Справа №2- 458/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2010 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого - судді Драник Н.П.,

при секретарі - Бакум P.M.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування упущеної вигоди та стягнення моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 J1.0. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування упущеної вигоди та стягнення моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору найму транспортного засобу від 02.04.2008 року у неї в користуванні перебуває автомобіль «Шевролет Авео», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 01.03.2009 року в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відповідачем по даній справі ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль «Шевролет Авео», яким вона користується по договору найму транспортного засобу. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2009 року відповідач визнаний винним в порушенні ПДР. Таким чином, не потребуючою доказування є та обставина, що автомобіль «Шевролет Авео» пошкоджено з вини відповідача. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця вона являється фізичною особою - підприємцем. Відповідно до свідоцтва про сплату єдиного податку вид її діяльності - перевезення пасажирів. Таким чином, автомобіль «Шевролет Авео» 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким вона користується на підставі договору найму використовується нею для перевезення пасажирів і отримання прибутку. Так як автомобіль в результаті ДТП зазнав ушкоджень, до 07.04.2009 року він перебував в ремонті. Таким чином, з вини відповідача вона не мала можливості працювати і отримувати прибуток 38 днів. Відповідно до довідки державної податкової інспекції обсяг її виручки за останні 5 місяців роботи складав 25900 грн. Середньоденна виручка становила /25900 : 151/ = 171,52 грн. За 38 днів, коли автомобілем вона не могла користуватись із-за його пошкодження /автомобіль було відремонтовано 07.04.2009 року/ вона не отримала доходу в сумі /171,52 х 38/ = 6517,76 грн. Ст. 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено /упущена вигода/. Вважає, що з вини відповідача вона не отримала дохід в сумі 6517,76 грн. Крім того, на її думку протиправними діями відповідача їй завдано і моральної шкоди. Вона не мала можливості працювати та утримувати себе. Вимушена була гаяти час на ремонт автомобіля, брати в борг кошти, було порушено мої нормаль життєві зв'язки та життєвий ритм. Завдану їй моральну шкоду оцінює в 1000 грн. Таким чином, вона бажає, щоб з відповідача на її користь було стягнуто 6517,76 грн. упущеної вигоди та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 7517,76 грн.

Позивач ОСОБА_1 JI.O. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та вказала, що в неї в користуванні перебуває автомобіль «Шевролет Авео», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1., який був придбаний нею та її чоловіком ОСОБА_4, який технічному талоні вказаний як власник автомобіля. Автомобіль придбавався з ціллю перевезення пасажарів - таксі. 01.03.2009 року в м.Черкаси трапилося ДТП другим учасником якої був ОСОБА_2 Згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2009 року ОСОБА_2 визнаний винним в порушенні ПДР в наслідок чого трапилася аварія. В результаті аварії було пошкоджено їх автомобіль «Шевролет Авео». Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця вона являється фізичною особою-підприємцем і займається перевезенням пасажирів для чого вона з чоловіком уклала договір найму їх автомобіля. В результаті чого отримує прибуток. Таким чином, в результаті того, що автомобіль НОМЕР_2, яким вона користується на підставі договору найму, в результаті ДТП зазнав ушкоджень, то до 07.04.2 0 09 року він перебував в ремонті. Таким чином, з вини відповідача вона не мала можливості нормально працювати і отримувати прибуток протягом 38 днів. Згідно довідки ДПІ обсяг її виручки за останні 5 місяців роботи складав 25900 грн., а середньоденна виручка становила 25900:151 = 171,52 грн. Тобто за 38 днів вимушеного простою, коли автомобілем вона не могла користуватись із-за його пошкодження вона з вини відповідача не отримала дохід в сумі 6517,76 грн. Крім того, за вини відповідача їй завдано і моральної шкоди, яка виразилася в тому, що вона не мала можливості працювати та утримувати сім»ю, змушена була гаяти час на ремонт автомобіля, брати в борг кошти, було порушено її нормаль життєві зв'язки та життєвий ритм. Моральну шкоду оцінює в 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечує проти позову ОСОБА_5 до нього про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди з мотивів його необґрунтованості, виходячи з наступного. Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування, причому збитками визнаються, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В силу ст.60 ЦПК України, тягар доказування наявності та розміру упущеної вигоди лежить на позивачці, яка повинна довести, що вона могла і повинна була отримати певні доходи і лише неправомірні дії відповідача стали єдиною причиною, що позбавила її можливості отримати прибуток від експлуатації автомобіля. Вимоги позивачки складаються з упущеної вигоди, розрахованої з факту простою автомобіля з 01.03.2009 року по 07.04.2009 року, виходячи з суми прибутку 171,52 грн. на день, обчисленої, виходячи з даних довідки ДПІ у місті Черкаси № 2320/17-125 від 10.04.2009 року про отриману виручку 25900 грн. за 4 квартал 2008 року - 1 квартал 2009 року. Проте, довідка не містить відомостей про кількість транспортних засобів, від використання котрих отримана така виручка. З матеріалів позовної заяви видно, що дорожньо-транспорт на пригода мала місце 01.03.2009 року. Як вбачається з даних акту приймання-передачі виконаних робіт, долученого до позову, автомобіль НОМЕР_3, знаходився на ремонті з 16.03.009 року по 07.04.2009 року у приватного підприємця ОСОБА_6, Замовником ремонту виступав власник автомобіля ОСОБА_4, тоді як вказаний ризик зобов'язана нести позивачка відповідно до Договору найму транспортного засобу від 02.04.08 року (п.6). В матеріалах справи відсутні докази, що позивачка вживала будь-яких заходів для зменшення суми упущеної вигоди. Не вчинення позивачкою дій, спрямованих на відновлення автомобіля, є проявом необачності позивачки, за яку відповідач не може нести відповідальність. Позивачкою не здійснені всі розумні заходи для відвернення або зменшення збитків, тобто, упущена вигода ОСОБА_5 JI.A. відшкодуванню не підлягає, оскільки вона утворилася внаслідок незастосування ОСОБА_7 заходів, направлених на відновлення транспортного засобу. Моральна шкода обгрунтована неможливістю працювати, необхідністю гаяти час на ремонт автомобіля, борговими зобов'язаннями, викликаними дорожньо-транспортною пригодою. Однак, як вже зазначалося вище, ремонт автомобіля проводився на замовлення не позивачки, а ОСОБА_4, що підтверджується даними акту здачі-приймання робіт № 5, інші обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, також є непідтвердженими. Таким чином вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів заподіяння збитків. На підставі наведеного просить суд позов залишити без задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що автомобіль «Шевролет Авео» був придбаним на спільні кошти його та його дружини ОСОБА_7 JI.O. Поскільки він не встиг вчасно оформити документи на зайняття підприємницькою діяльністю, то за взаємною згодою був укладений між ним та його дружиною договір найму транспортного засобу на вищезазначений автомобіль, так як ОСОБА_7 JI.O. уже була приватним підприємцем. В результаті ДТП автомобіль був пошкоджений, але оскільки останній був застрахований, то страхова компанія сплатила страхову суму. Не звертався до суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідачем . На даний час претензій як матерального, так і морального характеру до відповідача не має.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_4, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 JI.O. на підставі договору найму транспортного засобу від 02.04.2008 року користується автомобілем «Шевролет Авео», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Вищезазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_8 чомусь 02.04.2006 року, що ставиться судом під сумнів його укладання. 01.03.2009 року в м.Черкаси трапилося ДТП другим учасником якої був ОСОБА_2 Згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2009 року ОСОБА_2 визнаний винним в порушенні ПДР в наслідок чого трапилася аварія. В результаті аварії було пошкоджено транспорті засоби в тому числі і автомобіль «Шевролет Авео». Поскільки останній був застрахований, страховою компанією «Дженералі Гарант»Черкаською філією платіжним дорученням № 515 від 23.04.2009 року власникові ОСОБА_4 відшкодована страхова сума 8295грн.02 коп.»Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця позивач ОСОБА_1 JT.O. являється фізичною особою-підприємцем і займається перевезенням пасажирів, в результаті чого отримує прибуток. Таким чином, як вказує позивач в результаті того, що автомобіль НОМЕР_2, яким вона користується на підставі договору найму, в результаті ДТП зазнав ушкоджень, то до 07.04.2009 року він перебував в ремонті і в результаті чого вона не мала можливості нормально працювати і отримувати прибуток протягом 38 днів. Згідно довідки ДПІ обсяг виручки за останні 5 місяців роботи позивачки, а саме з жовтня по грудень 2008р та січень-лютий 2009 року, складав 25900 грн. З матеріалів справи видно, що ДТП мала місце 01.03.2009 року, як вбачається з даних акту приймання-передачі виконаних робіт, долученого до позову, автомобіль НОМЕР_3, знаходився на ремонті з 16.03.09 року по 07.04.2009 року у приватного підприємця ОСОБА_9 і замовником ремонту виступав власник автомобіля ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що претензій як матеріального так і морального характеру до відповідача не має. Відповідно до п.6 Договору найму транспортного засобу від 02.04.08 року наймач зобов»язаний нести всі ризики, пов»язані з використанням транспортного засобу.. В матеріалах справи відсутні докази, що позивачка вживала будь-яких заходів для зменшення суми упущеної вигоди. Не вчинення позивачкою дій, спрямованих на відновлення автомобіля, є проявом необачності позивачки, за яку відповідач не може нести відповідальність. Також позивачкою не здійснені всі розумні заходи для відвернення або зменшення збитків. Таким чином, упущена вигода ОСОБА_1 JI.A. відшкодуванню не підлягає, оскільки вона утворилася внаслідок незастосування ОСОБА_1 JI.A. заходів, спрямованих на відновлення споживчих властивостей транспортного засобу так, як відповідно до п.5.3 купівлі-продажу автомобіля № 636 від 17.03.2008 року, та інструкції^ посібнику)з експлуатації автомобіля, ремонт товару покупець зобов»язаний проводити у авторизованих сервісних центрах дилерської мережі. Власником ОСОБА_4 були порушені дані умови, ремонт здійснювався у ПП ОСОБА_9 Щодо моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода обґрунтована неможливістю працювати, необхідністю гаяти час на ремонт автомобіля, борговими зобов'язаннями, викликаними дорожньо-транспортною пригодою. Однак, як вже зазначалося вище, ремонт автомобіля проводився на замовлення не позивачки, а третьої особи по справі ОСОБА_4, що підтверджується даними акту здач і-приймання робіт № 5, інші обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, також є непідтвердженими. Таким чином, позивачкою не надано належних та допустимих доказів заподіяння збитків, що є підставою для залишення позову без задоволення.

Відповідно до ст. 22 ЦК України - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди:

1.Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2.Збитками є:

1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3.Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

4.На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1166 УК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, на підставі ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування упущеної вигоди та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: Н.П. Драник