АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-3442/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Назаренко О.В.
Категорія: поновлення Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Голіковій О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Харківського району Харківської області (далі ОСОБА_2 селищна рада) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по вул. Артема №1 селища Хорошеве Харківського району Харківської області за ОСОБА_3, яка померла 06.09.1988року, а потім за ним в порядку спадкування за заповітом, який був складений на його імя матірю ОСОБА_3 і посвідчений секретарем Хорошевської селищної ради 08червня 1988 року та зареєстрований у спадковому реєстрі за №37558617.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем на майно, що залишилося після її смерті. В установлений законом строк він звернувся до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області завою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Позивач зазначає, що будинок та всі господарські будівлі і споруди на вказаній садибі побудовані до 1978 року його матірю ОСОБА_3 разом з ним. Т.я. мати останнім часом тяжку хворіла, оформити на неї право власності на будинок вони не встигли.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи по суті заявлених вимог у відсутності її представника.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2010 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати і справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та на неналежну правову оцінку наданим ним доказам. Вважає, що у суду не було жодної підстави для відмови йому в позові. Судом не взято до уваги той факт, що земельна ділянка надавалася його матері ОСОБА_3 для будівництва житлового будинку в установленому законом порядку, а саме за Договором на право забудови від 11 листопада 1953 року, згідно рішення виконкому Харківської районної ради Харківської області від 30.06.1953р за №476. За свої кошти вони побудували житловий будинок і все життя прожили на цій садибі. Посилання суду в рішенні на те, що після смерті матері він має право спадкувати лише будівельні матеріали, з яких побудований будинок, не ґрунтуються на законі та фактичних даних.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність на даний час підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на спадковий будинок.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі рішення №476 виконкому Харківської районної Ради депутатів трудящихся від 30 червня 1953року та Договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 11 листопада 1965 року ОСОБА_3, була виділена земельна ділянка, площею 1200кв.м, для індивідуального будівництва одноповерхового деревяного житлового будинку, площею 18,00кв.м, а також сараю і вбиральні, по пров. Артема №1-а селища Хорошеве Харківського району Харківської області.

У послідуючі роки ОСОБА_3 побудувала житловий будинок за вищевказаною адресою, але без належно оформленої на нього технічної документації, з порушенням типового проекту, не дотримавшись вищеназваних розмірів.

Відповідно до положень ч.3 та ч.4 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюється статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, в даному випадку, збудований будинок є самочинною забудовою.

Із довідки комунального підприємства „Харківське районне бюро технічної інвентаризації від 12.06.2008р убачається, що поштова адреса садиби №1-а по провулку Артема в смт. Хорошеве у 1965 році зміна на - садибу №1 (а.с.37).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 08.06.1988року, яким все своє майно заповідала сину ОСОБА_1 Вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій ОСОБА_2 селищній раді Харківського району Харківської області за №52 та згідно витягу №1747846 „Про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого Харківською філією Інформаційного центру Міністерства юстиції України від 18.10.2005року, присвоєно номер у спадкову реєстрі №37558617 (а.с. 10-11).

06 вересня 1988 року ОСОБА_3 померла (а.с.9 свідоцтво про смерть). На момент її смерті і по теперішній час ОСОБА_1 проживає в спадковому будинку та зареєстрований за цією адресою.

У березні 2008 року позивач звернувся із заявою про надання дозвілу на введення будинку в експлуатацію до ОСОБА_2 селищної ради, надавши висновок обстеження стану забудови на присадибній ділянці, проведеного КП „Архітектурне бюро Харківського району.

Виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради 28.11.2008 року прийняти два рішення, а саме за №127 „Про надання дозволу на збереження господарчих будівель і споруд у складі садиби по пров. Артема №1 в сел. Хорошеве та за №128 „Про клопотання перед Харківською райдержадміністрацією про прийняття до експлуатації житлового будинку садибного типу та господарських будівель і споруд на садибі №1 по вул. Артема в сел. Хорошеве (а.с. 23-24).

Але ніяких доказів на підтвердження того факту, що вказаний житловий будинок та надвірні споруди в установленому законом порядку на даний час прийняти до експлуатації позивач ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надав, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України це є його обовязком.

За таких обставин, підстав для визнання права власності на житловий будинок та надвірні споруди за позивачем у суду не малося.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, визначених у ст.ст. 309, 311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді -