Справа №22ц-3183
Головуючий у 1 інстанції Береза В.І
Доповідач: Мікуш Ю.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Курій Н.М.

Суддів Мікуш ЮР., Зверхановська Л.Д.

при секретарі: Смалюх У.З.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2010 року

встановила:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 510,90 грн. матеріальної шкоди та 150 грн. витрат за надання правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 (одна) тисяча грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 15 грн. витрат на ІТЗ та 51 грн. судового збору в дохід держави.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Суд не врахував п.9 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. № 4, де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характер їх немайнових втрат.

Вважає, що саме цих характерних ознак, суд не врахував.

Судом зовсім не враховано майновий стан відповідача, не взято до уваги акт обстеження матеріально-побутових умов, розписку, яку давав відповідач щодо відшкодування шкоди.

Вважає, що суд при вирішенні даного позову неправильно підійшов до визначення розміру відшкодування йому завданої моральної шкоди 7В?_ стягнув з відповідача самий мінімальний розмір, не врахувавши стан його здоровя, тривалість лікування, можливі наслідки, його душевний та психічний стан та пережиття всієї родини, неспокій членів сімї за його видужання.

Просить змінити оскаржуване рішення суду, задоволивши його позов про стягнення з відповідача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що немає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 03 травня 2008 року біля 18 год. в с.Рудники Миколаївського району Львівської області відбувся конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 30.01.2009 р. порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.125 КК України. ОСОБА_1 визнано потерпілим.

Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 23.04. 2009 р. на підставі п.2 ст. 1, ст.6 ЗУ „Про амністію ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності про обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України у справі приватного звинувачення за скаргою потерпілого ОСОБА_1 М,М. та провадження у кримінальній справі закрито.

Правильним є висновок суду про те, що згідно ст. 14 ЗУ „Про амністію така не звільняє від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну, особу вироком або рішенням суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, судом підставно взято до уваги моральні страждання, перенесені позивачем за час лікування на стаціонарі в хірургічному відділенні з 03.05.2008 р. по 06.06.2008 р. (а.с.7) з діагнозом - струс головного мозку, ЗЧМТ, множинні рани голови, переживання його з приводу можливих наслідків.

З врахуванням предявлених доказів, відповідно до вимог ст. 23, 1167 ЦК України, суд визначив суму відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яка відповідає встановленим обставинам справи і є обєктивною.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в частині стягнення моральної шкоди не спростовують висновків суду.

На підставі ст. 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із рішенням Миколаївського районного суду від 12 березня 2010 року, вважає його таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 307 ч. 1 п. 1, 314 ч.1, 315 ЦПК України, - колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскарж в касаційну інстанцію на протязі 20 днів.

Головуючий:

Судді: