Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Вакарук В.М.

суддів Бойчука І.В., Матківського Р.Й.

секретаря Вінтоняка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації про визнання незаконними їх дії щодо відмови та зобовязання виплатити щорічну грошову допомогу на оздоровлення, за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення на постанову Галицького районного суду від 22 травня 2009 року,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Галицького районного суду від 22 травня 2009 року задоволено вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації, визнано незаконними їх дії щодо відмови та зобовязано їх виплатити щорічну грошову одноразову допомогу на оздоровлення за 2006-2008 роки відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду другої групи, виходячи із розміру 5 мінімальних заробітних плат, що становить 6300 грн.

На дану постанову управління праці та соціального захисту населення Галицької міської ради подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про виплату позивачу допомоги на оздоровлення, оскільки порядок застосування ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи був визначений постановами Кабінету Міністрів України , згідно якої розмір допомоги на оздоровлення для інвалідів 2 групи учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС становив 120 грн. на рік, які були виплачені позивачці.

Також судом не враховано відсутність фінансового забезпечення цих соціальних гарантій, та що стягнення коштів за рішенням суду призведе до використання інших коштів не за призначенням. Посилаючись на зазначені обставини апелянт просив постанову скасувати.

Сторони в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, другої категорії, інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Ч АЕС і відповідно до ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи їй передбачена щорічна допомога на оздоровлення в ромірі 5-х мінімальних заробітних плат, яка визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно чинного законодавства у разі невідповідності правового акту закону України, суд застосовує законодавство, що має вищу юридичну силу.

Таким чином, обмеження виплат, встановлених постановами КМУ, на який посилається управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації, як на правову підставу відмови проведення нарахування позивачці щорічної допомоги в розмірі, визначеному законом та відсутності бюджетних асигнувань, судом першої інстанції обґрунтовано визнано неправомірною за зобовязав нарахувати їй щорічну допомогу на оздоровлення за 2006-2008 роки відповідно до ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

З врахуванням наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст.ст.304-1,307, 308 ,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації відхилити,а постанову Галицького районного суду від 22 травня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : В.М.Вакарук

ОСОБА_2

ОСОБА_3