Комінтернівський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова, у складі

головуючого - судді - Музиченко В. О.

при секретарі - Бунясвій М.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2 по розподіл майна подружжя, визнав право власності на ним, позивачем на нежитлову будівлю металеву, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована за адресою м.Харкві, вул. Танкопія, 36, а побутову техніку : телевізор «SHARP», телевізор «SAMSUNG», музичний центр «TECHNIKS», домашній кінотеатр, холодильник «WIRPOOL», пральну машину ВОСН», на загальну суму 23300 (двадцять три тисячі триста гривень) залишити у власності відповідачки - ОСОБА_3 Крім того, кошти, що було витрачено на ремонт, як період шлюбу, так і поза ним, за період 2002-2007 рік, у разі визнання за ним права власності на нежитлове приміщення, зобов 'язувався повернути відповідачці самостійно.

У ході судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, та просив суд доповнити свої вищевказані вимоги, вимогою, визнати за ним право власності на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка теж та придбана у період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3

В обґрунтування позову, позивач посилався на те, що з відповідачкою, він перебував у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 1990 року по 30 травня 2006 рік. Від даного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно домовленості син залишився на його повному утриманні, але проживає разом з відповідачкою ОСОБА_2

Згідно договору від 5 липня 1994 року, № 3-323, зареєстрованого Харківської товарною

біржею ОСОБА_1 була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_2, а також під час шлюбу, 07 грудня 2001 року, ними була придбана спірна нежитлова будівля, що належить їм на праві сумісної власності, крім того, на кошти батька позивача, згідно договору позики, позивач самостійно зробив ремонт, та під час шлюбу, була придбана спірна вищеназвана побутова техніка.

Позивач ОСОБА_1 додатково зазначив, що він займається у спірному житловому приміщенні підримємницькою діяльністю, і це єдине, чим він може заробляти себе на життя, на утримання свого сина.

У судовому засіданні позивач, та його представник ОСОБА_5 В підтримали зовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала, та надала зустрічну позовну заяву, щодо поділу майна подружжя, a cave, в остаточному варіанті, просила суд визнати нею право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1; право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі по вул. Танкопія, 36 в місті Харкові.

Обґрунтовуючи зустрічний позов. ОСОБА_1, посилалась на те, що у своєму позові позивач за основним позовом - ОСОБА_1 вказав не в повному обсязі придбане у сумісну власність майно, а саме, в шлюбі, за сумісні кошти їхньої сімї були придбані: однокімнатна

квартиpa no АДРЕСА_3, право власності на яку оформлено за ОСОБА_1, проіндексована вартість якої складає 15547 гривень; 07 грудня 2001 року придбана за сумісні кошти нежитлова будівля по вул. Танкопія, 36 в місті Харкові, право власності на яку зареєстровано за нею, ОСОБА_3 , в реконструкції якої вона пала безпосередньо участь - займала кошти у друзів та родичів. Спірну нежитлову по відповідач використовує для своєї підприємницької діяльності, порушуючи при цьому майнові права. Що стосується предметів побутової техніки, то холодильник POOL» був придбано 29.09.2006 року, її матір'ю ОСОБА_6, також її матір'ю придбано 16.03.2003 року музичний центр «TECHNIKS», пральна машина «ВОСН», які відповідач помилково вважає спільною власністю. Що стосується телевізора «SAMSUNG» та домашнього кінотеатру, то вони, ще в період їхнього шлюбу були відчужені для сплати заборгованості за комунальні послуги.

27 листопада 2007 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова зустрічна позовна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про майна подружжі об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

(арк. справи № 43)

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

21 липня 1990 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано в міському відділі актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 975, що стверджується довідкою міського відділу грації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції від 06.09.2005 № 975/3-50.

(арк. справи № 9)

30 травня 2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано у відділі реєстрації актів громадського стану Комінтернівського районного правління юстиції міста в, актовий запис № 272, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

(арк. справи № 8)

Від даного шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серія VЛ № 322410 від 02 березня 1991 року, виданого Палацом новонароджених м. Харкова.

(арк. справи № 11)

Згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 07 грудня 2001 року зареєстрований КП «Харківське БТІ» від 17 грудня 2001 року), ОСОБА_1, який діяв від ОСОБА_3, була придбана нежитлова будівля, металева, облицьована цеглою, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована в місті Харкові по вулиці Танкопія, 36, вартістю 8900 гривен.

(арк. справи № 7, 41, 59)

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію від 04.02.2002 року, ОСОБА_1, являється фізичною особою - підприємцем (номер запису про включення відомостей про ну особу-підприємця до СДР № 2 050097)

(арк. справи № 12)

Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку, виданого Державною податковою адміністрацією, від 01 січня 2005 року серія В № 239003, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 займається виготовленням меблів, місце здійснення діяльності за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 36.

(арк. справи № 13)

Підприємницька діяльність за місцем знаходження спірної нежитлової будівлі, за адресою м. Харків, вул. Танкопія, 36, стверджується договором про постачання електричної енергії № 010189 від 28 березня 2005 року, між СПД-ФО ОСОБА_1 та Акціонерною компанією «Харківобленерго», договором від 20 червня 2006 року між ОСОБА_1 та

Державним комунальнім підприємством каналізаційного господарства Харківкоммуночиствод»

(арк. справи №16, 17)

Згідно договору від 5 липня 1994 року, № 3-323, зареєстрованого Харківською зварною біржею, ОСОБА_1 була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_2.

(арк. справи № 35)

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 8763/11413/11414/11415, від 12 січня 2010 року, ринкова вартість нежитлової будівлі, загальною площею 80,7 кв.м., відповідно договору купівлі-продажу від 07.12.2009 року, яка розташована в м. Харкові по м. Танокпія, 36, становить 224859 грн. (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот пятдесят дев'ять гривень)

Ринкова вартість нежитлової будівлі, загальною площею 81, 3 кв.м. (відповідно до технічного паспорту від 30.03.2004 року), яка розташована в м. Харкові по вул.. Танкопія, № 36, становить 226521 гри. (двісті двадцять шість тисяч п 'ятсот двадцять одна грн.)

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 становить 244008 (двісті сорок чотири тисячі вісім грн.)

(арк. справи № 126-163)

Згідно ч.1 cm. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від тог, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до cm. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 cm. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка с рівними.

Спірні нежитлова будівля, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована в місті Харкові по вулиці Танкопія, 36, та однокімнатна квартира по вул. Танкопія. 12, кв. 54, у мсті Харкові, були придбані подружжям під час шлюбу, тим самим належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Так, як нежитлова будівля, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована в місті Харкові по вулиці Танкопія, 36, та однокімнатна квартира по вулиці Танкопія. 12, кв. 54, у місті Харкові, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, вони підлягають розподілу.

Згідно з вимогами cm. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Вимоги позивача за первинним позовом ОСОБА_1 що до розподілу побутової техніки: телевізор «SHARP», телевізор «SAMSUNG», музичний центр «TECHN1KS», домашній кінотеатр, холодильник «WIRPOOL», пральну машину «ВОСН», задоволенню не підлягають, оскільки не найшли свого ствердження у судовому засіданні.

Сторонами не надано до суду жодного доказу придбання побутової техніки ( квитанцій про сплату коштів, технічної документації які б свідчили про придбання подружжям спірного майна).

Відомостей і підтверджень факту наявності побутової техніки, автомобілю, які б підлягали розподілу між колишнім подружжям з боку сторін не надано і тому таке майно в розподіл майна сторін по справі не враховується.

Суд вважає, що розділ майна між подружжям слід провести наступним чином:

-визнати право власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю металеву, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована за адресою м. Харкові, вул. Танкопія, 36, оскільки це є його єдиним місцем роботи,

-Визнати право власності за ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Суд не стягує компенсацію з ОСОБА_2 (різницю між вартістю житлової квартири та нежитлової будівлі), оскільки ОСОБА_1 на цьому не наполягав.

Той факт, що ОСОБА_1 позбавляється права власності на житло, а саме частини квартири АДРЕСА_5 сам по собі не порушує право останнього, оскільки сам позивач пропонував такий варіант розподілу, враховуючи, що нежитлова будівля є його єдиним місцем роботи.

На підставі вищевикладеного та керуючись cm. cm. 10,11, 88, 174, 209, 212, 214-215, 217, 218 УПК України, cm. cm. 60, 63, 70 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю металеву лит. «Д»-1», загальною площею 80, 7 кв.м., яка розташована за адресою м. Харкові, вул. Танкопія, 36, в іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнати право власності, за ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційного скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -