Справа №22ц-982/10 Головуючий у 1 інстанції Посисень Л.М
Катеторія: 5 1 Доповідач: Шандра М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року Колегія судді в судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі: Балюк О.С.

з участю ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2М

розлянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2009 року

встановила:

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області віт 13.11.2.009 року в позові ОСОБА_1 до ЗАТ «Діброва», третя особа голова правління ЗАТ «Діброва» ОСОБА_3 про стягнення з ЗАТ «Діброва» на її користь оплату вимушеного прогулу за період з 27.03.2008 року по 30.10.2008 року в сумі 2821 гри. 72 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. відмовляю.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки таке хвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, зокрема, що суд безпідставно відмовив у стягненні оплати вимушеного прогулу, оскільки наказ про її звільнення з роботи з 27.03.2008 току вважає незаконним, питання про незаконність та скасування відповідного наказу відповідача ставилось нею в уточненій позовній заяві від 09.09.2008 року

Просить рішення суду скасувати а ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача. перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скаргу слід задовольни частково з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем 05.99.1978 року. Наказом відповідача № :3-к від 06.06.2008 рою ОСОБА_1 звільнена з роботи з 27.03.2008 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату і чисельності (т. 1. а.с. 41 ).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення з роботи з 27.03.2008 року позивачка не оспорює і позовних вимог про поновлення її на роботі у звязку із звільненням з роботи наказом № 13-к від 06.06.2008 року з 27.03.2008 року позивачкою не заявлено, а тому відповідно до положень ст.235 КЗпП України відсутні підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такі висновки суду не відповідають матеріалам справи, оскільки як убачається матеріалів справи, позивачка просила визнати незаконним та скасувати наказ №

13-к «Про звільнення з роботи" (т. 1 ,а.с.71-73) і в подальшому в порядку ст.31 ЦПК України збільшувала позовні вимоги, проте від вищезазначених позовних вимог не відмовляло однак суд зазначену вимогу не розглянув.

Відповідно до н.5 ч.1 ст.311 ЦПК України у випадку, якщо суд розглянув не вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки такий вирішення позовної вимоги щодо визнання незаконним наказу № 13-к від 06.06.1 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 27.03.2008 року, яку суд визнав такою оспорюється, є передчасним, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з направлене справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід усунути зазначені порушення і вирішити спір у відповідності до вимог закону.

Керуючись п.5 ч.1 ст.307. п.5 ч.1 ст.311. п.2 ч.1 ст.314, ст.315. ст.317, ст.319 7 України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 13 листопада 2009 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили .

Головуючий:

Судді: