УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року. місто Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області

в складі: головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Буцяка 3.І., ОСОБА_1,

при секретарі - Сеньків Т.Б.,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду від 24 листопада 2010 року у справі за позовом акціонерного товариства „Банк "Фінанси та кредит"" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором з солідарних боржників,

встановила:

Рішенням Кузнецовського міського суду від 24 листопада 2010 року задоволено позов АТ „Банк "Фінанси та кредит"" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором. Стягнуто з відповідачів солідарно 31391,02 грн та 433,91 грн судових витрат.

В поданих на рішення суду апеляційних скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_4 вказують, що воно є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд, вирішуючи спір, взяв до уваги розрахунок заборгованості по кредиту, подану позивачем, яка не відповідає дійсності і не обґрунтована доказами. Суд не взяв до уваги і не спростував розрахунки заборгованості, подані представником відповідача. З цих підстав просила рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнення з відповідачів боргу по кредиту до 15620,87 грн.

ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд не взяв до уваги те, що боржник за кредитним договором ОСОБА_3 припинила виконувати зобов'язання за кредитним договором ще в листопаді 2008 року, а прострочка зобов'язання мала місце станом на 1 жовтня 2007 року. Відповідно до п.2.3 договору поруки та ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку зобов'язання за кредитними договором не заявив вимоги до поручителя. А тому, не відповідає обставинам справи висновок суду про те, що позов до поручителів поданий до закінчення шестимісячного строку з дня настання строку виконання зобов'язання. Пунктом 3.3 кредитного договору було передбачено, що позичальник повертає борг платежами щомісячно з 1 поЮ число. Строк виконання зобов'язання боржником є не з 12 серпня 2010 року, а з листопада 2008 року, тобто моменту коли позичальник припинила виконувати зобов'язання. З цих підстав просила рішення суду скасувати і відмовити в позові до поручителів про стягнення боргу.

Заслухавши, пояснення осіб, що з»явились у судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги банку, суд виходив з того, що факт порушення умов кредитного договору доведений, а тому, в силу вимог цивільного

Справа 22-2162-2010 р. Головуючий в І інстанції: Малков В.В.

Доповідач: Ковальчук Н.М.

законодавства, позикодавець має право вимагати дострокового повернення боргу, що залишився, сплати процентів та пені солідарно з позичальника та поручителів.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Судом установлено, що 13 серпня 2007 року між ВАТ "Банк „Фінанси та кредит" в особі філії „Північно-Західне РУ" "Банк „Фінанси та кредит" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Ф1-07/55653-103, за умовами якого банк надав 13 000 гривень, а ОСОБА_3 зобов'язувалась повертати кредит частинами та сплачувати 0,0001%річних за користування кредитом відповідно до графіка погашення заборгованості до 10-го числа кожного поточного місяця строком до 12 серпня 2010 року .

13 серпня 2007 року між ВАТ "Банк „Фінанси та кредит" в особі філії „Північно-Західне РУ" "Банк „Фінанси та кредит" та ОСОБА_4, ОСОБА_6 були укладені договори поруки № Ф1-07/55653-103/ІП. Відповідно до умов зазначених договорів поручителі несуть солідарну відповідальність перед банком у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_3 не погашала кредиту та не сплачувала відсотків, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредиту, відсотки за користування кредитом, комісію та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову сум відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4.9 Договору про надання кредиту від 13 серпня 2007 року за порушення терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати процентів за користування кредитом в обсязі трьох щомісячних ануїтентних платежів або комісійних винагород застосовується ставка в розмірі 36%.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів пені, суд першої інстанції правильно стягнув пеню в межах річного строку, відмовив у нарахуванні пені по сплаті комісійних винагород та зменшив розмір пені, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до пунктів 1.1,1.2,1.3 договорів поруки в разі невиконання боржником указаних зобов'язань поручитель повинен погасити заборгованість за договором у тому самому обсязі та на тих самих умовах, що й боржник.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки строк зобов'язання, забезпечений порукою, встановлений до 12 серпня 2010 року, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вимог банку до поручителів.

Доводи апеляційних скарг не спростовують обгрунтованих висновків суду і не дають підстав вважати, що рішення суду є незаконним, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'Ясував обставини справи, дав належну правову оцінку доказам у справі, вірно визначився у правовідносинах, що виникли між сторонами, і правильно вирішив спір.

Враховуючи вищенаведене, апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.307,308,316,319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду від 24 листопада 2010 року залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Сторони мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: підпис ОСОБА_7

Судді: підпис ОСОБА_8

підпис ОСОБА_1М

Згідно:Суддя-доповідач: ОСОБА_7