Справа № 2-486/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі: головуючої судці Івахненко О.Г. при секретарі - Жошкіній І.В. з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тіньківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 03.05.1996 року померла його тітка ОСОБА_2, спадкоємцем майна останньої, згідно заповіту від 24.12.21995 року являється він. Так, ОСОБА_2 являлася власником земельної ділянки (паю) площею 2,25 га. право на яку посвідчене Державним актом ЧР №18-15-1215 виданого Тіньківською сільською радою 12.04.2001 року згідно рішення №5 від 07.03.2001 року, реєстраційний номер в книзі реєстрації державних актів №1215.

Спадкоємцем за заповітом від 24.12.1995 року залишився позивач. Крім нього спадкоємці згідно закону та заповіту відсутні.

Після смерті спадкодавця, позивач, будучи єдиним спадкоємцем на майно останньої прийняв спадщин, що підтверджується рішенням Чигиринського районного суду від 15 червня 2010 року. На підставі відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, позивач звернувся в суд, де просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 225га, що знаходиться в межах Тіньківської сільської ради, яка належала померлій ОСОБА_2

н.м.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх адовольнити, пояснивши суду, що після смерті ОСОБА_2 згідно спадкування за заповітом, диним спадкоємцем, йому дісталась у спадок земельна ділянка, право власності на яку він хоче зазнати.

Тому він просить визнати за ним право власності, згідно заповіту, на земельну ділянку земельну ділянку (пай) серія ЧР № 18-15-1215 від 12 квітня 2001 року. Власником якої являлась ОСОБА_2.

Представник відповідача в судове засідання не зявився надіславши до суду пояснення від 1708.2010 року № 02-19/123 про те, що не заперечує проти визнання права власності на земельну лянку, та просив судове засідання провести без представника Тіньківської сільської ради.

Вислухавши позивача, задовольнивши лист представника відповідача, вивчивши матеріали . ?ави, суд вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.1235 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Так, як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, згідно заповіту від 24.12.1995 року посвідченого секретарем виконавчим комітетом Тіньківської сільської ради, ОСОБА_2 заповіла позивач' земельну ділянку площею 2,25 га. право на яку посвідчене державним актом ЧР №18-15-1215 виданого Тіньківською сільською радою 12.04.2001 року згідно рішення №5 від 07.03.2001 року, реєстраційний номер в книзі реєстрації державних актів №1215 Заповіт на день смерті заповідачем не скасовано і не змінено, що підтверджується відповідним записом на ньому. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-СР №029262 від 03.05.1996, 03 травня 1996 року померла ОСОБА_2.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №18-15-1215 від 12 квітня 2001 року, ОСОБА_2 являлася власником земельної ділянки площею 2,25 га в межах Тіньківської сільської ради, Чигиринського району, Черкаської області.

Як вбачається з довідки виданої відділом Держкомзему у Чигиринському районі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 2,25 га від 06.05.2010 року №05846/05-03 в межах Тіньківської сільської ради, вартість земельної ділянки становить 27293 грн.

Також судом встановлено і підтверджується рішенням чигиринського районного суду від 15.06.2010 року, що позивач, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч.З ст.1268 ЦК України.

Також судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не звертались.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вище вказану земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 1223, ч.З ст.1268, ч.І ст.1274 ЦК України, ст.,

ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,25 га, право на яку посвідчене Державним актом ЧР №18-15-1215 виданого Тіньківською сільською радою 12.04.2001 року згідно рішення №5 від 07.03.2001 року, реєстраційний номер в книзі реєстрації державних актів №12153, після померлої 03 травня 1996 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. /