Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-6225/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20серпня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Регіональної універсальної біржі «Олександр -Н» про визнання дійсним договору купівлі-продажу, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що

21серпня 1998 року він придбав квартиру АДРЕСА_1 і Петрова в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Регіональної універсальної біржі «Олександр -Н», що підтверджується записом у «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості», реєстраційний № Н/98-00270 від 21 серпня 1998 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, відповідачка передала позивачу ключі від квартири, а позивач передав їй грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселився в квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно квартири усі повноваження власника.

18 вересня 1998 року позивач зареєстрував у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» своє право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідачка будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являла, право позивача на квартиру не оспорювала.

У зв'язку з вказаним, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі- продажу від 21 серпня 1998 року квартири АДРЕСА_2 і Петрова в місті Одесі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Відповідачка позов визнала та не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи Регіональної універсальної біржі «Олександр -Н» у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до 1 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 1998 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, квартиру АДРЕСА_2 і Петрова в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Регіональної універсальної біржі «Олександр -Н», що підтверджується записом у «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості », реєстраційний № Н/98-00270 від 21 серпня 1998 року ( а. с. 7-8).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, передала ОСОБА_1 ключі від квартири, а ОСОБА_1 повністю розплатився за придбання вказаної квартири.

Позивач вселився у квартиру та своє право власності на це нерухоме майно 18 вересня 1998 року зареєстрував у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ( а. с.8 - зворот).

З 21 серпня 1998 року ОСОБА_2 будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу до ОСОБА_1 не пред'являла, право позивача на квартиру не оспорювала.

У липні 2010 року позивач дізнався, що згідно діючого законодавства України договір купівлі-продажу від 21 серпня 1998 року, який був укладений між сторонами в Регіональної універсальної біржі «Олександр -Н» є нікчемним.

Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Оскільки, 21 серпня 1998 року ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, та ОСОБА_1 домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 і Петрова в місті Одесі і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 224, 225, 227 ЦК України (1963 року), ст. 220 та пункту 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 року), суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 і Петрова в місті Одесі, який укладений 21 серпня 1998 року між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, та ОСОБА_1 в Регіональній універсальній біржі «Олександр -Н», що підтверджується записом у «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості», реєстраційний № Н/98-00270 від 21 серпня 1998 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5