Рішення

Іменем України

22 лютого 2010 р. м. Пятихатки

П»ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Резніченка М.С., при секретарі Москалець А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

встановив:

ОСОБА_1 предявила у суді зазначений позов, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на її користь та допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, оскільки син проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, а батько ОСОБА_4 матеріальної допомоги на його утримання і виховання не надає, однак може таку допомогу надавати.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і додала, що відповідач протягом грудня 2009 р. та січня 2010 р. надає сину грошову допомогу, однак вважає її не достатньою для розумних потреб сина.

Відповідач про час і місце попереднього судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, в судове засідання не зявився, а направив заяву, в якій позовні вимоги визнав і просив розглянути справу за його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 02 липня 1988 р. сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 72 (а.с. 3), від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 16 (а.с. 4). Дитина проживає з матірю і знаходиться на її повному утриманні (а.с. 5), а відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, матеріальну допомогу надає не у тому розмірі, який би задовольнив розумні потреби для утримання і виховання сина, може надавати допомогу, у тому числі і за станом здоровя, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання, а аліменти підлягають примусовому стягненню.

Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги матеріальне становище матері, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. З цих міркувань та з урахуванням потреб дитини, можливостей її матері і батька, суд присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу батька.Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.У відповідності до ст.. 88 ч. З ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 51 грн.Згідно положень ч.3 п. 4 ст. 81 цього ж Кодексу не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення забезпечення у справах про стягнення аліментів, тому такі витрати у розмірі 120 гривень слід покласти на ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 183, 191 СК України, керуючись статтями 81 ч. З п. 4, 88 ч. З, 130, 174, 367 ЦП К України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2010 року до досягнення дитиною повноліття на користь матері ОСОБА_1, а також 51 гривню судового збору в дохід держави та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя