Справа № 22ц-705 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Категорія: 55 Доповідач: Каблак П.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів: Кота І.Н., Крайник Н.П.

при секретарі: Гуняк О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2009 року , -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволені позову ОСОБА_1 до Науково-виробничої фірми «Сінбіас» про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1248 грн. та моральної шкоди у розмірі 49293 грн., заподіяної у результаті продажу реактиву неналежної якості відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 В апеляційній скарзі зазначає, що головуючий не спрямував судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин по справі, висновки суду не відповідають обставинам справи, а прийняте судом рішення суперечить нормам матеріального та процесуального права. Просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач отримав від відповідача придбаний товар 14.07.2007 року. Товар містив сертифікат якості №11 від 18.04.2006 року та протокол вхідного контролю сировини та реактивів від 12.09.2006 року за №12.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 440 і 450 ЦК України, шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причиновий зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Зазначені підстави цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазначені і в п.5 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.2 ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем). При цьому на такого споживача покладається обов'язок довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про відсутність вини Науково-виробничої фірми «Сінбіас» за завдану, на думку апелянта, йому матеріальну та моральну шкоду, будь-яких належних доказів, що беззастережно доводять, що придбаний товар був неналежної якості, тобто дефектний, апелянт у судовому засіданні апеляційної інстанції не подав і таких суд не досліджував. ОСОБА_1, всупереч вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», не представив відповідачу придбаний товар із маркуванням та в придбаній раніше упаковці, що позбавило можливості відповідача перевірити законність вимог покупця та провести експертизу проданого товару, таку не вдається можливим провести і в даний час.

Таким чином, розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1., 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 24 грудня 2009 року відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_2