Заводський районний суд м. Запоріжжя
справа № 2-849/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2010р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа ОП ЗМБТІ, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у березні 2010 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на будинок №33 по вул.Електричній в м.Запоріжжі після смерті батька ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він як спадкоємець першої черги, який фактично прийняв спадщину, не може отримати свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки за своє життя батько не оформив в законному порядку право власності на будинок.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали на підставах, які викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася, в своїй нотаріально завіреній заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник відповідача та представник третьої особи до суду не зявилися, але були своєчасно повідомлені про місце і час розгляду справи, заяв та клопотань від них не надходило.

Суд, вислухавши представника позивача, позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської районної ради депутатів трудящих від 23.12.1949р. №50 ОСОБА_5 було відведено земельну ділянку (територія кварталу №50 «Запоріжжя Ліве» ділянка №11) площею 600кв.м. для будівництва житлового будинку, що підтверджується відповідним рішенням та планом індивідуальної забудови від 07.12.1949р. (а.с.9, 10).

Право забудови підтверджено нотаріально посвідченим Договором про право спорудження будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 13.02.1950р., укладеним ОСОБА_5 та Запорізьким виконавчим комітетом міської ради трудящих та зареєстрованим у реєстрі за №3272 (а.с.11-12).

В подальшому ОСОБА_5 на відведеній земельній ділянці було споруджено житловий будинок, будівництво якого фактично було завершено у 1950 року, що підтверджується поясненнями позивача та актом групи індивідуального житлового будівництва від 16.11.1950р. (а.с.15-16).

На підставі рішення виконкому Запорізької міськради №402 від 24.06.1954р. раніше виділена земельна ділянка була зареєстрована за ОСОБА_5 за реєстровим №18635/125, а будинку присвоєно ідентифікаційні дані - №33 по вул.Електричній у м.Запоріжжі.

Також у 1954р. ЗМБТІ було проведено інвентаризацію будинку із господарськими спорудами літ.«А-1», літ.«а-1», літ.«Б-1», літ.«6-1», що підтверджується технічною документацією від 13.06.1954р. (а.с.33).

Те, що ОСОБА_5 зі своєю родиною проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1,Ю безперервно володів і користувався вказаними вище спорудами, сплачував комунальні послуги, періодично укладав договори страхування нерухомості, тобто виконував всі обов'язки та користувався правами власника об'єкту нерухомості, підтверджується поясненнями позивача та поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Крім того, за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_8, позивач, його дружина ОСОБА_9, рідний брат позивача ОСОБА_10 до 1972р., а з жовтня 1979р. був зареєстрованим у іншому будинку по вул.Електричній, 74, у м.Запоріжжя, що підтверджується доданими будинкової книги (а.с.45-60).

16.04.1990р. ОСОБА_5 помер, з цього часу відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 33 по вул.Електричній у м.Запоріжжя із всіма господарськими спорудами (а.с.7).

Серед спадкоємців першої черги, які мали право на спадщину, були позивач та його брат ОСОБА_10, який помер 05.04.2009р. (а.с.79). ОСОБА_9 мав доньку ОСОБА_4? яка і є відповідачем по справі.

Однак, своєчасно, у встановлений законом термін для прийняття спадщини до нотаріальної контори, ні позивач, ні його брат не зверталися, що підтверджується копією спадкової нотаріальної справи.

Вже після спливу шести місяців після смерті ОСОБА_5, позивач звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, відповідну заяву від 14.02.1991р. прийнято та заведено спадкову справу №79. Його брат ОСОБА_9 також 14.02.1991р. звернувся до нотаріальної контори та підтвердив факт своєї відмови від спадщини, про що є його відовідна заява.

Але судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після померлого батька фактично, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном - будинком №33 по вул.Електричній у м.Запоріжжя із всіма господарськими спорудами, оскільки він по цей час знаходиться у його користуванні та володінні. Фактичне прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 підтверджуються тим, що позивач сплачує комунальні платежі за користування електроенергією, побутовим газом, водопроводом, укладає договори страхування нерухомості, здійснює поточний ремонт будинку, доглядає за присадибною ділянкою, та здійснюю всі інші дії, які свідчать про прийняття спадщини. Все це підтверджується фактом реєстрації за цією адресою, будинковою книгою, підтверджується полісами страхування нерухомого майна та абонентськими книжками на користування комунальними послугами, а також показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.548 та п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.п.7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч.1 ст.376 ЦК 2003р.), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином, позивач прийняв спадщину згідно зі ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, законний, позивач постійно проживав в спірному будинку, як до смерті, так і після смерті батька, таким чином прийняв спадщину, тому його позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.524, 527, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.88, 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати факт прийняття ОСОБА_3 спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_5 у вигляді житлового будинку №33 по вул.Електричній у м.Запоріжжі із всіма господарськими спорудами на земельній ділянці площею 600 м2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на весь житловий будинок №33 по вул.Електричній у м.Запоріжжі із всіма господарськими спорудами а саме на: житловий будинок літ. «А», житловий будинок літ.«В», житлову прибудову літ.«В1», прибудову літ.«в», вбиральню літ. «И», навіс літ «Ж», літню кухню літ. «З», погріб літ. «пг», душ літ. «Л», навіс літ. «К», паркани №4, 6, водопровід №2 водомір №2, яму зливну №3, замощення ІІ, ворота №5, в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Ю.Г.Забіяко