АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-14/09Головуючий у 1-й інстанції Галіян Л.Є.
Провадження № 22ц-465/10 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Ходоровський М. В., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Саланда О.М.

з участю апелянта ОСОБА_1, апелянта ОСОБА_2 та

її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третіх осіб: Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6

про накладення стягнення на нерухоме майно, стягнення коштів, застосування наслідків нікчемності договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання недійсною державної реєстрац^' права власності, визнання права власності на нерухоме майно та виселення,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції, вважаючи, що воно постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі щодо стягнення із відповідача ОСОБА_2 коштів у розмірі 1108794,45 грн.; накласти стягнення на спадкове нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2; застосувати наслідки нікчемності договору купівлі-продажу спадкового майна - квартири АДРЕСА_2, визнати недійсною державну реєстрацію права власності на дану квартиру за відповідачем ОСОБА_5; виселити ОСОБА_5А із зазначеної квартири; визнати за позивачем право власності на нерухоме майно -квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2; стягнути із відповідача ОСОБА_2 різницю між вартістю майна, що підлягає до стягнення, та розміром позовних вимог, а також - понесені судові витрати. Окрім цього, просила залишити вжиті судом заходи забезпечення позову.

Посилається на те, що судом першої інстанції неповно та необ'єктивно встановлені істотні обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам та невірно визначено коло спадкового майна, із якого слід обраховувати суми, необхідні для стягнення із відповідача ОСОБА_2

У свою чергу апелянт ОСОБА_2 просить скасувати оспорюване рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні вимог за їх безпідставністю та недоведеністю.

Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, як от: що суд не дав належної правової оцінки додатковій угоді від 03.03.06, укладеній між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_7, яка доповнювала договір про надання правової допомоги від 19.10.04. Вказує, що цей документ за своєю суттю не є договором, оскільки він не відповідає вимогам ст.ст. 628, 638, 901, 905 ЦК України, у ньому відсутній предмет договору, не визначені права та обов'язки сторін.

Окрім цього, зазначає, що в матеріалах справи відсутній оригінал цього договору й позивач також немає його в наявності, а долучені до справи його копії не є належним доказом.

На думку даного апелянта, суд невірно визначив вартість успадкованих ОСОБА_7 картин і висновок експерта про вартість картин у даній справі не є належним доказом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.09 позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2Ю в користь ОСОБА_1 31185,00 грн. боргу спадкодавця ОСОБА_7 та 6318,20 грн. судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову з набранням рішенням законної сили.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала скаргу, пославшись на мотиви, викладені в ній. Щодо задоволення апеляції ОСОБА_2 - заперечила.

Апелянт ОСОБА_2 та її представник підтримали власну скаргу, заперечивши скаргу ОСОБА_1

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд виходив із того, що спадкоємець ОСОБА_2 зобов'язана у відповідності до вимог ЦК України в межах вартості успадкованого майна задовольнити вимоги ОСОБА_1, як кредитора спадкодавця ОСОБА_7Г, оскільки остання не оплатила вартості наданих кредитором послуг з правової допомоги у відповідності до угоди від 19.10.04 та додаткової угоди від 03.03.06, укладеної між зазначеними сторонами.

Із таким висновком колегія судців погоджується.

Встановлено, що 19.10.04 між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено договір про надання правової допомоги /надалі «Договір»/ із ведення цивільної справи у суді першої інстанції за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визнання нікчемним та скасування заповіту, складеного на користь ОСОБА_7 ОСОБА_9

Пунктом 6 Договору передбачено можливість збільшення суми гонорару адвоката у випадку досягнення позитивного результату шляхом укладення додаткової угоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02.03.06 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 і як наслідок, 03.03.06 між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_1 укладено доцатковий договір до Договору від 19.10.04 щодо розміру гонорару, й за домовленістю між сторонами він склав 10% вартості всього успадкованого майна ОСОБА_9 за ринковими цінами на момент його реалізації.

Рішенням колегії суддів судової палати апеляційного суду Тернопільської області від 12.10.06 згадане рішення скасоване, провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 закрите й затверджено мирову угоду, за умовами якої ОСОБА_7 успадкувала все майно спадкодавця ОСОБА_9 та 20 картин за вибором, окрім усіх решти картин з творчого доробку художника ОСОБА_9, які знаходилися в його майстерні та горищі по вул. Гоголя. З у м. Тернополі та книг із домашньої бібліотеки останнього.

До спадкового майна, яке успадкувала ОСОБА_7 увійшли: квартира АДРЕСА_1, квартира АДРЕСА_2 та 20 картин.

Інше майно, яке було б успадковане зазначеною особою не встановлене.

Тому, колегія судців приходить до переконання, що судом першої інстанції вірно визначено обсяг майна, яке перейшло до спадкодавця ОСОБА_7 внаслідок розгляду спору по цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визнання нікчемним та скасування заповіту, участь в якому брала позивач ОСОБА_4А в якості адвоката за угодою від 19.10.04. -

При цьому, апеляційна інстанція враховувала вимоги ст. 223 ЦПК України щодо трактування п. 6 Договору «досягнення позитивного результату».

У даному випадку, позитивний результат у вирішенні спору у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 настав у момент ухвалення рішення апеляційним судом Тернопільської області 12.10.06.

У силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З огляду на вимоги вказаної статті ЦК України перед ОСОБА_7 виникли обов'язки по виконанню умов Договору від 19.10.04 та пов'язаних із ним інших угод.

У свою чергу, згідно із ст. 1282 ЦК України, такі обов'язки виникли у відповіцача ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_7

Судом першої інстанції вірно визначено вартість успадкованого майна, що склала 311850,00 грн.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом вірно оцінені зібрані докази, та вірно застосовані норми матеріального і процесуального права й підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених у скаргах - не вбачає.

Керуючись ст*ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суцу віц 08 груцня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосерецньо до Верховного Суцу України в касаційному поряцку протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10