Справа №2-2414/10
Провадження №б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2010 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі : головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1.

представника відповідача - ОСОБА_2 .

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Лужанський експериментальний завод» про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Лужанський експериментальний завод» про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 лютого 2006 року між кредиторами Державного підприємства «Лужанський експериментальний завод» в особі голови Комітету кредиторів та Державним підприємством «Лужанський експериментальний завод» в особі директора заводу ОСОБА_3 у відповідності із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» була укладена мирова угода, згідно якої розстрочуються борги підприємства, і яка затверджена ухвалою господарського суду Чернівецької області від 05.04.2006 року у справі № 4/538/6. Відповідно до умов мирової угоди відповідач зобов'язався виплачувати приватному підприємцю ОСОБА_1 9585,30 гривень боргу на протязі 5 років рівними частками (по 1817,06 гривень за мінусом суми в 9,58 гривень в якості винагороди арбітражного керуючого) до 31 грудня кожного року після укладення мирової угоди. В порушення ст.530 ЦК України відповідач прийняте на себе зобов'язання за 2008 та 2009 роки не виконав, не сплативши до 31 грудня вказаних років визначені у п.7 мирової угоди суми в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1315,88 гривень за 2008 рік та 1907,48 гривень за 2009 рік. Згідно ст.625 ЦК України відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, тому просив стягнути з відповідача 3772,71 гривень, посилаючись на те, що він припинив підприємницьку діяльність.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги з наведених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов визнав частково на суму 3209,26 гривень, вказуючи, що на час розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість перед ОСОБА_1 в розмірі 5126,30 гривень за мінусом платежу за 2010 рік в сумі 1917,06 гривень, оскільки термін його сплати - 31 грудня 2010 року ще не настав.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою господарського суду Чернівецької області від 22 лютого 2006 року між кредиторами Державного підприємства «Лужанський експериментальний завод» в особі голови Комітету кредиторів та Державним підприємством «Лужанський експериментальний завод» в особі директора заводу ОСОБА_3 у відповідності із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» була укладена мирова угода, згідно якої розстрочуються борги підприємства.

Відповідно до умов вказаної мирової угоди відповідач зобов'язався

виплачувати приватному підприємцю ОСОБА_1 9585,30 гривень боргу на протязі 5 років рівними частками (по 1817,06 гривень за мінусом суми в 9,58 гривень в якості винагороди арбітражного керуючого) до 31 грудня кожного року після укладення мирової угоди.

Відповідач прийняте на себе зобов'язання за 2008 та 2009 роки не виконав, не сплативши до 31 грудня вказаних років визначені у п.7 мирової угоди суми в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1315,88 гривень за 2008 рік та 1907,48 гривень за 2009 рік.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 09.02.2009 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір. *

За період з 31.12.2008 року по 31.10.2010 року індекс інфляції становив 112,3%, з урахуванням якого прострочена сума боргу за 2008 рік у розмірі 1315,88 гривень становить 1594,47 гривень та 3% річних за цей період - 72,38 гривень.

За період 31.12.2009 року по 31.10.2010 року інфляції становив 107,9%, з урахуванням якого прострочена сума боргу за 2009 рік у розмірі 1907,48 гривень становить 2058,17 гривень та 3% річних за це період - 47,69 гривень.

Всього з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних прострочена сума боргу становить 3772,71 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, ст.ст. 51, 111, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, ЗО, 31,60, 61,88, 209, 212, 214,215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути Державного підприємства «Лужанський експериментальний завод» на користь ОСОБА_1 3772,71 гривень боргу та 171 гривню у відшкодування понесених по справі витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: