ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-1902/2010
провадження № Б/н1543
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2010 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Мицик Ю.С.

при секретарях - Дігтяр О.В., Бачман Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Свої вимоги мотивувала тим, що спільні діти проживають разом із нею та повністю знаходиться на її забезпеченні. Відповідач не надає систематичної допомоги на утримання дітей, має нерегулярний, мінливий дохід, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач до 2009 року не надав допомоги на утримання дітей. У 2009 році надавав її не систематично. Діти мають хворобливий стан здоров'я, схильні до простудних захворювань, її коштів не вистачає на забезпечення дітей продуктами харчування, одягом та взуттям. Крім того, вона зазначила, що несе витрати по навчанню та лікуванню дітей, тому вважала, що розмір аліментів, який нею було заявлено у позові є обґрунтованим та таким, що відповідає їх потребам.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнить.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 500 гривень на двох дітей. Пояснив, що не відмовлявся від свого батьківського обов'язки щодо утримання дітей. Навпаки, він забезпечив їх житлом та майном. Підтвердив той факт, що діти часто хворіли, але на даний час він не може про це знати, оскільки не бачив їх майже два роки. Зазначив, що має хронічні захворювання, постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю з 1986 року категорії 4 Чорнобильській АЕС., потребує особливого догляду за своїм здоров'ям, нещодавно повернувся із «Трускавця», де перебував на лікуванні. На його думку, розмір аліментів заявлений в позові є занадто великим, оскільки він не має постійного доходу та потребує лікування. Просив суд врахувати, що він матеріально допомагає своєму батьку, який є пенсіонером.

Представник відповідача позов визнав частково. Зазначив, що його довіритель допомагає дітям, купив квартиру для сім'ї. Має намір в подальшому піклуватися про добробут дітей. Зазначила, що він протягом 2009 року пересилав на користь позивача кошти в сумі 1000 грн. майже щомісячно на утримання дітей, проте останній час його стан здоров'я погіршився, він має нерегулярний дохід, а тому не взмозі натавати допомогу в такому розмірі.

Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилися діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже з вказаних норм випливає, що у позивача породжується право на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів мінливого доходу або за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні позивач визнала ту обставину, що відповідач протягом 2009 року надсилав кошти на утримання дітей, однак зазначила, що це було не систематично, зокрема кошти не надходили у вересні та жовтні місяці. Крім того, сторони визнали, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Згідно звітів державної податкової інспекції в Обухівському районі ОСОБА_3 зареєстрований як ФОП, займається поліграфічною діяльністю, рекламними послугами, видавництвом журналів. Крім того, останній пояснив, що на даний час він неофіційно працює на будівництві.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в своїх поясненнях зазначив, що має на утриманні непрацездатного батька. В свою чергу, ні відповідач ні його представник на підтвердження цього не надали до суду доказів, зокрема: пенсійного посвідчення батька, доказів про розмір пенсії останнього.

Враховуючи те, що законодавець встановив імперативне правило, відповідно до якого доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, які не тільки не підтверджуються жодними фактичними даними, а й потребують самостійного доказування, а також те, що усі обставини, які становлять предмет доказування, а також мають бути підтверджені визначеними у ч. 2 ст. 57 ЦПК України засобами доказування, суд дійшов висновку, що доводи відповідача щодо наявності на утриманні непрацездатної особи не заслуговують на увагу, оскільки відповідач не надав доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається рівною мірою на двох батьків, суд вважає за необхідне визначити аліменти в сумі 1000 грн., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» становить 776 грн. на одну дитину, отже зазначена сума аліментів буде справедливою по відношенню до обох сторін, з урахуванням того, що діти проживають з позивачем, мають хворобливий стан здоров'я, у зв'язку з чим потребують більших витрат на їх утримання, ніж діти які не страждають на ті чи інші захворювання, стан здоров'я відповідача, який страждає на хронічні захворювання та не має на утриманні інших осіб. Оскільки, значний обсяг обов'язків, пов'язаних з утриманням та вихованням дітей, що потребує не тільки фізичних, а й моральних зусиль, покладені на позивача, що ставить сторін у нерівні умови, зважаючи на те, що позивач створює дітям найкращі умови для їх розвитку, що не може ставитися їй за вину та піддавати її дії сумніву щодо зайвих витрат при наявності альтернативних варіантів у всіх аспектах життєдіяльності, так як зібраними у справі доказами повністю доведено, що позивач діє виключно в інтересах дітей, тому, на думку суду, позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, суд вважає, що доводи позивача щодо розміру аліментів, який остання обгрунтовувала витрати на навчання, розваги та відпочинок, не заслуговують на увагу, оскільки такі витрати є додатковими, а про стягнення додаткових витрат відповідно до вимог ст. 185 СК України позивач вимог не заявляла.

Крім того, враховуючи те, що відповідачем представлені докази переказу коштів на утримання дитини, зокрема у листопаді та грудні 2009 року на загальну суму 2 000 гривень, і ці обставини не заперечувались позивачем, суд вважає за необхідне виключити зазначені суми із встановленого розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, Конвенцією про захист прав дитини та ст. ст. 15, 57, 60, 88, 209, 212-218, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Переяслів-Хмельницький, Київської області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. /однієї тисячі/ грн. щомісячно, починаючи з 12 листопада 2009 року та до повноліття дітей за вирахуванням сум: листопад - 1 000 грн., грудень 1 000 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 60 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, чи подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: