Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-2284/2010 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінської О.О.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про знесення авто-мийки. спростування висловлювань, стягнення моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, уточнивши у судовому засіданні позовні вимоги, просять зобов'язати ОСОБА_4 знести авто-мийку, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Гвардейська, 2, зобов'язати ОСОБА_4 під фіксування звукозаписувального технічного засобу особисто спростувати наклепникові висловлювання, а саме: "ходим под себя", "не просьіхаем от пьянства", "прессуем Киевскую райадминистрацию"". При цьому позивачі посилаються на те, що ОСОБА_4 побудувала спірну авто-мийку без належного дозволу та з порушенням будівельних норм, на якій працює ОСОБА_5 також без належного дозволу, що порушує права позивачів та призвело до погіршення їх стану здоров'я. Також під час слухання справи ОСОБА_4 неодноразово принижувала честь і гідність позивачів висловлюючи наклепникові відомості, зазначені дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 спричинили позивачам моральну шкоду, яку вони оцінюють у розмірі 10000 гривень та просять стягнути з відповідачів по 5000 гривень з кожного.

Відповідачі з уточненими позовними вимогами не згодні, пояснивши, що на даний час є рішення Одеського апеляційного адміністративного суду про зобов'язання ОСОБА_4 знести спірну авто-мийку, дане рішення набрало законної чинності та знаходиться на виконанні, крім того при розгляді даної справи відповідачі використали своє право на свободу слова і права позивачів ніяк не порушували, а тому вважають, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у задоволені уточнених позовних вимог варто відмовити.

3-я особа: представник управління архітектури та містобудування вважає, що позивачам спричинена моральна шкода, однак визначення її розміру та розгляд інших уточнених позовних вимог залишив на розсуд суду.

3-я особа: представник Київської райадміністрації Одеської міськради уточнені позовні вимоги в частині знесення авто-мийки просив задовольнити, розгляд інших вимоги залишив на розсуд суду.

3-я особа: представник Одеської міськради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належними чином, про причини неявки суд не сповістив.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2009 року зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 знеси самовільно збудовану авто-мийку загальною площею 127,7 кв.м., розташовану в м.Одесі, вул.Гвардійська,

Як вбачається зі ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо

якої встановлено ці обставини.

Крім того, відповідно до п.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушепня будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевою самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Тобто вимагати знесення самочинної споруди має право лише відповідний орган місцевого самоврядування, а тому ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є неналежними позивачами за уточненими позовними вимогами про знесення авто-мийки.

Доводи позивачів про те, що вислови які використані ОСОБА_4 при наданні пояснень судові, а саме: "ходим под себя", "не просьіхаем от пьянства", "прессуем Киевскую ^айадминистрацию" є недостовірними та такими, що порочать честь і гідність, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як суд вважає, що за своїм змістом оспорюванні позивачами речення є оцінювальними судженнями і думками (висновками) відповідачки, в зв'язку з чим відповідно до ст.34 Конституції України та ст.10 Конвенції, висловлення оцінювальних суджень, не може бути визнано проявом неправомірної поведінки.

Крім того, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 28 вересня 1990 гюку "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій", позивач зобов'язаний довести факт поширення відомостей, які його ганьблять, особою, до якої пред'явлений позов. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зазначений факт не довели, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_4 під фіксування звукозаписувального технічного засобу особисто спростувати наклепникові висловлювання є не доведеними, не обґрунтованими на законі та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи позивачів, що спірна авто-мийка знаходиться на відстані біля 10 м відносно їх будинку і це порушує їх права та спричиняє моральну шкоду суперечить матеріалам справи, а саме: висновку судової будівельно-технічної експертизи в якому зазначено, що відстань до огорожі земельної ділянки, що належить позивачам складає 10,8 м., а відстань до зовнішньої стіни будинку, який належить ОСОБА_2ГІ. і ОСОБА_3 - 16,34 м., що не є порушенням норм ДБН. Доводи позивачів про те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 постійно їм погрожують, застосовують фізичну силу у вигляді побиття та удушення, також не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, а тому відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з яких вбачається, що позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.23, 376, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 28 вересня 1990 року "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій", суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про знесення авто-мийки, спростування висловлювань, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне осарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або у порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя