Справа №22- 550/10 Головуючий у 1 -й інстанції
Категорія: - 42 ОСОБА_1
Доповідач в апел. інстанції ОСОБА_2
04 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого: КаблакаП.І.
суддів: Кота І.Н., Крайник Н.П.
при секретарі : Гарванко М.М.
розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 грудня 2009 року.
Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 25 грудня 2009 р. задоволено позов Трускавецької міської ради Львівської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення із самоуправно зайнятої ними квартири № 38 в буд.№ 10 по вул.Володимира Івасюка у м.Трускавці Львівської області. Виселено відповідачів із названої квартири без надання їм іншого житла. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до цих же відповідачів про усунення перешкод в користуванні житлом та їх виселення.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 в частині визнання недійсним виданого виконкомом Трускавецької міської ради ордера № 00272 від 24.04.09р. на ім»я ОСОБА_8. Визнано зазначений ордер недійсним. В задоволенні решти пред»явлених відповідачем зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог оскаржила відповідач ОСОБА_4. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність та неповне з»ясування судом дійсних обставин справи. Зазначає, що рішення судом ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, на думку апелянта суддя Марчук В.І. не мав права повторно приймати участь у розгляді справи після скасування ухваленого під його головуванням заочного рішення у цій же справі від 13.08.09р.( а.с.154-155), до того ж суд не мотивував свого рішення належним посиланням на норми Конституції України, ЦК та СК України якими регулюються спірні правовідносини.

Крім того, поза увагою і належною оцінкою з боку суду залишились доводи відповідача про те, що Трускавецька міська рада має заборгованість перед медичним центром МВС України « Перлина Прикарпаття « щодо виділення йому квартир у новозбудованих будинках для забезпечення житлом своїх працівників, зокрема сім»ї відповідачів, яка тривалий час перебуває на обліку потребуючих житла в першочерговому порядку. Бездіяльність посадових осіб міської ради власне й спонукала відповідачів до зайняття ними вільного житла у новозбудованому будинку, тобто здійснити захист свого цивільного права у спосіб визначений ст.ст. 19, 20 ЦК України.

Просить оскаржуване рішення міського суду скасувати з направленням справи на новий розгляд.

22.02.10р. сторони звернулись до суду апеляційної інстанції з письмовою заявою про визнання мирової угоди, яку вони уклали 12 лютого 2010р. Текст мирової угоди викладено у заяві. У зв»язку із цим просять провадження у справі закрити. Заслухавши / доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та їх представників у судовому засіданні на підтримання доводів заяви, зокрема, щодо досягнення ними взаємної згоди по врегулюванню спору та повного розуміння ними наслідків вчинених дій, перевіривши матеріали справи та зміст мирової угоди, колегія суддів вважає за необхідне визнати укладену сторонами мирову угоду, а рішення міського суду в частині задоволення ним вимог про виселення відповідачів скасувати й провадження у справі закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі наданих ними доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із п.4 ст.205 України підставою для закриття провадження у справі є укладення сторонами мирової угоди, яка визнана судом.

Так як умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, а відповідно до ст.ст.31,306 ЦПК України укладення мирової угоди є правом сторін, наслідки вчинення цієї дії їм відомі, колегія суддів приходить до висновку, що мирову угоду слід визнати застосувавши при цьому наслідки передбачені ч.іст.310 та п.З ч.І ст.314 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303, 307, 310, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛ И ЛА :

Мирову угоду між ОСОБА_4 та Трускавецькою міською радою Львівської області за участю медичного реабілітаційного центру МВС України « Перлина Прикарпаття « від 12 лютого 2010р. визнати.

Згідно мирової угоди Трускавецька міська рада виконуючи свої зобов»язання щодо повернення боргу- квартири, яка була взята в позику з відомчого житлового фонду МРЦ « Перлина Прикарпаття « , повертає медичному центру квартиру № 38 , що знаходиться в буд. №10 по вул. Івасюка у м.Трускавці Львівської області . Міська рада відмовляється від своїх позовних вимог про виселення сім»ї ОСОБА_4 й відповідно до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету медичного центру за № 2 від 11.02.10р. видає ордер ОСОБА_4 на зазначену квартиру на склад сім»ї із 4-х осіб, а саме : ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Медичний центр реабілітаційний центр « Перлина Прикарпаття « в особі його начальника ОСОБА_12 , відповідно до спільного рішення профкому та адміністрації центру за № 2 від 11.02.10р. надає зазначену квартиру для проживання сім»ї ОСОБА_4.

ОСОБА_4 відмовляється від своїх позовних вимог до Трускавецької міської ради, міського голови ОСОБА_13 та МРЦ « Перлина Прикарпаття».

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 грудня 2009 р. в частині задоволення позовних вимог Трускавецької міської ради про виселення сім»ї ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної сили, шляхом подання на неї касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

суддів