Комсомольський районний суд м.Херсона
РІШЕННЯ

іменем України

09 серпня 2010 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко Г.А.

при секретарі Левкович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

В грудні 2009 року до суду звернувся позивач з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 15961,80 грн. основного боргу, 5757 грн. суму інфляції від основного боргу, 1073,97 грн. три відсотки річних, 600 грн. витрати на правову допомогу, а також судові витрати. В обгрунтування позову послався на ту обставину, що 18.05.2006 року та 19.05.2006 року надав відповідачу по 1000 доларів США в борг до предявлення вимоги про повернення боргу. В січні 2007 року він звернувся до ОСОБА_2 з вимогою про повернення боргу, але той відмовив йому, посилаючись на скрутне матеріальне становище. З моменту предявлення вимоги, а саме з січня 2007 року відповідач повинен сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що в підтвердження отримання певної суми грошей в борг ОСОБА_2 написав йому розписки. Інші умови займу, в тому числі і час повернення боргу обговорювався усно. В січні 2007 року він також при зустрічі вимагав у відповідача повернення боргу, письмових вимог не направляв.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, через об»яву в газеті. Зі згоди позивача судом ухвалене заочне слухання справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями ст..1047 вказаного Кодексу встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми…

Згідно ст..1049 ЦК України Позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір позики 18.05.2006 року на 1000 доларів США та 19.05.2006 року на ту ж суму грошей, про що свідчать надані позивачем розписки від ОСОБА_2.

Таким чином, сума боргу за вказаними позиками, з урахуванням курсу долару до гривні за даними Національного банку України на час пред»явлення позову становить 15961,80 грн. (2000 доларів США х 7,98 грн.).

Умови та строки повернення позики у розписках не вказані.

Відповідно до вимог ст.ст.58,59,60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, причому докази мають бути належними та допустимими.

Позивачем не надано доказів того, що ним в січні 2007 року була пред»явлена відповідачу вимога про повернення позики, тому суд не може визначитися зі строком прострочення боргу.

Оскільки ст..625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу позикодавця зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, то при неможливості визначення часу прострочення відповідачем грошового зобов»язання і вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст..ст.88,79 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені відповідачем судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме159,62 грн. судового збору, 267,60 ІТЗ та 96,0грн оплати за оголошення в газеті, а всього 428,18 грн.

Що стосується вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 600 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки надана суду розписка (а.с.13) не є доказом таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.10.11,58,59,60,86,88,213 ЦПК України, ст.ст.625,638,1047,1049 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 15961,80 грн. суму боргу по договорах позики, а також судові витрати в сумі 428,18 грн.

В решті позову відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя