Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2-406/2010
ЗАОЧНЕР І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2010 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого - судді Омелюх В.М.,
при секретарі ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач з урахуванням уточненень до позовної заяви від 12 липня 2010 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в зв'язку з вибуттям на Інше постійне місце проживання, посилаючись на те. що з 1998 року вона з відповідачем ОСОБА_3 Миколаєвичем проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, в звязку з чим і прописала його, як члена сімї в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1, в якій крім неї та відповідача зареєстрована її донька ОСОБА_4
Сімейні відносини між нею та відповідачем не склалися, в звязку з чим у вересні 2003 року вони припинили проживанняоднією сімєю, після чого відповідач зібрав належні йому речі, залишив її квартиру та переїхав проживати у інше місце. З того часу відповідач у квартирі не зявлявся, що свідчить про те, що він семи років, тобто більше року не користується житловим приміщенням, у якому зареєстрований.
Вона змушена нести всі витрати, повязані з утриманням квартири та оплатою комунальних послуг, але відповідач не бажає в добровільному порядку виписатися з її квартири, тому вона була змушена звернутися до суду з позовом про визнання його втратившим право на користування житловим приміщенням з метою зняття його з реєстраційного обліку в належній їй квартирі, оскільки відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності членів сімї без поважних причин понад один рік. Відповідач без поважних причин більше року не проживає у належній їй квартирі, але реєстрації не припинив, що порушує її права на користування та розпорядження вказаним нерухомим майном.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та прохала визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщення в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_2 в селище ОСОБА_5 області, оскільки він вибув зі спірної квартири на інше постіне місце проживання, а в квартирі не проживає та не користується нею більше семи років, не несе витрат по її утриманню та догляду.
Відповідач ОСОБА_3, який належним чином повідомлений про час та мсце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав,в звязку з чим за згодою позивачки суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача в порядку заочного провадження на піставі наявних в матеріалах справи даних та доказах відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи - відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солонянського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Згідно письмової заяви(а.с. 45) прохали розглядати справи у відсутність їх представника, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу в відсутність третьої особи.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що з 1998 року позивачка проживала з відповідачем ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрацію шлюбу, в звязку з чим з власного волевиявлення вселила та зареєструвала його, як члена сімї в квартирі АДРЕСА_3, яке належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом, яке видане на підставі рішення виконкому Солонянської селищної ради від 18 липня 2000 року за №57 та зареєстроване в реєстровій книгі №Д1 за реєстровим №228/228 від 27 липня 2000року (а.с.16). Крім позивачки та відповідача в вказаній квартирі зареєстрована в установленому законом порядку донька позивачки ОСОБА_4, що підтверджується довідкою видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Комунальник» №177 від 29.03.2010. (а.с.4).
Згідно з актами обстеження житлових приміщень в квартирі №11 селище ОСОБА_5 по вулиці Миру, 11 Дніпропетровської області, які були проведені 01.09.2009. 06.10.2009, 01.12.2009, 01.01.2010 та 01.02.2010 років депутатом Солонянської селищної ради по виборчому округу №1 ОСОБА_6 та представниками громадськості ОСОБА_7 та ОСОБА_8, було встановлено, що в помешканні згідно домової книги зареєстровані та мають право на проживання: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, але громадян ОСОБА_3 за даною адресою не проживає з вересня 2003 року, (а.с.7-12).
Відповідно до. ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності членів сімї без поважних причин понад рік.
Згідно ст.150, 156 Житлового кодесу України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, а члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а виселення членів сімї власника можливе у випадках передбачених ст.1 16 Житлового кодексу України.
Відповідач без поважних причин більше року не проживає у належній позивачці квартирі, але реєстрації не припинив, що порушує права позивачки на користування і розпорядження вказаним нерухомим майном.
З вересня 2003 року позивачка змушена нести всі витрати, пов'язані з утриманням квартири та оплатою комунальних послуг з газо-, електро- та водопостачання, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.6,13-15).
Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач відсутній за місцем проживання без поважних причин більше одного року та вибув на інше постійне місце проживання, але в позасудовому порядку не знявся з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, але при цьому не несе ніяких витрат на утримання даної квартири та не зявляється і не користується нею більше одного року. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.107. 405 ЦК України ст.150, 1 56Житлового кодексу України, ст.10,11,57.60, 88,212,
213,215 ЦГІК України,суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в звязку з відсутнстю в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у належній на праві приватної власності ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_4 в зв'язку з в звязку з відсутнстю в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 8 (вісім) гривень 50 копійок судового збору та 37 (тридцять сім) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Текст повного рішення складено 18 серпня 2010 року.

Головуючий: суддя