АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія - «витребування майна» Доповідач : Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Солодкова А.А.,

суддів: Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

при секретарях: Потюк А.В., Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про витребування майна із чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У жовтні 2008 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі договору дарування від 21 березня 1996 року є власником квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої відповідно до договору дарування та інвентаризаційної справи Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (КП «ХМБТІ») має складати 157,3 кв.м.

Проведеним у серпні 2008 року працівниками КП «ХМБТІ» обстеженням було встановлено, що одна із кімнат її квартири, зокрема, житлова кімната № 8 площею 13,5 кв.м., фактично до складу належної їй на праві власності квартири не входить, знаходиться у користуванні відповідачів, у зв'язку з чим загальна площа її квартири складає не 157,3 кв.м., а 144,5 кв.м. Посилаючись на те, що відповідачі, які є власниками суміжної квартири АДРЕСА_2, незаконно володіють кімнатою площею 13,5 кв.м., ОСОБА_5 просила витребувати зазначену кімнату із їх незаконного володіння, зобов'язати за власний рахунок закласти дверний отвір до вказаної кімнати та відновити вхід до неї з квартири № 81 згідно технічної документації КП «ХМБТІ», стягнути солідарно з відповідачів на відшкодування завданої їй матеріальної шкоди 24 550 грн., моральної шкоди - 20 000 грн.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом мотивуючи який зазначила, що ОСОБА_5 самочинно здійснила реконструкцію належної їй квартири № 81, приєднавши до неї без дозволу сусідів спільну галерею площею 5,6 кв.м., порушила конструкцію вентиляційних каналів будинку. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила витребувати із володіння ОСОБА_5 спільну галерею площею 5,6 кв.м., зобов'язати відповідачку привести дверний отвір до її квартири та газовий вентиляційний канал до стану згідно з проектом Українського Державного інституту «Укрміськбудпроект» та стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування завданої її моральної шкоди 2 000 грн.

Рішенням рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалено витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 кімнату № 8 площею 13,5 кв.м., яка входить до складу квартири АДРЕСА_1 та повернути її ОСОБА_5, стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у розмірі 485 грн. 50 коп. У задоволенні позову ОСОБА_5 в іншій частині та задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_5 рішення суду в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_5, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачі без відповідної правової підстави володіють належним на праві власності позивачці нерухомим майном, у зв'язку з чим таке майно має бути витребувано у незаконних володільців.

Судова колегія погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі укладеного 21 березня 1996 року договору дарування ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яка складається із приміщень, розташованих на 10 та 11 поверхах будинку.

Відповідно до зазначеного договору та технічного паспорту квартири від 04 січня 1996 року житлова площа квартири становить 113,8 кв.м., загальна площ - 157,3 кв.м., до складу квартири в тому числі входить розташована на 11 поверсі кімната площею 13,5 кв.м.

Як убачається з листа КП «ХМБТІ» від 28 серпня 2008 року, проведеним 13 серпня цього ж року обстеженням встановлено, що жила кімната № 8 площею 13,5 кв.м. до складу квартири № 81 не входить, дверний отвір до неї із приміщень вказаної квартири закладено, фактично загальна площа квартири складає 144,5 кв.м., житлова - 87,4 кв.м.

Квартира відповідачів (№ 80) у цьому ж будинку є суміжною з квартирою ОСОБА_5 і згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 22 червня 1999 року має загальну площу 71,9 кв.м.

Встановлено та не заперечувалось ОСОБА_1 в судовому засіданні, що кімната площею 13,5 кв.м. відповідачам ОСОБА_1 не належить, фактична площа їх квартири з урахуванням спірної кімнати складає 84,4 кв.м., що перевищую зазначену у свідоцтві площу, але заперечувала факт належності спірної кімнати саме позивачці.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження свої майном.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Встановивши, що відповідачі неправомірно володіють і користуються належною на підставі договору дарування на праві власності позивачці кімнатою площею 13,5 кв.м., суд першої інстанції законно задовольнив позов про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Одночасно суд дійшов правильного висновку, що сплата відповідачами, які неправомірно користувалися спірним житловим приміщенням, витрат за комунальні послуги не свідчить про набуття ними права власності на це приміщення.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову про витребування із володіння ОСОБА_5 галереї, зобовязання привести дверний отвір до її квартири та газовий вентиляційний канал до стану згідно з проектною документацією, відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що майно, про витребування якого заявлені позовні вимоги, позивачці за зустрічним позовом не належить, крім того, вона не довела суду факти порушення її прав відповідачкою та завдання їй неправомірними діями моральної шкоди, у звязку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

Зазначений висновок суду ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді