Справа № 2-185/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Баранець А.М.

при секретарі Завяловій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «УкрСиббанк» про поділ спільного майна подружжя та зобовязання відповідача платити 50 % кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до суду, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати, що кредит по кредитному договору № 0 від 04 квітня 2008 року отриманий в інтересах сімї і зобовязати ОСОБА_3 сплатити 50% кредиту по зазначеному договору.

В позові Позивачка зазначає, що 12 квітня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 і проживала з ним разом в м. Львові, спільних дітей з відповідачем вони не мають.

Мотивуючи свої вимоги позивачка посилалася на те, що в період шлюбу вони з відповідачем вели підприємницьку діяльність і розвивали свій бізнес. За для цього 04 квітня 2008 року, за усною згодою відповідача, позивачка оформила від свого імені кредит на суму 30 000,00 доларів США для сумісного користування ним в розмірі 50% кредитної суми кожному.

Гроші, які були отримані за кредитним договором, позивачка разом з відповідачем використали для розвитку спільної на той час підприємницької діяльності, а саме купили товар.

З травня 2009 року, у звязку з економічною кризою, спільна підприємницька діяльність позивачки та відповідача перестала приносити дохід і змоги належно виконувати кредитні зобовязання за кредитним договором не стало.

Зі слів представника позивачки - ОСОБА_4, далі продовжувати вже приречену на банкрутство підприємницьку діяльність не було сенсу і товар, який залишився не проданий, між сторонами по справі було поділено порівну.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги.

На підтвердження своїх вимог вона також посилалася на те, що на момент отримання і користування кредитними коштами відповідач не працював, а ПП „ВЕЛКАМ, директором якого був ОСОБА_2 взагалі не працювало і не приносило доходу.

З цього приводу судом був зроблений запит до ДПІ м. Львів про надання про розмір доходу ПП „ВЕЛКАМ та гр. ОСОБА_2 в період з квітня 2007 року по травень 2009 року, на який прийшла відповідь з ДПІ у Личаківському районі м. Львова про те, що ПП „ВЕЛКАМ взагалі не звітується і відомостей про дохід в базі даних зі 2007-2009 р. немає.

Таким чином, суд робить висновок, що на момент отримання кредиту позивачкою та протягом часу в який кредитні кошти використовувалися, відповідач не мав особистого доходу, як наслідок разом з ОСОБА_5 на сімейні потреби використовував кредити кошти.

При цьому позивачка вказує, що по закінченню спільного сімейного підприємництва, вони з відповідачем поділили порівну товар, який був придбаний з отримані позивачкою кредитні кошти. Після цього відповідач, зі слів позивачки відмовився платити свою 50% частку по кредиту і весь дохід, отриманий від продаж зазначеного товару використовував на власні потреби.

Також, позивачка зазначає, що ОСОБА_2 постійно приймав участь і всіляко допомагав їй в отриманні кредиту, надав банку довідку про свої доходи для приєднання кредитної справи та підтвердження платоспроможності сімї.

Відповідач в судове засідання жодного разу не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомляв. З місця проживання останнього прийшла відмітка з пошти про те, п ^адресат вибув.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України, відповідач, місце проживання (перебування роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

02 червня 2010 року було опубліковане відповідне оголошення в газеті „Урядовий курєр, але в судове засідання відповідач так і не зявився.

Представник третьої особи - АКІБ „Укрсиббанк в судовому засіданні поясни; що з позовними вимогами не згодна, так як вважає, що відповідач не повинен виконувати зобовязання, які вчинялися його дружиною, а також пояснила, що нотаріальне погодження чоловіка АКІБ „Укрсиббанк не вимагав і надав кредит особисто ОСОБА_5 під заставу нерухомого майна. При цьому представник AF „Укрсиббанк зазначила, що шлюб між позивачкою та відповідачем укладений вже після укладення кредитного договору.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість і задоволення позову, виходячи з наступного.

Пункти 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року № 11 розяснюють, що при поділі майна враховуються також борги подружжя правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України передбачає, що договір, укладений одни подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо май одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Згідно п. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України щодо обєкта права спільної сумісної власності, яким може бути доход, одержаний одним з подружжя, та спираючись на ст. ЦК України «якщо з умов договору...не випливає обовязок боржника виконати зобовязання особисто, виконання зобовязання може бути покладено боржником на іі особу. У цьому разі кредитор зобовязаний прийняти виконання, запропоноване боржника іншою особою». З цього випливає, що зобовязання ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 сплатити 50 % кредиту носить цілком законний характер.

На підставі ч. 2 ст. 23 КпШС, при здійсненні одним з подружжя угод з управління розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого, отже презумпція згоди другого з подружжя.

Судом встановлено, що відповідач не ініціював питання про визнання кредитного договору укладеного між позивачкою та АКІБ „Укрсиббанк недійсним, як наслідок погоджувався з вчиненням такого правочину його дружиною в інтересах сімї.

Керуючись ч. 1 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Викладене свідчить, що до інших обставин, які мають істотне значення потрібно віднести отриманий позивачкою в інтересах сімї кредит, та розподілити зобовязання за ним між ОСОБА_1 та її чоловіком - ОСОБА_2

Що стосується доводів представника третьої особи, щодо укладення кредитного договору до укладення шлюбу між позивачкою та відповідачем, то суд не приймає такі твердження до уваги. Оскільки відповідно до копії свідоцтва про шлюб, доданого до позовної заяви, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено 12 квітня 2007 року, а договір про надання споживчого кредиту № 0 -

квітня 2008 року, що на рік пізніше ніж укладення шлюбу.

Отже, дослідженні в судовому засіданні докази підтвердили те, що позивачка отримувала кредитні кошти на розвиток спільного сімейного бізнесу з чоловіком - ОСОБА_2 Останній, використавши отримані за кредитним договором кошти разом з позивачкою ухиляється від сплати кредиту та відсотків за ним, своїх заперечень з цього приводу в судове засідання не надав.

Зясовані судом факти вказують на наявність суперечки між сторонами щодо виконання зобовязань за кредитним договором, отриманим позивачкою в інтересах сімї, у звязку з чим позивачка стала вирішувати це питання в судовому порядку, звернувшись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 72 СК України, суд не застосовує позовну давність до вимог про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано.

Оцінюючи надані сторонами докази та ретельно перевіривши підстави для визнання причиною укладення кредитного договору позивачкою, як в інтересах сімї, су/ вважає, що на це є всі підстави.

Відповідно до ч. З ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розподіл між позивачкою т відповідачем зобовязань за кредитним договором № 0, укладенні о. позивачкою 04 квітня 2008 року, носить цілком законний та обґрунтований характер,

гроші отримані та використані позивачкою та відповідачем в інтересах сімї підлягають визнанню спільним сумісним майном, тому її позовні вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя та зобовязання відповідача сплатити 50% кредиту, позазначеному договору підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 61, 65, 69, 71, 72,, ст. 23 КпШС, ст. ст. 10, 11, 57-60, 74, 75, 20

209, 213-215, 218 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України № 11 в

21.12.2007 р. „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ щ

право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майї й

подружжя , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та зобовязання відповідача сплатити 50 % кредиту задовольнити.

Визнати, що кредитний договір № 0 від 04 квітня 2008 року укладений в інтересах сімї.

Зобовязати ОСОБА_3 сплатити 50 % кредиту за кредитним договором № 0 від 04 квітня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51 грн.00 коп. та 120 грн.00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом

9днів з дня проголошення рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_7

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області

м. Світловодськ, вул. Приморська, 48, 27501, (05236) 2-25-94