Справа № 2-1870/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2010 р.

03 лютого 2010 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В. дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення фізичної особи і зняття її з реєстраційного обліку,

встановив:

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву, однак вона не відповідає вимогам ч.2 ст. 119 ЦПК України, а саме позовна заява повинна містити:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2)імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий;

3)зміст позовних вимог;

4)ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5)виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6)зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7)перелік документів, що додаються до заяви.

Однак, зміст поданої позивачем позовної заяви не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 119 ЦПК України, так як в поданій позовній заяві обґрунтовуючи свої вимоги про виселення відповідача і зняття її з реєстраційного обліку в домоволодінні № 31 по вул. 6-та Західна в м. Херсоні позивач посилається на ту обставину, що є власником зазначеного домоволодіння на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу укладеного в 2004 році. Однак, згідно свідоцтва про шлюб повторно виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 28 жовтня 2009 року, позивач з 16 листопада 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У звязку з чим позивачеві необхідно викласти обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, відповідно до зазначених вимог сімейного законодавства.

Також, позивач в поданій позовній заяві не в повній мірі дотримався вимог передбачених п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України,так в змісті позовної заяви позивач зазначаючи докази, якими обґрунтовує викладені в ній обставини, посилається на договір купівлі-продажу від 20 жовтня 2004 року, однак до позовної заяви додано копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу укладеного 12 жовтня 2004 року. Тому позивачеві необхідно уточнити дане посилання.

В переліку документів, що додаються до заяви, позивачем зазначено лише копію договору купівлі-продажу та копію витягу з будинкової книги, але крім зазначених копії позивачем до заяви також додано копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів та копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, які не зазначені в переліку документів, що додаються до заяви, що в свою чергу є не додержанням вимог передбачених у п.7 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

Крім цього позивачем не дотримано вимог передбачених ч.5 ст. 119 ЦПК України, так як позивачем до заяви про виселення фізичної особи і зняття її з реєстраційного обліку не додано документу, що підтверджував би доплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 7 грн. Так як при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу з відповідачем, яка розєднана у самостійне провадження, позивачем у відповідності до Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825) було оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи даної категорії в сумі 30 грн., про що свідчить відповідна квитанція 12225.654.3 Херсонської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27 жовтня 2009 року. Про те, при поданні до суду позовної заяви про виселення фізичної особи і зняття її з реєстраційного обліку, яка належить до категорії справ немайнового характеру (або такої, що не підлягає оцінці), відповідно до вище зазначеного Порядку підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. Відповідно до пункту 5 Порядку, якщо позовна заява містить одночасно вимоги, які належать до різних категорій справ і для яких передбачено різний розмір витрат, їх оплата здійснюється за справою з найбільшим розміром. У звязку з чим позивачеві необхідно доплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

При таких обставинах суд вважає, що дана позовна заява не може бути розглянута по суті, у звязку з чим позивачеві необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення фізичної особи і зняття її з реєстраційного обліку залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків до 01 квітня 2010 року.

В разі не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: