1 проживала зі своїми батьками, а потім за вказаною адресою був зареєстрований і відповідач ОСОБА_3 як член її сім'ї, а також однокімнатної квартири її матері ОСОБА_4, розташованої АДРЕСА_3, вони переселилися в 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_4.

Разом з ними були зареєстровані та спільно проживали їх сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

06.01.98 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб.

З метою вирішення питання житла, син ОСОБА_2 подарував 24.05.99 р. належну йому АДРЕСА_5 батьку ОСОБА_3, що підтверджене довідкою ОП ЗМБТІ №1494 від 8.02.10 р.

Згідно технічного паспорта, в 2000 р. сторони спільно приватизували вказану квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінською районною адміністрацією м. Запоріжжя від 19.04.2000 р. та за ними було зареєстровано право власності на 1/4 частину вказаної квартири за кожним.

В тому ж році помер їх син ОСОБА_5

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частину вказаної квартири.

На підставі мирової угоди між сторонами, затвердженої Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 22.12.08 р. у цивільній справі 2-4466, за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5, померлого 19.07.2000 р., за кожним на 1/8 частину.

В даний час спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по 3/8 її частин, а ОСОБА_2- 1/4 її частина.

У зв'язку з розірванням шлюбу, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися вкрай неприязні стосунки. Сумісне мешкання в одній квартирі та сумісне користування нею стало неможливим, внаслідок чого вони вимушені були ще в 2000 р. піти з квартири, зняти собі житло.

До теперішнього часу питання між ними про сумісне користування квартирою не вирішене. ОСОБА_3 один користується належною їм всім квартирою, а позивачі вимушені знімати житло та проживати окремо, позбавлені можливості користуватися квартирою.

Відповідач не оспорює вказаних обставин.

Вказана квартира не може бути розділена між сторонами в натурі, оскільки в спільному користуванні знаходитимуться місця спільного користування.

Сумісне користування квартирою є неможливим через неприязнені стосунки, що склалися між сторонами та приводить до конфліктів між ними.

Суд вважає, що відповідачу належить незначна частина квартири, в порівнянні з позивачами.

Згідно висновку судово-технічної експертизи від 29.04.09 р. дійсна ринкова вартість спірної квартири складає 317995 грн.

Позивачі згодні виплатити відповідачу ринкову вартість 3/8 частин квартири у розмірі 119248 грн., яку внесли заздалегідь на депозитний рахунок ДСА, що підтверджене платіжним дорученням від 1.04.2010 р.

Суд вважає, що припинення права власності на частину квартири не заподіє відповідачу істотної шкоди, оскільки йому виплачується ринкова вартість частини квартири. Крім того, сином ОСОБА_2 йому була подарована квартира в 1999 р., яку він продав в 2007 р.

В цілому ж відповідач не заперечував проти отримання компенсації, проте посилався на те, що вартість квартири значно вища, про що представив висновок незалежної оцінки від 14.04.2010 р.

Разом з тим, даний висновок незалежної оцінки не є висновком експертизи, їм визначалася оціночна вартість майна, а не дійсна вартість квартири.

Відповідачем не представлено суду доказів того, що продаж вказаної квартири можна провести більш ніж за визначену експертизою від 29.04.09 р. ціною.

Крім того, відповідач визнавав вказану оцінку квартири, пропонуючи позивачам придбати належні їм 5/8 частин квартири за вказаною експертом ціною за 190000 грн.

Доводи відповідача про продаж квартири в цілому, суд вважає неспроможним, оскільки до теперішнього часу між ними вказане питання не вирішене та позивачі тривалий час позбавлені можливості користуватися вказаною квартирою, проживати в ній, чим порушуються їх права.

Посилання відповідача на можливість визначення порядку користування квартирою також є неспроможним, оскільки про це повинен бути заявлений позов. Відповідно до ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами відносно предмету спору за власним бажанням. Такі позовні вимоги в ході розгляду даної справи не заявлялися та не можуть розглядатися судом.

Позивачами заявлений позов про припинення права власності на частку в спільному майні з виплатою компенсації, що передбачене ст. 365 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе припинити право власності ОСОБА_3 на 3/8 частин вказаної квартири, стягнувши з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь вартість вказаної частини в розмірі 119249 грн., яка зарахована на депозитний рахунок.

На підставі викладеного та ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 365 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 3/8 частин квартири АДРЕСА_4.

Перевести на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 3/8 частини вказаної квартири, які належали ОСОБА_3, визнавши за кожним з них право власності на 3/16 частин квартири АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 3/8 частки квартири в сумі 119249 (сто девятнадцять тисяч двісті сорок дев'ять) грн., які зараховані на депозитний рахунок Державної судової адміністрації Запорізької області (р/р 0607 в ГУДКУ у запорізькій області, МФО 813015, код 26316700) платіжним дорученням №01 від 01.04.2010 р., шляхом їх виплати.

Стягнути з ОСОБА_3 додатково судовий збір на користь держави в сумі 1141 (одна тисяча сто сорок одна) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: