Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 26(1) ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ляховської І.Є.,

суддів: Барильської А.П., КарнаухВ.В.,

при секретарі: Євтодій К.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2 , представника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 жовтня 2010 року за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про перерахунок суми відшкодування шкоди та страхових виплат, стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам у зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду), відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ВАТ «КЗРК»), про перерахунок суми відшкодування шкоди та страхових виплат, стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам у зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив

суд стягнути на його користь з Відділення Фонду недоплату по щомісячним

страховим виплатам з 18.08.2005 року по 01.08.201 Ороку в розмірі 9998,49

грн.; зобов'язати щомісячно проводити страхові виплати в розмірі 669,53

грн., починаючи з 01.08.2010 року, до наступного перерахунку згідно

законодавства.

- Ухвалою суду від 05 жовтня 2010 року позовні вимоги до ВАТ «КЗРК» залишені без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 жовтня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з Відділення Фонду на його користь недоплату по щомісячним страховим виплатам за період з 18.08.2005 року по 01.08.2010 року в сумі 9998,49 грн. та зобов'язано стягувати на його користь щомісячно страхові виплати втраченого заробітку в сумі 669,53 грн., починаючи з 01.08.2010 року де зміни обставин, які тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду і направлення справи на новий розгляд, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, змінюючи розмір щомісячних виплат, суд не перевірив чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і отримання заробітної плати за професією позивача; не прийняв до уваги, що відповідальність за неправильність і несвоєчасність проведення перерахунків відшкодування шкоди несе підприємство , а не Відділення Фонду; не застосував строк позовної давності, що призвело до неправильного вирішення спору.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 1985р. по 1997 р. працював гірничо-робочим, електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання на шахті ім. «Жовтнева» виробничого об'єднання «Кривбасруда», правонаступником якого є ВАТ «КЗРК». Під час виконання трудових обов'язків 04.03.1996 року із позивачем стався нещасний випадок.

Висновком МСЕК від 09 жовтня 1996 року позивачу ОСОБА_4 встановлено 50% втрати професійної працездатності та III група інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом, в подальшому з 01.11.1997 року було встановлено 30% втрати професійної працездатності, яка не змінювалась.

Наказом по підприємству № 640 від 05.11.1996 року позивачу були призначені щомісячні виплати відшкодування шкоди у розмірі 152.27грн., виходячи із середнього заробітку за грудень 1995 р. - лютий 1996 року в сумі 304.55грн., з урахуванням 50% втрати професійної працездатності. ( а.с.25).

В період з 01.06.1997 року по 01.05.2000 року підприємство ВАТ «КЗРК» проводило коригування сум відшкодування шкоди позивача коефіцієнти: 1.15- з 01.07.1999р., 1.1-3 01.01.2000р., 1.193- з 01.05.2000р. з

урахуванням зміни з 01.11.1997 року відсотка втрати професійної / працездатності до 30%.

На момент передачі особової справи позивача до Відділення Фонду сума страхової виплати склала 137 грн. 88 коп. і була перерахована Відділенням Фонду відповідно до вимог Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам ( членам їх сімей), затвердженого Постановою правління ФСС НВ України № 83 зі змінами та доповненнями) та постанов правління Фонду : з 01.03.2002 року - на коефіцієнт 1.193; з 01.03.2003 року - на коефіцієнт 1.182; з 01.03.2004 року - на коефіцієнт 1.152; з 01.03.2005 року - на коефіцієнт 1.238; з 01.03.2006 року - на коефіцієнт 1.203; з 01.03.2007 року - на коефіцієнт 1.183; з 01.03.2008 року -на коефіцієнт 1.125 зО 1.03.2009 року - 1.063, з 01.03.2010 р. - 1.0 та складала з 01 квітня 2001 року 137.88 грн.; з 01 березня 2002 року - 164.49 грн.; з 01 березня 2003 року - 194.43грн.; з 01 березня 2004 року - 223.98 грн.; з 01 березня 2005 року - 277.29 грн.; з 01 березня 2006 року - 333.58 грн.; з 01 березня 2007 року - 394.62 грн.; з 01 березня 2008 року -443.95грн., з 01 березня 2009 року-471.92грн., з 01 березня 2010 року-471 грн.92 коп..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахуванні позивачу сум щомісячних виплат підприємство помилково не взяло до розрахунку встановлені спільними постановами дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони знаходять підтвердження в матеріалах справи, з яких вбачається, що підприємство ВАТ «КЗРК» призначило позивачу виплачувати щомісячно суми в рахунок відшкодування шкоди, розмір яких був значно занижений у зв'язку з неправильним застосуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів з 01 червня 1997 року по 01 травня 2000 року.

Висновки районного суду узгоджуються з вимогами ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак ВАТ «КЗРК» та Відділення Фонду не надали суду першої інстанції ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень про те, що розмір фактичної заробітної плати за професією позивача в оспорюваний період не підвищувався, тоді як позивач свої позовні вимоги щодо застосування спірних коефіцієнтів обґрунтував сумісними постановами адміністрації та профспілкових організацій : № 3/91/06 від 21.05.1997 року, згідно якої тарифні ставки, посадові оклади збільшені у 1.25рази; № 6/195 від 25.Т2.1997 року, згідно якої тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1.3 рази; № 11/15/5 від 30.06.1999 року, згідно якої тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1.265 рази; № 16/20/11 від 28.12.1999 року, згідно якої тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1.226 рази, наказу № 159 ДП від 01.05.2000 року, згідно якого тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1.217 рази і відповідач не спростував цей доказ.

Посилання Відділення Фонду на те, що суд невірно застосував п. 28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, завданої працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» від 23.06.1993 року № 472, є безпідставними, оскільки суд правильно застосував п. 28 -Правил та розрахував щомісячні суми відшкодування шкоди з 01.06.1997 року виходячи із середнього заробітку по професії позивача за повний місяць . роботи, оскільки після застосування коефіцієнтів 1.3- з 01.01.1998 року, 1.265 0 з 01.07.1999 року, 1.226 з 01.01.2000 року до щомісячних виплат позивача у перерахунку на 100% відсотків втрати професійної працездатності, вони не перевищують середній заробіток по професії позивача за січень 1998 року, за липень 1999 року, за січень 2000 року. При застосуванні коефіцієнту 1.217 з 01.05.2000 року до щомісячних виплат позивача у перерахунку на 100% відсотків втрати професійної працездатності, вони перевищують середній заробіток по професії позивача за травень 2000 року, у зв'язку з чим судом, відповідно до вимог зазначеного пункту Правил, розмір відшкодування шкоди визначений виходячи із середнього заробітку по професії позивача станом на травень 2000 року.

Доводи апеляційної скарги стосовно не застосування судом строку позовної давності, що призвело до неправильного вирішення спору, є безпідставними, оскільки суми недоплати по щомісячним страховим виплатам стягнуті судом за період з 01.09.2006 року по 01.09.2009 року відповідно до роз"ясненнь, викладених в п.п. 1, 1-1, 1-2, 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року, з подальшими змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права ( позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадках, коли вимоги потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволені позову, кошти стягуються за час, що не перевищує трьох років, які передували моменту звернення особи до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних

захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області -відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: