Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа №2-П - 30/2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

27 травня 2010 року, Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого - судді Тихонової Н.С., при секретарі - Гроднової Г.М., за уч. адвоката - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2003 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення порядку користування земельною ділянкою та відновлення стану земельної ділянки шляхом зобовязання знесення самовільно зведених будівель і споруд.

В подальшому у в звязку зі смертю ОСОБА_4, ОСОБА_5 до участі у справі в якості відповідача судом була залучена спадкоємець померлих - ОСОБА_3.

Позивачка вказувала, що є власником 32/100 частин с відповідною частиною господарських будівель та споруд житлового будинку по пров. Труда, 5 у м. Миколаєві, відповідачка успадкувала 68/100 частин зазначеного будинку та здійснила самочинне будівництво гаражу, чинить перешкоди позивачки у користуванні її власністю.

ОСОБА_2 неодноразово змінювала свої вимоги, остаточно просила суд : вселити її в зазначений будинок, передати ключі від воріт будинку, зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні будинком, не чинити перешкоди в проведенні ремонтних робіт та робіт по підключенню водоводу та природного газу до належної позивачці частини будинку, стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 48213 грн.60 коп. за знесену відповідачкою веранду Лит. А -1 та моральну шкоду у розмірі 40000 грн. Також просила усунути перешкоди в користування земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованого гаражу.

В судовому засіданні позивачка та адвокат позовні вимоги підтримали.

Відповідачка, її представник в судовому засіданні позов не визнали.

Вислухавши сторін, представників, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є власником 32/ 100 частин с відповідною частиною господарських будівель та споруд житлового будинку по пров. Труда, 5 у м. Миколаєві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2001р. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.06.1993р., позивачці виділено у власність в житловому будинку лит.А жилі приміщення: 1-8, 1-9, загальною площею 29,6 кв.м., паркан №7, по 1/2 частини паркану №3 і №5.

Користувачем 68/100 цього будинку є ОСОБА_3, яка є спадкоємцем власників зазначеної частини будинку та прийняла спадщину.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва- від 16.02.1984р. було визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку, який є обовязковим для сторін по справі. Співвласникам було виділено по 259 кв.м. земельної ділянки для особистого користування та 22 кв.м. земельної ділянки загального користування.

ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачці в користування її частиною спірного житлового будинку, чинить перешкоди в облаштуванні будинку, не надає можливості провести водовод та природний газ. Крім того самовільно побудувала гараж лит. Г, який перешкоджає облаштуванню загального в'їзду на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.. 18 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст 29, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування з Україні», ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» для проведення будівельних робіт (перепланування, реконструкція) необхідний дозвіл виконкому місцевої ради відповідно до належно затвердженого проекту, без якого здійснення таких робіт суворо забороняється.

Крім вищезазначених нормативно - правових актів, кожен субєкт будівництва зобовязаний дотримуватися вимог, визначених Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, яке затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. № 273.

Відповідно до цього Положення документом, що посвідчує право забудовника (замовника) генерального підрядника на виконання будівельних робіт є дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд інших обєктів, розширення і технічного переоснащення відповідно до затвердженої проектної документації. Зазначений дозвіл надає відповідним службам право на видачу ордера на проведення робіт інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю на підставі заяви забудовника або замовника.

Таким чином, гараж літ. Г є самочинно побудований та порушує права позивачки, оскільки ОСОБА_2 позбавлена можливості користуватися належною їй частиною будинку в звязку з відсутністю земельної ділянки загального користування, визначеної рішенням суду і неможливістю облаштування в'їзду.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню, яка здійснила самочинне будівництво за її рахунок.

Вказані обставини підтверджуються проведеною судовою будівельно - технічною експертизою № 4 від 21,06.2004р.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, щодо знесення самовільно побудованого гаражу, так як він не відповідає діючим стандартам, порушують права позивачки.

Також необхідно задовольнити вимоги позивачки в частині вселення її в зазначений будинок, передати ключі від воріт будинку, зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні будинком, не чинити перешкоди в проведенні ремонтних робіт та робіт по підключенню водоводу та природного газу до належної позивачці частини будинку.

Водночас в задоволенні вимог, щодо стягнення матеріальної шкоди повязаної з знесенням веранди Лит. А -1 суд вважає необхідним відмовити, оскільки суду не надано доказів вини відповідачки в знесенні.

Моральна шкода повинна бути відшкодована, з урахуванням тривалості порушеного права позивачки, яка не має можливості користуватися і розпоряджатися належним її майном, розмір якої суд визначає у сумі 2000 грн., зробивши оцінку на підставі розумності, справедливості та з урахуванням обставин справи.

Керуючись ст. ст. 23, 376, 391, 1166. 1167 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 29, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.7 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.ст. 10, 11,60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2 у належні їй 32/100 частини будинку № 5 по пров. Труда у м. Миколаєві.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести самовільно побудований гараж Лит. Г, розташований по пров. Труда, 5 у м. Миколаєві.

Зобов'язати ОСОБА_3 передати ключі від воріт житлового будинку № 5 по пров. Труда у м. Миколаєві Бєлякової ОСОБА_6.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 будинком № 5 по пров. Труда у м. Миколаєві, не чинити перешкоди ОСОБА_2 в проведенні ремонтних робіт та робіт по підключенню водоводу та природного газу до належної їй частині будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору - 17 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави недоплачену суму судового збору у розмірі 25 грн.50 коп. та витрати по сплаті за ІТЗ процесу 37 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави недоплачену суму судового збору у розмірі - 482 грн.13 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: