16.09.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-5901/2010 Головуючий в 1 інстанції Пляс М.Г. Категорія: 27 Доповідач Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Полікарпової О.М.

Суддів Приходько Л.А.

ОСОБА_1

При секретарі Дибі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами прокурора Цюрупинського району Херсонської області (далі прокурор), представника законного представника неповнолітнього позивача ОСОБА_2 (далі представник позивача) на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 липня 2010 року за позовом прокурора в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 з позовом, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул.Мічуріна,8 в с.Казачі Лагері Цюрупинсього району, укладеного 05.07.2005 року між відповідачем та матірю неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_5,посилаючись на те, що цей правочин суперечить інтересам дитини, а згоди на його укладення органи опіки та піклування не надавали.

Рішенням суду від 20 липня 2010 року у задоволені позову відмовлено за необгрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор та представник неповнолітнього позивача в своїх скаргах просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить її відхилити, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог прокурора, районний суд виходив з того, що на час укладення оспорюваного договору письмова згода органу опіки та піклування не вимагалась, а права неповнолітнього позивача цим договором не порушено, оскільки на іас його укладення вона в будинку не проживала. Крім того, суд вважав доведеним факт ідчудження будинку зі згоди ОСОБА_6, з якою на той час проживала неповнолітня 'ардаш С.М. і яка зараз є її законним представником.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає, що судом повно та правильно встановлено обставини по справі, належно оцінено надані сторонами докази, а також правильно застосовані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено і матеріалами справи це підтверджується, що 05 липня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу , предметом якого є належний ОСОБА_5 будинок по вул.Мічуріна, 8 в с. Казані Лагері (а.с.10). У цьому будинку була зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3М.(а.с.Іб). 21.11.2007 року ОСОБА_5 померла і 26.03.2008 року ОСОБА_6 призначена опікуном ОСОБА_3 В судовому засіданні з пояснень свідків встановлено, що на момент продажу будинку неповнолітня ОСОБА_3 в ньому не проживала, що не заперечується і її представником ОСОБА_6

Колегія судців погоджується з висновком районного суду і вважає, що судом правильно застосовано норми права, якими регулювались спірні правовідносини на момент укладення договору.

Доводи апеляційних скарг щодо неправильності застосування судом цивільного законодавства не спростовують висновок суду. Колегія суддів вважає правильною думку суду про те, що положення Закону України «Про охорону дитинства», які діяли на час укладення спірного договору, не покладали обовязку на сторони договору узгоджувати питання відчуження житла, в якому зареєстровані неповнолітні особи, з органом опіки та піклування.

Посилання апелянтів на те, що неповнолітня ОСОБА_3 з обєктивних причин не користувалась спірним житлом на момент його відчуження правового значення не мають.

Керуючись ст.303,304,п.1 ч.І ст.307, ст.308 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Цюрупинського району Херсонської області та представника законного представника неповнолітнього позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: