РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» липня 2010 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Супрун Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, - про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 612 грн. та моральної шкоди у сумі 50000 грн., витрат на правову допомогу у сумі 1500 грн., мотивуючі позовні вимоги тим, що на підставі постанови Білопільського районного суду від16 червня 2010 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності , передбаченої ч. І ст. 296 КК України на підставі п. «в» ст.1 Закону України »Про амністію» від 12 грудня 2008 року.

Вищевказаною постановою суду було встановлено, що влітку 2008 року діти позивачки, ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, близнюки, разом із іншими дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ловили рибу на ставку в с. Куянівка Білопільського району, що поблизу будівлі сільської ради.

В цей час до ставка прийшов ОСОБА_3, в якого була пневматична гвинтівка і який перебував в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_3 із хуліганських спонукань почав стріляти по птахам, а коли син позивачки - ОСОБА_2, нічого не підозрюючи , поплив на камері по воді, - ОСОБА_3, достовірно його бачачи, проявляючи явну неповагу до суспільства у вигляді особливого зухвальства, що виражалося в нахабному поводженні, що є очевидним для потерпілого та інших осіб / ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9С./, - почав стріляти в бік ОСОБА_10, при цьому одна із куль влучила в спину синові позивачки - ОСОБА_2, де застряла в області восьмого міжреберя зліва.

Помітивши це та зрозумівши відповідальність за скоєне, ОСОБА_3 почав погрожувати сину позивачки. щоб той нікому про це не розповідав.

Боячись розправи над собою, син, перемагаючи фізичний біль, майже місяць не міг лежати на спині та лівому боці і лише при проходженні первинної мобілізаційної медичної комісії 21 січня 2010 року було комісійно виявлено дане поранення стороннє тіло в області плевральної порожнини що стверджується медичним заключенням торакальним хірургом, дитячим хірургом, хірургом Білопільської ЦРЛ, які додані до справи.

У звязку - з отриманою травмою сина позивачки комісували, оскільки за станом здоровя він не може служити в армії, що підтверджується рішенням призовної комісії, яке зазначене у посвідченні допризовника ; він не може піднімати вагу більше 20 кг., потребує оперативного лікування, про що додаються документи.

При зверненні до завідуючого відділенням дитячої торакальної хірургії Київської міської клінічної лікарні №17 з питанням про операцію, позивачка отримала перелік необхідних медикаментів та допоміжних засобів для проведення оперативного втручання та дізналася, що вартість операції буде коштувати 5000 грн.

Звертаючись неодноразово за консультаціями та лікуванням до Білопільської ЦРЛ, ЦМЛ м. Суми, Сумської обласної дитячої клінічної лікарні, за викликами в міліцію, прокуратуру, - витрачались кошти, що стверджується документально.

Моральну шкоду позивачка оцінює в сумі 50000 грн. та її розмір повязує з сильними душевними переживаннями та стражданнями сина, тривалим фізичним болем, порушенням нормального укладу життя сина, оскільки він на сьогодні потребує оперативного лікування, службу в армії проходити не може, не може знайти собі роботу, яка повязана з фізичною працею.

Позивачка вважає, що здоровя її сина, яке є безцінним, на сьогодні підірвано протиправними діями відповідача.

Після проголошення постанови суду від 16 червня 2010 року відповідач так і не вибачився перед ним за скоєне, як не зробив цього, починаючи з моменту завдання шкоди здоровю неповнолітнього.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала , дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Доповнила, що внаслідок отримання сином пострілу в спину, в результаті хуліганських дій відповідача ,- сину були спричинені легкі тілесні ушкодження у виді стороннього тіла - свинцевої кульки від пневматичної гвинтівки зліва в проекції сьомого ребра по паравертебральній лінії, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 45 від 13 травня 2010 року, що рана, в котрій застряла кулька, і яка знаходиться на відстані 2 см від хребта - постійно турбує сина, сильно болить, особливо при фізичних навантаженнях / незначних/, з приводу чого він дуже хвилюється. Для проведення операції по видаленню кульки, станом на січень 2010 року потрібно було сплатити сім тисяч грн., не враховуючи проїзд до м. Київ, проживання, харчування, консультації. На даний час відповідач нічого не відшкодував , не поцікавився як здоров»я сина, як його самопочуття, тобто майже за 2 роки з боку відповідача ні співчуття ні матеріальної допомоги не надійшло.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення матеріальної шкоди-повністю, а в частині стягнення моральної шкоди - тільки у сумі 1000/одна тисяча / грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного.

Постановою Білопільського районного суду від 16 червня 2010 року встановлено, що ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Куянівка Білопільського району, вул.Паркова,9, у точно невстановлений в ході судового розгляду - справи день червня 2008 року з пневматичною гвинтівкою прийшов на ставок с. Куянівка та зарядивши гвинтівку свинцевими кулями почав стріляти по пляшкам, що плавали по воді.

В цей час по ставку на камері пливли ОСОБА_10 і ОСОБА_12

У свою чергу ОСОБА_3 умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства,з хуліганських спонукань, без жодної на те причини почав говорити, що зараз вистрілить в камеру, на якій плив ОСОБА_10, на що останній почав просити ОСОБА_3 щоб той не стріляв, про це ж і просив ОСОБА_6,який знаходився поруч із ОСОБА_10

На дані прохання ОСОБА_3 не відреагував і, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно вистрелив із пневматичної рушниці у ОСОБА_10, влучивши при цьому йому в спину.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_3 ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у виді стороннього тіла, свинцевої кульки від пневматичної гвинтівки, зліва в проекції сьомого ребра по паравертебральній лінії, що згідно висновку судово - медичної експертизи № 45 від 13 травня 2010 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. І ст.296 КК України, а так як на підставі п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року, який набрав чинності з 26 грудня 207 року, визначено, що звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов»язаних з позбавленням волі підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України і які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Вищезазначеною постановою суду від 16 червня 2010 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч. І ст.296 КК України на підставі п.»в» ст.1 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року, а матеріали кримінальної справи відносно нього закриті.

У судовому засіданні була оглянута кримінальна справа № 1-150/2010р.

Постановою від 12 квітня 2010 року була порушена кримінальна справа стосовно ОСОБА_3 за ч. І ст.296 КК України за фактом хуліганських дій./а.с.1-2/. Згідно акту судово-медичного обстеження №350 від 21.01.2010 року /а.с. 37/ ; № 36 від 09.04.2010 року /а.с. 78-79/ ; та висновку експерта № 45 від 13.05.2010 року /а.с. № 131- 132 / - при огляді судмедекспертом 22.12.2009 року у гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявлено пошкодження : рубець на рівні 8-го міжребер»я по лопаточній лінії зліва.

Лікарями: торакальним хірургом, дитячим хірургом, хірургом Білопільської ЦРЛ встановлено діагноз : стороннє тіло /свинцева куля з пневматичної рушниці/ лівої плевральної порожнини. Рекомендовано оперативне лікування через три місяці.

Описане пошкодження могло утворитися в результаті пострілу з пневматичної рушниці, це підтверджується характером пошкодження. Травма могла бути отримана в час та при обставинах, вказаних в направленні.

Враховуючи відсутність звернення потерпілого за медичною допомогою з обстеженням його, дані наданої медичної документації з рентгенологічними дослідженнями, при яких виявлено стороннє тіло в м»яких тканинах задньої поверхні грудної клітки без даних за будь-які патологічні зміни в плевральній порожнині як клінічно так і рентгенологічно, у потерпілого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вогнепальне поранення не становило загрози для життя, не спричинило будь-яких наслідків і кваліфікується як легкі тілесні ушкодження. Пошкодження у гр. ОСОБА_10 може відповідати терміну та обставинам, вказаним у направленні./постанові/.

Згідно протоколу ознайомлення обвинуваченого ОСОБА_3В./відповідача по даній справі/ з матеріалами вищевказаної експертизи від 17.05.2010 року останній заяв і зауважень по матеріалам експертизи не мав / а.с. 133/.

В матеріалах кримінальної справи на а.с. № 83 є перелік необхідних медикаментів та допоміжних засобів для проведення оперативного втручання. /перелік складений зав. відділенням дитячої торакальної хірургії Київської міської клінічної лікарні №17/. Звернення позивачки із сином саме в Київську міську клінічну лікарню обумовлено тим, що при знаходженні неповнолітнього ОСОБА_10 на стацлікуванні в торакальному відділенні СГКБ №1 було встановлено, що через малі розміри та глубину залягання видалення кульки затруднено, рекомендовано в подальшому займатися працею, не повязаною з підняттям ваги більше 20 кг./а.с.84-85/, оперативне лікування на той час -17.12.2009 року- не показано /а.с.86/.

Згідно копії посвідчення про приписку до призовної дільниці - рішенням призовної комісії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний непридатним до військової служби за ст. 77 «б» наказу МОУ № 402 /2008 року ,про.№18 від 25.03.2010 року /а.с. 95/.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», п. 33 : «У разі закриття справи потерпілому необхідно роз»яснити право звернутись з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита».

Вищевказаним правом позивачка скористалась .

Відповідно до ст. 1166 ч. І ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1667 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями ,діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди», зі змінами та доповненнями, - міститься розяснення, що заподіяна моральна/немайнова/ шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями /бездіяльністю/ інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу завданих позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Суд вважає , що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в с умі 612 грн. в судовому засіданні знайшли своє повне підтвердження, так як позивачка надала до матеріалів позову квитки на проїзд разом з неповнолітнім сином на консультації, лікування, в правоохоронні органи /а.с. 12-18/.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що суспільно небезпечним діянням, скоєним відповідачем ОСОБА_3 неповнолітньому ОСОБА_10 завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню згідно ст.1167 ч. І ЦК України, так як неповнолітній ОСОБА_2А, дійсно тривалий час зазнавав і зазнає фізичний біль та страждання у зв»язку з ушкодженням здоров»я, душевні страждання у зв»язку з протиправною поведінкою щодо нього, як він пояснив сам у судовому засіданні він став нервовий через погіршення стану здоров»я, відсутність у майбутньому перспективи працевлаштуватися на роботу, пов»язану з фізичними навантаженнями, і взагалі на іншу роботу, бо не знає, які наслідки настануть після оперативного втручання, чи вдалою буде операція, на проведення якої його сім»я не має коштів. Він стурбований тим, що не виповнилася його мрія служити в армії, і що не досягнувши навіть повноліття, він із цілком здорової людини став непридатним до військової служби, а перспективи подальшого його життя, пов»язані з навчанням, працевлаштуванням цілком залежать від вдалого оперування і можливості, насамперед, проплатити оперування ,так як в січні 2010 року його матері пояснено, що операція буде проведена за умови попередньої оплаті за неї.

Встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної /немайнової/ шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї, у приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної особи.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним врахувати згідно ст.23 ЦК України конкретні обставини по справі: характер правопорушення відповідача, характер отриманої травми, діагноз пошкодження, ступінь тяжкості тілесного пошкодження, тривалість лікування, наслідки травми, характер та глибину страждань, яких зазнав ОСОБА_10 у зв»язку з ушкодженням здоров»я, душевні страждання у зв»язку з протиправної поведінкою відповідача щодо нього, що йому довелося нервувати та переживати, був порушений нормальний уклад його життя, що вимагало додаткових зусиль по організації його життя, він не міг займатися своїминеобхідними справами, реалізувати свої звички на сьогодні він не впевнений в

майбутньому через можливі наслідки в результаті операції, проведення якої необхідне на даний час без зволікань, так як окислення свинцевої кулі в організмі може призвести до небажаних наслідків для здоров»я.

Враховуючи усі вказані обставини, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000/десять тисяч/грн.

Необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 1500грн./а.с.4/.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у доход держави у сумі 121 грн. 12 коп., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вищенаведеного , керуючись ст.ст. 4,8,10,11,60,61,209-215 ,218ЦПК України, ст. ст. 23,1166,1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди», із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 612/шістсот дванадцять/ грн як відшкодування матеріальної шкоди та 1500 грн. /одна тисяча п»ятсот/ грн., - як витрати на правову допомогу, а всього разом 2112 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 000/десять тисяч / грн., - як відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір - 121 грн. 12 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: