Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-2549/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2010 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В.П.,

без участі позивача та представника відповідача,

розглянувши в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі про визнання права на одержання сум соціальних виплат, передбачених ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», які належали померлому , -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2010 р. позивачка звернулася з указаним позовом в суд, який вмотивувала наступним.

18.06.2010 р. помер чоловік позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останнній за життя звернувся до суду із позовною заявою до УПФУ в Міжгірському районі про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, згідно ЗУ Про соціальний захист дітей війни(надалі Закон). Згідно рішення Міжгірського райсуду від 16.06.2010 року в справі № 2-888/10 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково і зобов'язано УПФУ в Міжгірському районі Закарпатської області провести нарахування та виплату за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року, та з 01 січня по 31 березня 2010 року включно підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та згідно ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні включно (з 20 % гірських) , яке обчислюється відповідно до абз. 1 ч.1 ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з врахуванням виплачених сум. Чоловік позивачки зазначені в рішенні суду соціальні виплати за життя не одержав. Відповідач добровільно відмовляється виплатити позивачці належні за життя її померлому чоловіку ОСОБА_2 соціальні виплати у виді щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни.

Позивачка в судове засідання не з'явилася подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі та одночасно інформувавши, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити

Відповідач позов заперечив повністю, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника та письмове заперечення з такою позицією. Згідно п.4 ч.2 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права на пенсію, допомоги або інші виплати, встановлені законом. Пунктом 3 ст.37 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку смерті стягувача. У зв'язку з наведеним, відповідач вважає, що позивачка не має права на отримання підвищення до пенсії, яке згідно рішення Міжгірського райсуду по справі № 2-888/2010 р. визнано саме за гр.ОСОБА_2 на підставі ЗУ Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 р. № 2195- ІV.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до часткового задовольнення, виходячи з такого.

Згідно ст.1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни померлий чоловік позивачки ОСОБА_2 віднесений до категорії громадян України діти війни.

ОСОБА_2 Помер 18.06.2010 р., що стверджено свідоцтвом про смерть доданим до позову. Відповідач не виплатив вищезазначену соціальну надбавку до пенсії в повному обсязі за життя померлому ОСОБА_2.

Згідно ст.1227 ЦК України, суми соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

З довідки Міжгірської селищної ради № 3429 від 30.07.2010 року, вбачається, що на день смерті ОСОБА_2. разом з ним в будинку постійно проживала його дружина ОСОБА_1 (позивачка) , дочка ОСОБА_3 , внучка ОСОБА_4.

Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Позивачка, як дружина, була єдиним членом сім'ї померлого ОСОБА_2. Дочка померлого ОСОБА_3. створила свою власну сім'ю і претензій до своєї матері не має, згідна, щоб позивачка отримала недоплачені соціальні надбавки до пенсії належні за життя її батькові в повному обсязі, про що подала письмову заяву до суду.

Отже, доводи представника відповідача, зазначені у запереченні, судом відхиляються як такі, що суперечать вимогам ст.1227 ЦК України та ст. 52 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з вищевказаних мотивів, а тому суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачці у виплаті соціальних надбавок до пенсій, передбачених ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» належних за життя її померлому чоловікові та не отримані ним за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року, та з 01 січня по 31 березня 2010 року включно, оскільки ОСОБА_1 має право на одержання таких.

Отже, за позивачкою слід визнати право на одержання сум соціальних виплат, передбачених ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні», які належали померлому ОСОБА_2, але не були ним одержані за життя.

Судові витрати у виді витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 37 грн., які було сплачено позивачкою при подачі позову слід стягнути з відповідача у користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України. Натомість, судові витрати у виді держмита в сумі 8,50 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки останній звільнений від сплати такого згідно п.34 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, рішенням Конституційного суду України по справі № 1-40/2010 від 09.09.2010 р. № 19-рп/2010 ,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на одержання сум соціальних виплат, передбачених ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні», які належали померлому ОСОБА_2, але не були ним одержані за життя.

Копію рішення надіслати сторонам у справі.

Судові витрати у виді витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 37 (тридцять сім) грн. стягнути з УПФУ в Міжгірському районі в користь ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В.П.Кривка