Справа № 2-729/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Бориспільського міжрайпрокурора в інтересах Бориспільської райдержадміністрації Київської області, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.С." про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

встановив:

06.05.2009 року Бориспільський міжрайонний прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати недійсним Державний акт серії ЯД № 785125 від 08.11.2007р. на право приватної власності на землю загальною площею 2,850 га, що розташована в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, для ведення підсобного сільського господарства, з кадастровим номером земельної ділянки :02:001:0019, виданий Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі на ім"я Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.С." та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 33 на підставі рішення суду від 05.10.2007 року. Свою заяву прокурор мотивує тим, що вказаний державний акт суперечить чинному законодавству України, оскільки рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2007 року ухвалене з порушенням матеріального та процесуального права. Даним судовим рішенням було звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 земельну ділянку в зв"язку з неможливістю сплати нею грошових коштів та визнано за ТОВ "І.Б.С." право власності на дану земельну ділянку, чим порушено ст.139 ЗК України. Крім того, відповідно до чинного законодавства, забороняється у будь-якій спосіб відчуження земельних ділянок вищевказаної категорії. Також суд незаконно заборонив органам виконавчої влади та іншим державним установам відмовляти у вчиненні певних дій щодо даної земельної ділянки, враховуючи, що такі вимоги підлягають розгляду за правилами іншого судочинства. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, обґрунтувавши свої заперечення тим, що прокуратура не є належним позивачем по справі, оскільки немає доказів неможливості звернення ОСОБА_1 за захистом своїх прав самостійно.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2007 року було незаконно звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,850 га, що розташована в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "І.Б.С." право власності на дану земельну ділянку. (а.с.5-7)

На підставі вказаного судового рішення 08.11.2007 року на ім"я ТОВ "І.Б.С." Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області незаконно було видано державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯД № 785125, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 334 з кадастровим номером земельної ділянки :02:001:0019. (а.с.8)

Згідно із ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.139 ЗК України у разі звернення стягнення на земельну ділянку, що перебуває у власності громадянина чи юридичної особи, земельна ділянка підлягає продажу на земельних торгах, що проводяться у формі аукціону.

Згідно із положеннями підпункту п.15 розділу X «Перехідних Положень» Земельного Кодексу України не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського господарства.

Згідно із ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, та підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вищезазначеної вимоги, передбаченої ч.1 ст.203 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.317, ч.ч.1,2 ст.319, ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії та особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» прокурор або його заступник в межах своєї компетенції при виявленні порушень закону має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Суд вважає, що в даному випадку порушені інтереси держави, оскільки наявність протиправного державного акту на право власності на земельну ділянку грубо суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу, та порушує право власності громадян, а саме, позивача, яка самостійно не може захистити своє право власності на землю, внаслідок юридичної необізнаності та фінансового стану.

Оцінюючи в судовому засіданні факти і відповідні їм правовідносини, а також надані та досліджені докази, суд вважає позовні вимоги Бориспільського міжрайонного прокурора про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку обґрунтованими і доведеними в повному обсязі, в зв»язку з чим оскаржуваний державний акт на право власності на земельну ділянку слід визнати недійсним.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по даній справі, які складаються із судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.41 Конституції України, ч.ч.1 ст.ст.202,203,215, ч.1 ст.317, ч.ч.1,2 ст.319, ч.ч.1,2 ст.321 Цивільного Кодексу України, ч.1ст.139, п.п.б) п.15 розділу X «Перехідних Положень» Земельного Кодексу України, ст.ст. 8,10,11,60-62,64,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов Бориспільського міжрайпрокурора в інтересах Бориспільської райдержадміністрації Київської області, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.С." про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати Державний акт серії ЯД № 785125 від 08.11.2007р. на право приватної власності на землю загальною площею 2,850 га, що розташована в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, для ведення підсобного сільського господарства, з кадастровим номером земельної ділянки :02:001:0019, виданий Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі на ім"я Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.С." та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 33- недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Б.С." на користь держави 8 грн. 50 коп. державного мита та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи на користь територіального управління державної судової адміністрації.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Левченко А.В.