Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
25 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Коваленко А.А.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») 14 жовтня 2009 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 07 липня 2006 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNH4KP300041152, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 1039, 48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 липня 2007 року.
Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач ОСОБА_2 належним чином свої зобовязання не виконав, допустив прострочення кредитних зобовязань, внаслідок чого за ним, станом на 12 червня 2009 року заборгованість становить 5007,60 грн., яка складається з:
-1039,48 грн. - заборгованість за кредитом;
-1912,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;
-1340, 58 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов тв. Правил надання банківських послуг:
-500,00 грн. штраф (фіксована частина);
-214,65 грн. штраф (процентна складова).
Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості у розмірі 5007,60 грн. за кредитним договором № DNH4KP300041152 від 07 липня 2006 року та судові витрати по справі.
У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив. До суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки автомобіль був реалізований.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
В ході судового засідання встановлено, що 07 липня 2005 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про надання кредиту № DNH4KP300041152 (а.с.6).
На підставі заяви позичальника між сторонами було укладено кредитний договір № DNH4KP300041152 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 1039, 48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 липня 2007 року (а.с. 7-8).
Однак, в порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, в наслідок чого за ним, станом 12 червня 2009 року заборгованість становить 5007,60 грн., яка складається з: 1039,48 грн. - заборгованість за кредитом; 1912,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1340, 58 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов тв. Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 214,65 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.
В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку відсотки за користування кредитом; 3) сплачувати штрафні санкції за невчасне погашення кредитних зобовязань.
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № DNH4KP300041152 від 07 липня 2006 року в розмірі 5007,60 грн.
Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме державне мито у сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скаргу на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У судовому засіданні 25.10.2010 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення складено 28.10.2010 року.

Суддя В. С. Шавула