Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2010 року Н-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І. секретаря - Шевкун О.Є. за участю:

позивача ОСОБА_1 відповідача - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Н-Сіверський справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 міської ради Н-Сіверського району Чернігівської області, третя особа відділ містобудування та архітектури ОСОБА_6 райдержадміністрації про усунення перешкод у користуванні землями загального користування та нерухомістю, та стягненні витрат -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6 міської ради Н-Сіверського району Чернігівської області, третя особа відділ містобудування та архітектури ОСОБА_6 райдержадміністрації про усунення перешкод у користуванні землями загального користування та нерухомістю, та стягненні витрат в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона на праві особистої власності має 1/2 частку жилого будинку з надвірними спорудами за адресою м.Новгород-Сіверський провулок Підгірного буд.2 Чернігівської області. Раніше, відповідно до рішення Н-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11.05.1990 року був визначений порядок користування земельною ділянкою та відповідно виділені червоною лінією частки земельних ділянок. Тривалий час між сторонами , виникають суперечності з приводу порядку користування та визначення чеж земельних ділянок. Рішенням Н-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2009 яке набрало законної сили , було відновлено межу між земельною ділянкою, яка перебуває в користуванні відповідача ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою та зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_2 в відновленні межових споруд, що відмежовують провулок Підгірного та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 розташованого за адресою м.Новгород-Сіверський провулок Підгірного буд.2 Чернігівської області. На підставі цього рішення суду відповідач ОСОБА_2 встановила стовпи з металевих труб для влаштування огорожі на асфальтовому підїзді, який свого часу був облаштований для заїзду нею на свою земельну ділянку, таким чином відповідачем штучно зроблено перешкоди для користування позивачем її земельною ділянкою. Даний факт підтверджується численними висновками різних інстанцій та створює -е можливість користування своєю власністю та земельною ділянкою та просила суд визначити межу у ч ж земельними ділянками ОСОБА_5 і ОСОБА_2 за адресою провулок Підгірний 2 м.Н-Сіверський та землями загального користування територіальної громади в особі Виконавчого комітету ОСОБА_6 яйонної ради з боку провулку Підгірного , відновити порушене право користування її земельною ділянкою на проїзд до особистої земельної ділянки і її обслуговування із забезпеченням нормативного підїзду пожежних і асенізаційних машин, визначити для її порядок користування підїзними шляхами земельну ділянку по провулку Підгірний №2/1 м. Н-Сіверський із збереженням збудованих металевих воріт до її двору, відновити межу між землями загального користування з боку проїзної частини провулку Підгорного та земельною ділянкою ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_5 у користуванні обєктами нерухомості, зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні її власністю, шляхом зобовязання ОСОБА_2 знести стовпчики з огорожею та припинити знесення її металевих воріт та зобовязати знести самовільну прибудовану забудову, щоб мати вільний доступ до своєї частки житлового будинку, та знести паркан, який виходить за червону лінію і зменшує проїзну частину дерюги, встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Новгород-Сіверський провулок Підгірного буд.2 Чернігівської області, між власниками з урахуванням земельно-кадастрової документації, комунікацій та підїзних шляхів у відповідності до вимог Закону України «Про планування забудову територій» з визначенням меж та площі, та стягнути витрати за фінансування нею забудови до ї частини які вона надавала в свій час відповідачу в сумі 3000 гривень та судові витрати.

З даних правовідносин між сторонами постійно та значний тривалий час виникають судові спори, щодо

порядку користування своїми земельними ділянками та власністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та

гала їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити «в задоволенні та зазначила, що позивачка має можливість облаштувати собі окремий заїзд до її частини будинку, однак цього вона робити не бажає. Звертала увагу суду на те, порядок користування між ними судом вже вирішений та відновлено межу земельних ділянок.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_3 позовні вимоги позивача ОСОБА_5 не визнав в повному обсязі, зазначивши, що даний спір-це спір між двома приватними особами та висловився про те, що любе рішення суду Новгород-Сіверську міську раду буде влаштовувати..

Представник третьої особи, відділу містобудування та архітектури ОСОБА_6 райдержадміністрації Головний архітектор району ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги позивача ОСОБА_5 є обґрунтованими, оскільки, дана місцевість на якій знаходиться домоволодіння є специфічним місцем, раніше зроблений висновок по судово-технічній експертизі Експертною фірмою «Еталон», який став підґрунтям для судового рішення, робився без точних графічних матеріалів, які б врахували необхідність забезпечення підїздом земельну ділянку в умовах гористої місцевості, без врахування червоних ліній та без погодження містобудівної документації з органами містобудування та архітектури тому визначення та відновлення меж, складено без урахування схем організації руху та горизонтального планування земельних ділянок, прилеглою територією, увязкою комунікаційних споруд , оскільки візуальне дослідження на крутих схилах не може бути вагомим. Перенесення воріт ОСОБА_5 взагалі є неможливим, оскільки, земельна ділянка знаходиться на крутому схилі, а тому встановлення металевих стовпчиків на зазначеному місці відповідачем ОСОБА_2 не відповідають вимогам містобудівної документації і порушують нормативні відстані. Більш того, встановлення металевих стовпчиків позбавило позивача на підїзд до її земельної ділянки асенізаційної машини для відкачки нечистот, порушення пожежних та інших норм та позбавлення користування своїм майном-гаражем.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, висновки, дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з позиції їх достатності та взаємного зв'язку у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом безпосередньо встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, що не заперечуються також сторонами.

ОСОБА_5 є власником земельної ділянки та частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою м. Новгород-Сіверський провулок Підгірного буд.2/1 Чернігівської області. Інша частина домоволодіння та земельної ділянки на праві власності належить відповідачу ОСОБА_2 Між позивачем та відповідачем тривалий час існують неприязні сусідські відносини з приводу користування своїм майном та земельними ділянками, з приводу чого відбулися численні судові спори з вищезазначених правовідносин.

Так, Рішенням Н-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2009 року, яке набрало законної сили , було відновлено межу між земельною ділянкою, яка перебуває в користуванні відповідача ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою та зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_2 в відновленні межових споруд, що відмежовують провулок Підгірний та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 розташованого за адресою м. Новгород-Сіверський провулок Підгірного буд.2 Чернігівської області. Дані правовідносини врегульовані судовим рішенням і тому суд, зазначає, що прийняття з цього приводу ще будь якого рішення, як на то посилається в судовому засіданні позивач, може завести ситуацію в правовий безвихід, тому в цій частині позовних вимог позивача ОСОБА_5 суд залишає їх без розгляду.

На підставі рішення Н-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2009 року відповідач ОСОБА_2 встановила стовпи з металевих труб для влаштування огорожі на асфальтовому підїзді, який свого часу був облаштований для заїзду ОСОБА_5 на свою земельну ділянку, таким чином відповідачем штучно зроблено перешкоди для користування позивачем її земельною ділянкою. Даний факт підтверджується численними висновками різних інстанцій та створює неможливість користування своєю власністю та земельною ділянкою, і тому в цій частині позовних вимог позивача суд вважає за необхідне їх вирішити шляхом встановлення постійного безоплатного сервітуту, оскільки в інший спосіб дані правовідносини визначити взагалі неможливо.

З огляду на відсутність іншого шляху до земельної ділянки позивача суд вважає за можливе встановити сервітут на право проїзду на транспортному засобі по єдиному наявному шляху, оскільки задовольнити потреби позивача в іншій спосіб не вбачається можливим, іншим чином потрапити на свою земельну ділянку позивач не в змозі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд взяв до уваги, що встановлення земельного сервітуту (обтяження ділянки ОСОБА_2Г.) не веде до фактчиного позбавлення відповідачки земельної ділянки, щодо якої встановлено сервітут, та не призведе до позбавлення її прав щодо повноцінного володіння, користування та розпорядження землею. Сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, оскільки встановлюється щодо єдиної існуючої дороги, яка розташована в спеціфічному місці, біля крутого схилу (яру).

Таким чином аналіз норм законодавства та фактичні обставини справи виявляють необхідність встановлення постійного безоплатного сервітуту на право проходу, проїзду на транспортному засобах

по наявному шляху, до земельної ділянки позивача, який проходить по земельній ділянці відповідача ОСОБА_2, яка її відмежувала згідно рішення Н-Сіверського районною суду Чернігівської області від 8 травня 2009 року.

Суд вважає такий висновок переконливим та погоджується з ним, оскільки з урахуванням складного рельєфу місцевості ( значного схилу та яру), облаштування іншого заїзду чи-прокладання будь-якої іншої дороги є безперспективним, що у свою чергу не тільки ускладнює, але і фактично унеможливлює обслуговування, користування на ділянці позивача за умови відсутності або істотного обмеження права проїзду на транспортних засобах.

Викладене у повному обсязі підтверджується письмовими доказами (листами, висновками, актами обстеження) та численними фотознімками, представленими сторонами і наявними у матеріалах справи.

Згідно з частиною 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника землі на обмежене користування чужою ділянкою. На підставі ст. 401 ЦК України право користування чужим чайном встановлюється стосовно земельної ділянки для задоволення вимог осіб, які не можуть бути захищені іншим способом. У частині 1 ст. 100 ЗК України, яка регулює процедуру встановлення земельного сервітуту, сказано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом, а також рішенням суду.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку, що у випадку, коли між сторонами не досягнуто домовленості стосовно встановлення в цілому або окремих його умов, сервітутне право може виникати на підставі судового рішення.

В силу ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим .'.айном. Його може бути встановлено на певний строк або без визначення строку.

Статтею 99 ЗК України надано примірний перелік окремих видів сервітутних прав. Так, власники земельних ділянок можуть вимагати, зокрема, встановлення права проходу та проїзду на транспортних засобах.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_5Л в частині знесення самовільної забудови відповідачем то суд відмовляє в задоволенні цих позовних вимог в звязку з їх безпідставністю, оскільки згідно, п.7 ст. 376 ЦК України це право на звернення до суду, належить відповідному органу державної влади або місцевого самоврядування.

Також, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3000 тисяч гривень , які начебто в свій час позивач надавала відповідачу будівельними матеріалами та іншими послугами, в звязку з пропуском встановленого Законом строку давності звернення до суду, оскільки ці правовідносини мали місце більш ніж десять років тому назад та непідкріплені будь якими належними доказами.

На підставі ет..88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до частини задоволених вимог.

ІІа підставі викладеного та керуючись ст.ст. 401-406 ЦК України, ст.ст. 98-102 Земельного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику використання судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Встановити постійний безоплатний земельний сервітут, який полягає в наданні права проходу та проїзду транспорту ОСОБА_5 через земельну ділянку ОСОБА_2 за адресою : провулок Підгірний №2 м. Новгород-Сіверський Чернігівської області для користуванні заїздом шириною 3,2 метра, довжиною 9,15 метра та зобов'язати ОСОБА_2 знести стовпчики з огорожею, які перешкоджають виконанню сервітуту.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати пропорційно до частини задоволених вимог у сумі 85 (вісімдесят п'ять) гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через ОСОБА_6 райсуд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви на апеляційне оскарження, та протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий А.І. Іващенко