Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О. А.

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

встановив :

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась 12 листопада 2005 року донька Ольга.

Рішенням Рівненського міського суду шлюб між ними розірвано, неповнолітня донька залишена на проживанні з нею.

Відповідач участі у вихованні та догляді їх доньки не бере, фактично доглядом та утриманням дитини займається вона, матеріальної допомоги на утриманні дитини відповідач не надає.

У звязку з тим, що відповідач працездатний, працює та отримує заробітну плату, вона вимушена була звернутись з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача визнав повністю. Не заперечив проти їх задоволення та прийняття рішення під час попереднього розгляду справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2001 року, від якого 12 листопада 2005 року у них народилась донька Ольга.

Рішенням Рівненського міського суду шлюб між сторонами розірвано, неповнолітня дитина залишена на проживанні з матір»ю.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, не допомагає їй створювати належні умови для розвитку природних здібностей доньки, працездатний, повністю визнав заявлені до нього позовні вимоги та не заперечив проти їх задоволення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.180,181,182,191 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_3, 23 жовтня 197 5 року народження на ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки Ольги, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - 14 жовтня 2010 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 державне мито по справі в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. в прибуток держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: