РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-806/10

Провадження № 2-806/10

19.03.2010 р. м. Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Маріновій О.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

27.05.2009 р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та моральну шкоду.

На обґрунтування свого позову вказала, що працювала у відповідача на посаді головного бухгалтера. 12.05.2009 р. була звільнена з роботи за угодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні відповідачем не був здійснений остаточний розрахунок з нею. Просить при визначенні заборгованості по заробітній платі врахувати той факт, що відповідачем не збільшений розмір заробітної плати відповідно до наказу по підприємству про підвищення посадових окладів та тарифних ставок, що тягне за собою неправильне нарахування відповідачем заборгованості по заробітній платі.

Після уточнення позовних вимог позивач остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10283 грн. 95 коп., доплату компенсації за невикористану відпустку в сумі 297 грн. 67 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 36538 грн. 61 коп., компенсацію за затримку виплати заробітної плати, та на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов частково, вказавши, що заборгованість перед позивачем по заробітній платі складає 3229 грн. 17 коп. В іншій частині позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення.

В останнє судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим, суд за згодою позивача розглянув справу у відсутності відповідача із постановленням заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приєднані до матеріалів справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 працювала на посаді головного бухгалтера в ДП «48 завод залізничної техніки» до 12.05.2009 р.

Звільнена позивач на підставі наказу № 45 від 08.05.2009 р. за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України, що не заперечується сторонами.

При звільнені відповідач не здійснив остаточний розрахунок з позивачем в порушення ст.. 116 КЗпП України, що також не заперечується сторонами.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають.

Між тим, сума заборгованості по заробітній платі, яка зазначена відповідачем у своїх запереченнях у розмірі 3299 грн. 17 коп., позивачем не визнається з посиланням на те, що відповідачем не враховані вимоги Наказу № 41 від 28.04.2009 р. при розрахунку заборгованості.

З наданих доказів встановлено, що на підставі припису державного інспектора праці, винесеного за результатами перевірки підприємства від 02.02.2009 р., керівництвом підприємства виданий Наказ № 41 від 28.04.2009 р., згідно якого доручено головному бухгалтеру розміри посадових окладів і тарифних ставок привести у відповідність до вимог ч.3 ст. 96 КЗпП України та ст. 11 ЗУ «Про оплату праці» згідно законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати: з 01.10.2008 р. 545 грн., з 01.12.2008 р. 605 грн., та вимог п. 2.8 розділу II Генеральної угоди: з 01.10.2008 р. 654 грн., з 01.12.2008 р. 726 грн. та внести відповідні зміни в штатний розпис і надати його у відділ кадрів у термін до 40.04.2009 р. Також згідно вказаного наказу головному бухгалтеру необхідно зробити перерахунок заробітної плати працівникам.

Вказаний наказ на момент звільнення позивача був чинним, але перерахунок заробітної плати позивачу відповідно до цього наказу зроблено не було, що сторонами визнано в судовому засіданні.

Таким чином, при визначенні заборгованості по заробітній платі позивачу слід враховувати положення ч.3 ст. 96 КЗпП України, ст. 11 ЗУ «Про оплату праці» та Наказу про підприємству № 41 від 28.04.2009 р.

Суд, перевіривши розрахунки, представлені позивачем та відповідачем щодо заборгованості по заробітній платі, встановив, що розрахунок заборгованості по заробітній платі, здійснений позивачем (а.с. 30, 34) є правильним і здійснений з урахуванням вимог чинного законодавства та Наказу № 41 від 28.04.2009 р., сума заборгованості по заробітні платі складає -10283 грн. 95 коп.

Розрахунок, складений відповідачем (а.с.51), не відповідає реальній сумі заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки даний розрахунок складений без урахування вказаного Наказу.

Крім того, судом встановлено, що в звязку з тим, що відповідачем не підвищені посадові оклади відповідно до Наказу про підприємству № 41 від 28.04.2009 р., ОСОБА_1 недоплачена компенсація за невикористану відпустку в сумі 297 грн. 67 коп., розрахунок представлений суду позивачем (а.с.32) є правильним і здійснений з урахуванням вимог чинного законодавства та Наказу № 41.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині вказаних сум обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з урахуванням Наказу № 41 та відповідно до положень Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» слід визначати розмір середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України.

Так, середньомісячний заробіток позивача ОСОБА_1 складає 3706 грн. 83 коп. (сума нарахованої заробітної плати за два останні повні місяці до звільнення березень квітень 2009 р. складає 7413 грн. 65 коп., в звязку з чим, середній заробіток складає 7413,65 грн. / 2 мес. = 3706,83 грн.) Затримка по виплаті заробітної плати існує з 12.05.2009 р. до 19.03.2010 р., тобто, 9 місяців 7 днів. Середньомісячний заробіток за вказаний період складає 34489 грн. 36 коп., з наступного розрахунку:

середньомісячний заробіток за 9 місяців складає - 3706,83 грн. х 9 місяців = 33361,47 грн.;

середньомісячний заробіток за 7 робочих днів складає 3706,83 грн./ 23 робочих дня в березні х 7 днів = 1128, 16 грн.;

загальна сума середньомісячного заробітку складає 33361,47 грн. + 1128,16 грн.= 34489,36 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку в розмірі 36538 грн.61 коп., але вказана сума не є обґрунтованою, в звязку з чим, стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 34489 грн. 36 коп., а позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Заперечення представника відповідача про те, що Наказ № 41 не виконаний з вини позивача, яка на той час працювала головним бухгалтером, в звязку з чим, посадові оклади не підвищувалися, не є обґрунтованими. Так, невиконання наказу з боку будь-якої особи, не є підставою для його не застосування для розрахунку заборгованості. Наказ виданий на підприємстві з метою виправлення порушень діючого трудового законодавства і повинен бути застосований при вирішення спору для відновлення порушених прав працівника.

Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1000 грн..

Так, позивач зверталася до відповідача 18.05.2009 р. з письмовою заявою про виплату заборгованості по заробітній платі ще до звернення з позовом до суду, але відповіді на вказане звернення не отримала (а.с.4). Через що, відповідач вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Суд вважає, що позивач перенесла моральні переживання та страждання внаслідок невиконання з боку відповідача законних вимог по своєчасній виплаті заробітної плати, так як вимушена була звертатися до суду для захисту своїх прав, на що витрачати свій час та докладати додаткових зусиль для організації свого життя, при цьому, затримка в виплаті належних позивачу сум, призвело до позбавлення її права вільного розпорядження належним їй на праві власності майном, а саме, грошовими коштами, що також є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати від сплати яких позивача звільнено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 10283 грн. 95 коп., доплату компенсації за невикористану відпустку в сумі 297 грн. 67 коп., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 34489 грн. 36 коп., а всього суму у розмірі 45070 грн. 98 коп.

Стягнути з Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» в дохід держави судові витрати у сумі 460 грн. 70 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України..

Суддя - Я.М.Горбунова