overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження №22ц-85/10
Справа №22ц-85/10 Суддя першої інстанції Яворська Ж.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Довжук Т.С., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі судового засідання Аніщенко Д.В,,

з участю позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки ,,Флагман" (далі - КС ,,Флагман") на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2009 р., постановлену за позовом ОСОБА_2 до КС ,,Флагман" про повернення грошового вкладу,

В С Т А Н О В И Л А :

2 листопада 2009 р. ОСОБА_2 направив поштою до суду позов до КС ,,Флагман" про стягнення 10000 грн. депозитного вкладу та відсотків по ньому на підставі договору про залучення вкладу, укладеному між сторонами 16 лютого 2009 р.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2009 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом і призначено попереднє судове засідання на 3 грудня 2009 р.

В апеляційній скарзі відповідач просив указану ухвалу скасувати і винести нову ухвалу про відмову у відкритті провадження по справі, посилаючись на порушення юрисдикції, вважаючи що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вислухавши суддю - доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач не є засновником спілки, спір між сторонами виник не у зв'язку з її створенням, її діяльністю, управлінням або припиненням діяльності, а щодо неналежного виконання відповідачем умов договору по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, який по своїй суті нічим не відрізняється від договору депозиту.

За такого, відкриваючи провадження у справі, суддя обґрунтовано виходив з того, що спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства, а тому підстави для скасування оскарженої ухвали, постановленої у відповідності з вимогами ст. 122 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки ,,Флагман" відхилити, а ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2009 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
УХВАЛА

про відкриття провадження

05 липня 2010 року

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

Суддя Вергун І.В.

Розглянувши справу №2-1524/10 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

Встановив:

Заява підлягає розгляду у суді.

Підстав для відмовлення у відкритті провадження у справі не має.

Керуючись ст.122,127,128 ЦПК України,

Ухвалив:

Призначити справу до попереднього розгляду у приміщенні Ізюмського міськрайонного суду на 09-35 годину 19 липня 2010 року.

Відповідач має право подати до суду письмове заперечення проти позову до 18 липня 2010 року.

Суддя: І.В.Вергун
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2678/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна(Костюченко) Н.Є. .
Категорія 44
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Костюченко Н.Є.,

суддів Григорченка Е.І., Кочкової Н.О.,

при секретарі Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, треті особи КП МБТІ, виконавчий комітет Кіровської районної ради, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, третя особа Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради та позовною заявою ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2009 року про залишення без розгляду позовних заяв, - з тих підстав, що суд невірно застосував норми процесуального закону.

Залишаючи позови ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без розгляду, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ст. 207 ЦПКУ, виходив з того, що належним чином повідомлені позивачі повторно не зявлялися у судове засідання, причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний суд вважає ухвалу судді 1 -ї інстанції незаконною, такою, що повинна бути скасованою.

Згідно п. З ч. 1 ст. 207 ЦПКУ суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

З журналу судового засідання районного суду від 05.10.2009 року вбачається, що в судове засідання жоден позивач не зявився, в звязку з цим, судом оголошена перерва у судовому засіданні до 03.11.2009 року. Однак доказів того, що позивачі були належним чином повідомлені на цю дату у відповідності до ст. ст. 74-76 ЦПКУ про час і місце судового засідання - немає. Зважаючи на викладене, висновок суду щодо належного повідомлення позивачів є помилковим.

Виходячи з цього, на підставі ч. 1 п. З ст. 312 ЦПК ухвала районного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ч. 1 п. З ЦПКУ, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопад 2009 року - скасувати. Справу направити па новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 2-місячний строк у касаційному порядку.

Судді:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-88/10

10 лютого 2010 року Донецька область Дружківський міський суд

у складі: головуючого судді Сєрікової О.О.

при секретарі Віслогузовій Т.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залу суду в місті Дружківка Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі -продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказав, що згідно з біржовим контрактом купівлі-продажу від 17 листопада 2001 року, посвідченим Азовською універсальною товарною біржею №НР-184, йому належить квартира АДРЕСА_1.

В товарній біржі йому розяснили, що посвідчувати договір в нотаріальній конторі не треба.

В наступний час він не може розпорядитися своєю власністю у звязку з тим, що договір купівлі-продажу, посвідчений товарною біржею, не являється правовстановлюючим документом, оскільки угоди по відчуженню нерухомості повинні посвідчуватися тільки нотаріальними конторами.

В теперішній час він не може посвідчити договір нотаріально, тому що після укладення договору відповідачка переїхала мешкати до своїх родичів в місто Дружківку і до нотаріуса являтися не бажає. Гроші за квартиру вона одержала повністю. Оскільки він виконав всі умови договору, просить визнати його дійсним.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов і просить визнати договір міни - дійсним.

Відповідач у судове засідання не зявилася . Вручити повістку про явку в суд їй неможливо у звязку з відсутністю за місцем реєстрації.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з біржовим контрактом №НР-184 (договором купівлі-продажу) від 17 листопада 2001 року, посвідченим Азовською універсальною товарною біржею , ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

В судовому засіданні встановлено, що одна із сторін повністю виконала умови договору, а друга ухиляється від його нотаріального посвідчення, тому його треба визнати дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6,10,11, 57, 60, 212, 213, 226 ЦПК України, ст.209, 220 ЦК України, суд

РІШИВ:

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, посвідчений Азовською універсальною товарною біржею за №НР-184 17 листопада 2001 року - дійсним.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення рішення, якщо впродовж цього строку не подана заява про апеляційне оскарження, якщо не буде подана апеляційна скарга, або після розгляду апеляційним судом в разі подання апеляційної скарги.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення, 20 днів після подання заяви про Апеляційне оскарження.

Суддя :
Справа №2-2926/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі : головуючого - судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та права власності,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що згідно договору купівлі продажу №316 від 29.09.1998 року, вона купувала квартиру № 119 по вул.Космонавтів в м. Миколаєві загальною площею 45,0 квадратних метрів, яка належала на праві власності ОСОБА_2. Однак, розпорядитись даною квартирою позивачка не має можливості, оскільки, договір було зареєстровано на біржі нерухомості «Едвайс-консульт», нотаріально не посвідчено.

Посилаючись на вищезазначене, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та право власності.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала.

Позивач, в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Від біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» надійшов лист з проханням слухати справу у їх відсутність позовні вимоги визнають.

Дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

29.09.1998року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ОСОБА_4 - з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири № 119 по вул.Космонавтів в м. Миколаєві загальною площею 45,0 квадратних метрів.

Вказаний договір був укладений на біржі нерухомості «Едвайс-консульт». Претензій сторони друг до друга не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ за №16578 від 27.11.1998р., а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України.

Згідно свідоцтва про переміну прізвища серії 1-ФП № 004422 від 26.06.2001 року ОСОБА_4(позивач по справі) змінила прізвище на «Костюкова».

На підставі вищевикладеного, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,12,14,60,62,212,214,226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири № 119 по вул.Космонавтів в м.Миколаєві, між ОСОБА_2 з одної сторони, та ОСОБА_4 - з другої сторони, укладений на біржі нерухомості «Едвайс-консульт» від 29.09.1998року, зареєстрованний в МБТІ за №16578 від 27.11.1998р. дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 119 по вул.Космонавтів в м. Миколаєві.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та надання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя :
Справа № 2-3258/2010р.
03 серпня 2010р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді Румянцевої Н.О.
при секретарі Ляшик С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
22 квітня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають доньку ОСОБА_2 ОСОБА_3 народження яка проживає з позивачкою. Зараз позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання.
Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 25% усіх видів заробітку.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.
Відповідач у судове засідання не зявився про причини неявки не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень суду не надав.
Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 05.11.2006року народження.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2005 року. 03.08.2010року Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва шлюб розірвано, рішення не вступило в законну силу.
ОСОБА_4 мешкає з матірю ОСОБА_1, яка потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання доньки.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, оцінюючи надані суду докази, суд доходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 180,182, 184 Сімейного кодексу України та керуючись ст. 10 Конституції України, ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 212, 214 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 18.12.1980року народження уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 ОСОБА_3 народження у розмірі 25% усіх видів заробітку, починаючи з 22.04.2010року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 171 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-3370/2010р.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.08.2010р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: судді - Тихонової Н.С., при секретарі Гродновій А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2007р. по січень 2010р. Від сумісного проживання мають малолітню дитину ОСОБА_3, 19.03.1999р.н., яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Оскільки матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач в добровільному порядку не надає, позивачка просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до її повноліття.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, 19.03.1999р.н., яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття.

Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме: необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального положення сторін і не суперечить інтересам дитини.

З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір на користь держави, у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

На підставі ст.ст.180,182,183 Сімейного Кодексу України і керуючись ст.ст.10,14,60,62, 212,214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 12.02.1972р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, 19.03.1999р.н., в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2010р. до її повноліття, приступивши до негайного виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. 00 коп., всього 171 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Справа № 2-371/10
Номер провадження 2-371/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.10 року. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Бліщ О.Б. розглянувши

Заяву ОСОБА_1 про

повернення зайво сплачених судового збору та витрат

на ІТЗ розгляду справи в суді

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рахівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ТзОВ «Апша-Технокат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку та повернення позичених коштів.

Позивачем по даній справі двічі сплачені судовий збір та витрати за ІТЗ розгляду справи в суді, що підтверджується квитанціями (а.с.1, 40-41).

Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 83 ЦПК України сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі внесення суми судового збору у більшому розмірі, ніж це встановлено законом.

Частина 2 п.1 ст. 83 ЦПК України, сплачена сума коштів на оплату витрат на ІТЗ розгляду справи повертається у разі внесення коштів у більшому розмірі, ніж це встановлено законодавством.

Також відповідно до ч.3 цієї ж статті, у випадках, встановлених п.1 ч.1 і п. 1 ч.2 цієї статті, судовий збір та кошти на оплату витрат на ІТЗ розгляду справи повертається у розмірі зайво внесеної суми.

Тому, слід повернути ОСОБА_1 30 гривень зайво сплаченого судового збору та 540 гривень зайво сплачених витрат на ІТЗ при подачі даного позову до суду.

Згідно ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та п.п.16,17 Інструкції «Про порядок обчислення та справлення державного мита», затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року №15, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

Керуючись ч.1 п.1, ч.2 п.1, ч.3 ст. 83 ЦПК, ст. 8 Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», п.п.16, 17 Інструкції «Про порядок обчислення та справлення державного мита», затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року №15 України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 суму 30 (тридцять) гривень зайво сплаченого судового збору, 540 (п'ятсот сорок) гривень зайво сплачених витрат на інформаційно-технічие забезпечення розгляду справи в суді, відповідно до квитанцій №763_888_1/835 та №764_888_1/837 від 09 вересня 2009 року, сплачених в філію Івано-Франківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», при подачі позову до ТзОВ «Апша-Технокат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку та повернення позичених коштів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Бліщ О.Б.
Справа 2-290/10
Номер провадження 2-290/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області з складі:

головуючої судді - Бліщ О.Б,

при секретарі - Павлюк А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рахів цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2006 року. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що у них різні характери та погляди на життя, між ними виникали сімейні сварки та непорозуміння, відповідач легковажно віднісся до створення сім'ї, не поважав її як дружину. Внаслідок чого подружжя втратило почуття любові і поваги одне до одного та припинило спільне проживання в листопаді місяці 2009 року. Вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно, відновити її неможливо, тому просить шлюб укладений між нею та відповідачем - розірвати.

Позивачка - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.6).

Відповідач - ОСОБА_2, також в судове засідання не з'явився, надіслав до суду телеграму, в якій просить дану справу розглянути у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач в своїй телеграмі позов визнав визнання відповідачем позову прийнято судом та не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а отже з'ясування і дослідженню інших обставин справи суд вважає не доцільним.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, слід стягнути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 08 гривень 50 копійок судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10,58, 60, 88, 212, 213, 223 ЦПК України, ч.2 ст. 104 ч.3 ст.105, 112, 161 Сімейного кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування нормі цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 08.12.2009 року № 14, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, що був зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 вересня 2006 року у виконкомі Великобичківської селищної ради, Рахівського району; Закарпатської області, за актовим записом № 49 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 08 гривень 50 копійок судового збору на користь держави.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішенню. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О.Б. Бліщ