23.09.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-4675, 2010р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: 25 ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Полікарпової О.М.

Суддів: Цуканової І.В., Приходько А.А.

при секретарі - Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 26 січня 2010 року

за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3, третя особа- ЗАТ «Страхова компанія «Провідна»,

про відшкодування шкоди,

встановила:

У жовтні 2009 року позивач звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 22.05.2009 року з вини водія ОСОБА_3, пошкоджено належний їй автомобіль Мицубиси, чим заподіяно майнову шкоду в сумі 3097 грн. та моральну, яку вона оцінює в 3000 грн. Оскільки на відшкодування майнової шкоди страхова компанія, де застрахувала свою цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3, відшкодувала їй 1087 грн, то на відшкодування майнової шкоди просила стягнути з винної особи 2010 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 126.01.2010 року позов задоволено частково. На відшкодування майнової шкоди стягнуто 2009,84 грн, а на відшкодування моральної шкоди- 500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати І рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у і задоволенні позову в частині стягнення майнової шкоди з неї, оскільки її цивільно-правова відповідальність застрахована, а у відшкодуванні моральної шкоди відмовити за недоведеністю позову.

У письмових запереченнях не апеляційну скаргу позивачка та третя особа просять її відхилити, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Покладаючи обовязок по відшкодуванню шкоди на ОСОБА_3, яка є особою, відповідальною за ДТП, суд посилався на ст.1187 ЦК України.

Однак погодитись з таким висновком районного суду судова колегія не може, оскільки він грунтується на неповно зясованих обставинах та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується, що з вини водія ОСОБА_3, яка керувала автомобілем «Тойота» пошкоджено автомобіль позивачки. Ця обставина підтверджується постановою про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с.17). Остання застрахувала свою цивільно- правову відповідальність у Страховій компанії «Провідна» (а.с.28), про що повідомила позивачку після ДТП. Особа, яка керувала належним позивачці транспортним засобом- Самойленко В.Г. звернувся до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.29). За висновком оцінювача, призначеного Страховою компанією, сума матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля позивачки складає 1087,70 грн (а.с.30). Позивачка не погодилась з цією оцінкою та надала оцінку шкоди, зроблену експертом- автотоварознавцем Давиденко, за висновком якого вона складає 2561 грн (а.с. 11,зворот). Зазначену суму страховик відшкодувати не погодився, мотивуючи тим, що його представник не був присутнім при проведенні експертизи, що, в свою чергу, спонукало позивача звернутися з позовом до безпосереднього заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно лімітів його відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Ст. 36.3 цього Закону передбачено право особи, якій заподіяно шкоду і яка не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування подати до Моторного (Транспортного) страхового бюро України скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо і рішення цього органу не задовольняє таку особу, то вона має право подати до суду позов щодо відшкодування шкоди в установленому порядку.

За таких обставин, судова колегія вважає неправильним висновок районного суду про покладення цивільно-правової відповідальності на ОСОБА_3, оскільки її відповідальність застрахована в установленому законом порядку. Тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Що ж до посилання апелянта на недоведеність позов в частині відшкодування моральної шкоди, то їх до уваги прийняти не можна, оскільки пошкодженням цінного майна позивачці заподіяні переживання, зайві турботи та непередбачувані зміни особистих планів. При визначенні розміру моральної шкоди суд співпоставив її до розміру заподіяної позивачці майнової шкоди. Судова колегія з висновком суду щодо відшкодування моральної шкоди погоджується.

Керуючись ст.303,304, п.2 ч.І ст. 307, п.1, 4 ч.І ст.309 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 26 січня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 2009. 84 грн скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, про відмову позивачці у задоволенні цих вимог.

В іншій частині це рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: