Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Гуга Т.П.

з участю представника АТ «ОТП ОСОБА_1» - ОСОБА_2

та відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 120 026,29 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «ОТП ОСОБА_1» звернулося до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 14.05.2007 р. між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № СL-800/088/2007 відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 16 904,79 доларів США на строк до 14.05.2013 р. із сплатою 11,49 % річних. Однак взяті на себе зобов'язання відповідач щодо повернення коштів належним чином не виконує і станом на 14.06.2010 року заборгованість по кредитному договору складає 14 001,26 доларів США (120 026,29 грн.), в тому числі 9 910,64 доларів США - залишок заборгованості за кредитом, 159,40 доларів США - несплачені відсотки за користування кредитом, 2 607,38 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом станом 14.06.2010 року, 1 323,84 доларів США - несплачені відсотки за користування кредитом станом на 14.06.2010 року, 9 195,12 грн. - пеня.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором в розмірі 120 026,29 грн. та судові витрати.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що брав кредит для придбання машини, яка є заставним майном і яку передав банку для реалізації.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Встановлено, що 14.05.2007 року між АТ «ОТП ОСОБА_1» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № СL-800/088/2007 згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 16 904,79 доларів США на строк до 14.05.2013 р. із сплатою 11,49 % річних.

Згідно ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач своє зобов'зання виконав і надав ОСОБА_3 кошти в розмірі 16 904,79 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов ОСОБА_1, та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків за його користування відповідно до кредитного договору № СL-800/088/2007 від 14.05.2007 року не виконує.

З наявного з матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором , станом на 14.06.2010 року складає 14 001,26 доларів США (120 026,29 грн.), в тому числі 9 910,64 доларів США - залишок заборгованості за кредитом, 159.40 доларів США несплачені відсотки за користування кредитом. 2 607.38 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом станом 14.06.2010 року 1 523.84 доларів США- несплачені відсотки за користування кредитом станом на 14.06.2010 року, 9 195,12 грн. - пеня.

Згідно п. 3.1.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки.

В ст. 610 ЦК України зазначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.1.9 ОСОБА_1 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за даним договором.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь АТ «ОТП ОСОБА_1» заборгованість за договором кредиту в розмірі 120 026,29 грн., а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України сплачене позивачем державне мито в розмірі 1200,26 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 212-215, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_1» заборгованість за договором кредиту в розмірі 120 026,29 грн., а також понесені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та 1200,26 грн. державного мита.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Малюк В.М.