Апеляційний суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів Демянчук С.В., Ковалевича С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне на постанову Рівненського міського суду від 01 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про зобов'язання зробити перерахунок та виплатити пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровію, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувсь до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне яким просив зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю.

Постановою Рівненського міського суду від 01 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Зобов"язано управління Пенсійного Фонду України у м. Рівне зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01 листопада 2006 року по 01 грудня 2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись з даною постановою суду УПФУ у м. Рівне подало апеляційну скаргу, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, шо призвело до ухвалення неправомірного рішення.

Апелянт вказує, що відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-VІ були внесені зміни до ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст. 54 зазначеного Закону було викладено в новій редакції, в якій передбачалося, що для інвалідів 1 групи щодо яких встановлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсій не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю інвалідам II групи, віднесеним до першої категорії, відповідно до статті 50 цього Закону встановлювалась у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 22а-3032 Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_2

Категорія № 57 Суддя-доповідач ОСОБА_3

Цією ж статтею встановлено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

-по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

-по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

-по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" також визначено, що розрахунок додаткових пенсій особам, яким призначено пенсію відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону, проводиться, виходячи з розміру 19, 91 грн.

Свою правомірність Управління ПФУ також аргументує тим, що згідно ст. 67 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій визначаються Кабінетом Міністрів України, який затверджує бюджет Пенсійного фонду України, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Просить постанову Рівненського міського суду від 01 січня 2009 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача у встановленому законом порядку визнано інвалідом II групи і віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Положення п. 28 Розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було змінено редакцію ст. 54 Закону України №796-ХІІ та обмежено право на отримання пенсій, встановлених цим Законом, рішенням Конституційного суду № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст. 54 цього Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а інвалідів 3 групи - 6 мінімальних пенсій за віком.

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 вищевказаного Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч . 3 ст. 28 Закону „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'' не є перешкодою для застосування зазначеної величини мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших пов"язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи викладене та виходячи з вимог ЗУ „Про пенсійне забезпечення", колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача в частині зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне зробити перерахунок та виплатити йому пенсію в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком підлягають до задоволення з 25 серпня 2009 року.

Керуючись ст. 304-1, п. З ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Рівне задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду від 01 грудня 2009 року про зобов'язання вчинення певних дій в частині зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок та виплатити починаючи з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року скасувати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Рівне зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 25 серпня 2009 року.

В решті постанову залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_4 ОСОБА_3

Судді: С.В. Демянчук

ОСОБА_5