Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міськради про визнання угоди дійсною, визнання права власності на частину домоволодіння, за заявою Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міськради про визнання угоди дійсною, визнання права власності на частину домоволодіння, де вказав, що 20.04.1984 року між ним та ОСОБА_2 була укладена домашня угода, у простій письмовій формі, купівлі - продажу 1/8 частини домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську за 6000 рублів, оформити у встановленій формі та порядку дану угоду вони не встигли, оскільки ОСОБА_2 померла. Після укладення угоди він вселився у домоволодіння, де прожив до липня 1993 року, а потім продовжував доглядати за належною йому частиною домоволодіння, провадив поточні ремонти. Тобто більш ніж десяти років відкрито, безперервно володіє 1/8 частиною домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську. Просив суд визнати дійсним договір домашньої угоди на 1/8 частину домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську, укладений 20.04.1984 року між ним та ОСОБА_2; визнати за ним право власності на 1/8 частину домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську.

Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, де вказав, що право власності на 1Л частину домоволодіння № 33 по вул. Рідній в м. Дніпропетровську не оформлювалось, а інша частина належала покійним ОСОБА_3, ОСОБА_4. Також встановлено, що ]/г та V* частини зазначеного домоволодіння належали ОСОБА_3, а 1/8 частина ОСОБА_2. Після їх смерті відкрилась спадщина, яку ніхто не прийняв, а тому спадщина є відумерлою. Просив суд визнати спадщину відумерлою, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, та ОСОБА_4, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рудна, № 33 - відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У задоволенні заяви Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради просив відмовити.

Представники Дніпропетровської міської ради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та у задоволенні просили відмовити. Заяву Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради підтримали та просили задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, в задоволенні заяви заявою Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради необхідно відмовити, за наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.04.1984 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладена домашня угода, у простій письмовій формі, купівлі - продажу 1/8 частини домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську за 6000 рублів, про що останньою була написана розписка, оформити у встановленій формі та порядку дану угоду сторони за угодою не встигли, оскільки ОСОБА_2 померла.

1/8 частина домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за

заповітом від 03.07.1980 року, зареєстрованого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою у реєстрі за № 1-3072.

Згідно ч. 2 ст. 47 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, що діяв в момент виникнення даних правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може за вимогою сторони, що виконала угоду зі своєї сторони, визнати угоду дійсною. В цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угода не потребує.

Після укладення угоди ОСОБА_1 вселився у домоволодіння, де прожив до липня 1993 року, а потім продовжував доглядати за належною йому частиною домоволодіння, : провадив поточні ремонти. Тобто більш ніж десяти років відкрито, безперервно володіє 1/8 частиною домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську.

ОСОБА_2 за угодою домовились щодо усіх істотних умов та з боку ОСОБА_1 відбулось повне виконання угоди.

Керуючись ч. 2 ст. 47 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, ст. ст. 10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір домашньої угоди на 1/8 частину домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську, укладений 20.04.1984 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину домоволодіння № 33 по вул. Рудній в м. Дніпропетровську.

В задоволенні заяви Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання спадщини відумерлою, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, та ОСОБА_2 ] ОСОБА_5, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: м. | Дніпропетровськ, вул. Рудна, № 33 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська