Апеляційний суд Тернопільської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Колегія суддів судової палати в

цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого: Міщія О.Я.,

Суддів: Ткача З.Є., Бершадської Г.В., при секретарі Галкіній О.О.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Кременецького районного суду від 27 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно стягнених коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом посилаючись на те, що вона 25 грудня 2008 року, працюючи касиром Кременецького відділення Тернопільської філії ЗАТ КБ «Приват Банк», прийняла платіж від гр.ОСОБА_2 1.1, на поповнення рахунку контрактного номера мобільного телефону на суму 100 грн., однак внаслідок помилки програми каси була роздрукована квитанція на 10 000 грн. Зазначила, що відповідач безпідставно визнав її винною у виникненні недостачі грошей, відкрив на її ім'я позичковий рахунок на суму 10 000 грн. з нарахуванням відсотків та перерахував ці кошти для погашення недостачі.

Для погашення заборгованості по відкритому позичковому рахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" неправомірно щомісячно стягував з неї кошти в розмірі 25% від її заробітку, сума яких станом на 14.09.2009 року становила 4 725,59 грн.

ОСОБА_1 пояснила, що помилково перераховані кошти були повернуті відповідачу, а тому просила суд визнати стягнення банком з неї коштів в сумі 4 725 грн. 59 коп. безпідставним і цю суму повернути.

Крім того, відповідачем спричинена їй моральна (немайнова) шкода, яка полягає у тривалості, глибині фізичних та моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків, перенесені психічного стресу і на відшкодування її просила стягнути з відповідача 10 000 грн.

Рішенням Кременецького районного суду від 27 жовтня 2010 року вирішено: Позов задоволити частково. Припинити дії публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення з ОСОБА_1 10 000 грн. з нарахованими відсотками по відкритому ними позичковому рахунку. Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в користь ОСОБА_1 4 622 грн. 92 коп. безпідставно стягнутих коштів, 51 державного мита та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позову відмовити.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у заподіяні матеріальної шкоди ПАТ КБ "ПриватБанк" відсутня, помилково перераховані на рахунок гр. ОСОБА_2 1.1. 10000 грн., останньою повернуті банку, у зв'язку з чим підстав для стягнення з ОСОБА_1 цієї суми грошей з нарахованими відсотками по відкритому на її ім'я позичковому рахунку в банку не було.

З цими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи та не відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді касира Кременецького відділення Тернопільської філії ПАТ КБ "ПриватБанк" і 9 лютого 2006 року з нею був укладений договір про матеріальну відповідальність.

25грудня 2008 року при закритті каси у неї була виявлена недостача грошових коштів на суму 10000 грн., що стверджується долученим до матеріалів справи актом №1 від 25 грудня 2008 року.

26грудня 2008 року на ім'я ОСОБА_1 був відкритий позичковий рахунок на суму 10000 грн. і цього ж дня вказані кошти були зараховані ПАТ КБ "ПриватБанк" для погашення недостачі, що стверджується меморіальнимордером №1 від 26 грудня 2008 року.

З матеріалів справи видно, що дії банку щодо застосування до ОСОБА_1 повної матеріальної відповідальності встановленої п.1 ст. 134 КЗпП України, позивачка не оскаржувала і в передбачений законом тримісячний строк для вирішення трудового спору до суду не зверталась, що вказує на її фактичну згоду на відшкодування майнової шкоди.

Колегія суддів бере до уваги також і те, що фінансова операція щодо нарахування 10000 грн. на рахунок іншої особи була завершена, на цю суму в ПАТ КБ "ПриватБанк" виникла реальна недостача грошових коштів і жодних доказів того, що переказ відбувся внаслідок помилки програми каси, а не з вини ОСОБА_1, позивачкою не представлено і судом не здобуто.

Таким чином, майнова шкода, яка заподіяна позивачкою 25 грудня 2008 року допущенням недостачі коштів була повністю відшкодована нею 26 грудня 2008 року шляхом перерахунку коштів з відкритого на її ім'я позичкового рахунку.

В період з лютого по вересень 2009 року на погашення кредитної заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 проводились утримання на загальну суму 4 622 грн. 92 коп. (фактично утримано 4725,59 грн, з яких повернуто 102,67 грн.), а також погашались переказами від 18.09.2009 року та 13.10.2009 року на загальну суму 6000 грн.

Ці дії ПАТ КБ "ПриватБанк" по утриманню частини заробітної плати на погашення заборгованості за позичковим рахунком не випливали із трудових правовідносин, що регулюють підстави і умови матеріальної відповідальності працівників, а випливали з правовідносин банківського кредитування, що регулюються нормами цивільного права, а тому були правомірними і відповідали вимогам закону.

Рішення суду першої інстанції про повернення ПАТ КБ "ПриватБанк" позивачці ОСОБА_1 4622 грн. 22 коп. є незаконним, оскільки відновлює її кредитну заборгованість перед банком на вказану суму.

Висновок суду про повернення громадянкою ОСОБА_2 1.1. ПАТ КБ "ПриватБанк" отриманих коштів не ґрунтується на матеріалах справи.

Зняття з рахунку ОСОБА_2 1.1, та невикористання нею 10000 грн. само по собі не є доказом повернення цих сум банку.

Натомість, як вище встановлено, переказом на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 було перераховано лише 6000 грн. і цю суму ПАТ КБ "ПриватБанк" з ОСОБА_1 не стягував.

Таким чином у суду першої інстанції не було підстав для визнання незаконними дій банку щодо стягнення з позивачки кредитної заборгованості та повернення їй 4622 грн. 92 коп..

В зв'язку з цим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог слід скасувати і ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного комерційного банку "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду від 27 жовтня 2010 року в частині визнання дій публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення з ОСОБА_1 10 000 грн. з нарахованими відсотками по відкритому ними позичковому рахунку та стягнення з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в користь ОСОБА_1 4 622 грн. 92 коп. безпідставно стягнутих коштів, 51 державного мита та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи скасувати.

В позові ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання дій неправомірними, стягнення грошових коштів відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення колегії набирає законної сили негайно але може бути оскаржено протягом 20 днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: