29.09.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-6438/2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_2
Доповідач: Капітан І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Капітан І.А.

Суддів: Вадзінського П.О.

ОСОБА_3

при секретарі: Валігурській Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 26 травня 2009 року в справі за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до управління Пенсійного фонду в Суворовському районі м. Херсона про зобовязання здійснення перерахунку пенсії з підвищенням на 30%,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 звернулися до суду з позовами до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона (далі Управління), вказуючи, що відповідно до Закону України від 18 листопада 2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» вони є дітьми війни. Ст. 6 зазначеного вище Закону дає їм право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку вони не отримують. Про порушення своїх прав довідалися в 2008 р. з преси, вже після прийняття рішення Конституційним Судом України від 09 липня 2007 р., а тому пропустили строк на звернення до суду з поважних причин.

Просили поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, стягнути з Управління недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в розмірі по 2733,30 грн. кожному та зобовязати відповідача нарахувати на їх користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни, починаючи з 01.01.2008 р.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 26 травня 2009 р. позови вищевказаних громадян обєднано в одне провадження.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 26 травня 2009 р. позовні вимоги задоволено частково. Поновлено строк звернення до суду. Визнано дії Управління неправомірними. Зобовязано відповідача здійснити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 нарахування та виплату підвищення в розмірі відповідно 30% мінімальної пенсії за віком в 2006 р., починаючи з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р., з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 26 травня 2009 р. та постановити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позовів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачі отримують пенсію за віком та належать до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Задовольняючи позовні вимоги за 2006 р. частково суд першої інстанції виходив з того, що Згідно з п. 17 ст. 77 Закону України від 20.12.2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік. Відповідно до Закону України від 19.01.2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України від 20.12.2005р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено п. 17 ст. 77 цього Закону, а новою редакцією ст. 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Проте Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не розроблений, що не зупиняє дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому з 02.04.2006 р. було відновлено дію вищезазначеної статті.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджено не було. Таким чином в 2006 р. у відповідача не було підстав проводити виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а тому в цій частині позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким змінено редакцію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що Управління повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії за період з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. до 31.12.2008 р. у відповідності з приписами норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей» в редакції 2004 р.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо посилання Управління на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008 р. та відсутність поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для вказаного підвищення пенсії, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України. Розмір же мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню в частині зобовязання Управління здійснити позивачам нарахування та виплати підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в 2006 р., починаючи з 02 квітня 2006 р. по 31.12.2006 р. з ухваленням в цій частині нового рішення, про відмову у задоволенні відповідних вимог позивача.

Оскільки суд першої інстанції в резолютивній частині постанови не зазначив розмір підвищення пенсії та норму закону, відповідно до якої повинно здійснюватись таке підвищення, колегія суддів вважає за необхідне доповнити постанову вказівкою про таке.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 26 травня 2009 року в частині в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона здійснити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 нарахування та виплати підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в 2006 р., починаючи з 02 квітня 2006 р. по 31.12.2006 р. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 26 травня 2009 року залишити без змін, доповнивши резолютивну частину після слів «30% мінімальної пенсії за віком» словами: «з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: