Апеляційний суд Чернігівської області
Справа 22ц - 2993/2010 р. Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія цивільна. Доповідач Смаглюк P.I.
УХВАЛА

13 липня 2010 року. Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ішутко В.М.,

суддів Смаглюк P.І, Зінченко СП.,

при секретарі Бивалькевич Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Срібнянського районного суду від 8 червня 2010 року про відмову в забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства „Сокиринське" про розірвання договору оренди землі,

встановив:

В червні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства „Сокиринське" про розірвання договору оренди землі, одночасно просила забезпечити позов шляхом заборони використання земельної ділянки до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 8 червня 2010 року відмовлено в забезпеченні позову з тих підстав, що при забезпеченні позову враховуються інтереси інших осіб, які беруть участь у справі. Тому вибраний позивачкою спосіб забезпечення позову не є співмірним заявленим вимогам, а, крім того, не обґрунтований з точки зору утруднення виконання можливого рішення суду чи неможливості його виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу, постановити нову ухвалу про забезпечення позову обраним нею способом, мотивуючи порушенням судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ч.ч.1-З ст. 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим законом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено :

1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, необхідність забезпечити позов забороною відповідачу використовувати орендовану земельну ділянку позивачки обумовлена тим, що, на думку позивачки, він змінив цільове призначення ділянки - ділянка, виділена для ведення особистого селянського господарства, відповідачем використовується для сільськогосподарського виробництва.

Однак наведена обставина не обґрунтовує необхідність забезпечення позову, з підстав, наведених в ст. 152 ЦПК України.

Вказана обставина фактично є підставою заявленого позову / л.с.1-2/.

Як спосіб забезпечення позову, заборона використовувати земельну ділянку позивачки, яка перебуває у сільськогосподарському виробництві відповідача, правильно визначена судом як не співмірна заявленим вимогам, створює загрозу для виробника ПСП „Сокирянське" заподіяння шкоди і жодним чином не свідчить, що від необрання такого способу забезпечення позову, стане утрудненим чи неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, висновок суду про те, що позивачкою не обґрунтовані як підстави, так і спосіб забезпечення позову, відповідають обставинам справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд повинен враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням відповідних заходів.

Викладене свідчить, що, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції враховані вимоги закону та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України.

Ухвала суду відповідає цим вимогам, доводи апеляційної скарги не спростовують її висновки, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст. 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Срібнянського районного суду від 8 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий Судді