Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа № 2-2102/10рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона складі:

головуючого - судді Мусулевського Я.А.

при секретарі Ширай Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка являється опікуном ОСОБА_4, третя особа Херсонське державне бюро технічної інвентаризації про визнання права на прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що відповідач являється його братом. Їхньому батькові ОСОБА_5, який помер в 1995 році належить житловий будинок № 18а по вул.. Бородіна в м. Херсоні. 1/3 частину даного будинку померлий заповідав своїй дружині ОСОБА_6, яка померла в січні 2010 року, але остання спадщину не прийняла. Він постійно проживає в даному будинку і являється єдиним хто фактично прийняв спадщину. Тому просить суд визнати за ним право на прийняття спадщини після батька, визнати за ним право власності на вказане домоволодіння та зобовязати ХД БТІ зареєструвати право власності.

В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та зазначив, що ОСОБА_7 помилково було написано заяву про те, що він відмовляється від спадщини, яка відкрилася після смерті батька. Тому він просить суд також визнати заяву від 11.04.1996 року в частині його відмови від спадщини недійсною.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Просив вимоги задовольнити з підстав зазначених в заяві.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник ХД БТІ в судове засідання не зявився. Від них надійшла заява в якій вони просять справу розглядати без участі їхнього представника.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_8 помер 16.11.1995 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння № 18а по вул.. Бородіна в м. Херсоні, про що свідчить свідоцтва від 06.08.1976 року та довідка з ХД БТІ від 07.06.2010 року.

ОСОБА_7 являється сином покійного, про що свідчить свідоцтво про його народження.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся лише ОСОБА_9, який також являється сином померлого. Із заяви вбачається, що спадкоємцями померлого також являються: дружина померлого ОСОБА_6, донька ОСОБА_10, син ОСОБА_11, донька ОСОБА_12 та син ОСОБА_7. ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ще в 1996 році написали заяви про відмову в прийнятті спадщини на користь ОСОБА_2. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи.

До теперішнього часу ОСОБА_9 спадщину не оформив, що підтверджується тими самими матеріалами спадкової справи та довідкою з ХД БТІ від 07.06.2010 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин помиляється щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Як пояснив представник позивача на час написання заяви про відмову від прийняття спадщини позивач діяв під впливом помилки, а саме його було завірено, що написання даної заяви спростить процедуру оформлення спадщини і його часка залишиться за ним.

Дані твердження позивача не було спростовані під час розгляду справи, тому суд вважає доведеним факт того, що під час написання заяви про відмову від прийняття спадщини позивач діяв під впливом помилки, у звязку з чим відмова від прийняття спадщини підлягає визнанню недійсною.

Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця… Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Оскільки позивач на момент відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, він вважається таким, що прийняв спадщину. Тому він має право на прийняття спадщини та претендувати на визнання за ним права власності на садкове майно в цілому, як за спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною відмову ОСОБА_1 від прийняття спадщини, яка була викладена у формі заяви від 15.03.1996 року.

Визнати за ОСОБА_7 право на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на домоволодіння № 18а по вул.. Бородіна в м. Херсоні в порядку спадкування після ОСОБА_5, який помер 16.11.1995 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя