АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 8237 Головуючий суддя І інстанції Соколова
Провадження № Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: соціальні виплати
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого - Малінської С.М.

суддів - Солодкова А.А., Швецової Л.А.,

при секретарі - Білицькій Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановила

У листопаді 2009 року ОСОБА_1П.( надалі по тексту-позивач)

звернулась до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та безпосередньо брала участь у роботах, повязаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, має статус громадянина, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліда II групи. На підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком і розмір його пенсії по інвалідності не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком. Тому позивач звернувся до в УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з письмовою заявою про перерахування пенсії у відповідності до ст. 50, ч. 4 ст. 54 вказаного Закону. Проте відповідач всупереч вимог закону відмовляється здійснити відповідний перерахунок цих пенсій.

Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області позов не визнало, в письмових запереченнях зазначало, що пенсія ОСОБА_1 нарахована у відповідності з чинним

законодавством. Відповідну пенсію ОСОБА_1 отримує з 07.07.2006 року. Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 18

грудня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано противоправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо відмови в

перерахуванні пенсії ОСОБА_1

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розрахунку і мінімальних пенсій за віком, визначеної ст. 28 Закону України і загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та здійснити донарахування та виплату не донарахованої за період з 07.07.2006 рок; 31.12.2007 року , з 22.05.2008 року по 18.12.2009 року. В іншій частині і позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду в Балаклійському районі Харківської області просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши наведені в скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, знаходить апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Балаклійському районі Харківської області такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справі свідчать про те (і це не заперечується сторонами), що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії з осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і йому встановлено другу групу інвалідності з 07.07.2006 року.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів другої групи щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком. Наявність права позивача на призначення та виплату пенсій у розмірах, встановлених вищезазначеним законом, є визначальним для вирішення цього спору.

Крім того, таке право позивачеві гарантується Конституцією України, статтею 46 якої передбачено право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного

висновку про те, що при визначенні розміру пенсії позивачеві підлягають застосуванню положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів № 1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення

розміру пенсій та інших соціальних виплат окремих категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», на підставі якої позивачеві здійснено нарахування пенсії, та інші постанови Кабінету Міністрів України, якими істотно звужується обсяг встановлених законом та гарантованих Конституцією України прав на соціальний захист.

Щодо нарахування позивачеві пенсії у 2008 році, то згідно п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме у статтю 50 «Особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі - 20 % прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність»; частини 3 і 4 статті 54 замінено текстом: «У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими зокрема: для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках по II групі інвалідності - 150 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 вищезазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційними.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом «Про Державний бюджет України» і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, з 1 січня по 22 травня 2008 року розмірі пенсій та додаткових

пенсій встановлюються з урахуванням вказаного Закону.

Суд першої інстанції правильно встановив , що позивач має право на перерахунок пенсії та додаткову пенсію з 07.07.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 18.12.2009 року.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги заперечення пенсійного фонду щодо застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте надання такого права Кабінету Міністрів України не означає надання права на встановлення порядку, направленого на звуження змісту та обсягу прав позивача на отримання пенсій відповідно до розмірів, встановлених Законами України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 317, 319, 324 ЦПК України,

судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в

Балаклійському районі Харківської області відхилити.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді:

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розрахунку і мінімальних пенсій за віком, визначеної ст. 28 Закону України і загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та здійснити донарахування та виплату не донарахованої за період з 07.07.2006 рок; 31.12.2007 року , з 22.05.2008 року по 18.12.2009 року. В іншій частині і позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду в Балаклійському районі Харківської області просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши наведені в скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, знаходить апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Балаклійському районі Харківської області такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справі свідчать про те (і це не заперечується сторонами), що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії з осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і йому встановлено другу групу інвалідності з 07.07.2006 року.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів другої групи щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком. Наявність права позивача на призначення та виплату пенсій у розмірах, встановлених вищезазначеним законом, є визначальним для вирішення цього спору.

Крім того, таке право позивачеві гарантується Конституцією України, статтею 46 якої передбачено право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного

висновку про те, що при визначенні розміру пенсії позивачеві підлягають застосуванню положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів № 1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення

розміру пенсій та інших соціальних виплат окремих