справа № 2-н-230/10
УХВАЛА

12 серпня 2010 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Мапенко Н.П. вивчивши заяву публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У серпні 2010 року заявник звернувся до суду із даною заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 14386 грн. 77 коп., яка включає в себе заборгованість за основним боргом в сумі 2429 грн. 02 коп.; заборгованість по нарахованій щомісячній комісії в розмірі 245 грн., заборгованість по нарахованій пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, щомісячній комісії в сумі 11712 грн. 75 коп. та понесені судові витрати.

Вивчення даної заяви показало, що у її прийнятті слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу7 про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; заявлено вимогу7 про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що між сторонами виникли зобов»язані відносини, при цьому видача наказу саме з цих підстав діючим процесуальним законодавством України не передбачена.

Згідно з вимогами ч. З ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийняття заяви про видачу судового наказу у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 96, 99, 100 ЦГІК України, суддя

ухвали в:

у прийнятті заяви публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Роз»яснити заявнику, що у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягувану не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до

боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н..П Маценко