Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010 року м Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Карпенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міськради про зміну ідеальних часток, визнання права власності на самовільні забудови, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Дніпропетровської міськради про зміну ідеальних часток, визнання права власності на самовільні забудови, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Дніпропетровської міськради про зміну ідеальних часток, визнання права власності на самовільні забудови, де вказав, що на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 25 квітня 1955 року, йому та ОСОБА_2, належить по 1/2 частині домоволодіння № 6 по пров. Прямому в м. Дніпропетровську. У 1960 - 1970 роках він самовільно збудував прибудову а-1 до житлового будинку А-1, тамбур а1-1, літні кухні В та в, сараї Д,Е, у звязку з чим, змінились частки співвласників домоволодіння. Так, у його фактичному користуванні знаходиться 74/100 частин домоволодіння, у користуванні ОСОБА_2 26/100 частин домоволодіння. В даний час в нього виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим він змушений звертатися з позовом до суду. Просив суд змінити ідеальні частки, в домоволодінні, розташованому за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6; визнати за ним право власності на самовільні забудови, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, Дніпропетровської міськради про зміну ідеальних часток, визнання права власності на самовільні забудови, де вказала, що на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 25 квітня 1955 року, їй та ОСОБА_1, належить по ? частині домоволодіння № 6 по пров. Прямому в м. Дніпропетровську. У 1960 - 1970 роках ОСОБА_1 самовільно збудував прибудову а-1 до житлового будинку А-1, тамбур а1-1, літні кухні В та в, сараї Д,Е., а вона самовільно збільшила приміщення 1-3 у житловому будинку А-1 у розмірі на 8,6 кв.м., у звязку з чим, змінились частки співвласників домоволодіння. Так, у її фактичному користуванні знаходиться 26/100 частин домоволодіння, у користуванні ОСОБА_1 74/100 частин домоволодіння. В даний час в неї виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим вона змушена звертатися з позовом до суду. Просила суд змінити ідеальні частки, в домоволодінні, розташованому за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6; визнати за нею право власності на самовільні забудови, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зустрічний позов визнав.

Представник ОСОБА_2 первісний позов визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявився, заперечень по справі не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 25 квітня 1955 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належить по 1/2 частині домоволодіння № 6 по пров. Прямому в м. Дніпропетровську. У 1960 - 1970 роках ОСОБА_1 самовільно збудував прибудову а-1 до житлового будинку А-1, тамбур а1-1, літні кухні В та в, сараї Д,Е, а ОСОБА_2 самовільно збільшила приміщення 1-3 у житловому будинку А-1 у розмірі на 8,6 кв.м., у звязку з чим, змінились частки співвласників домоволодіння. Так, у фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходиться 74/100 частин домоволодіння, у користуванні ОСОБА_2 26/100 частин домоволодіння.

Згідно технічного паспорту КП «ДМБТІ» від 17.07.2009 року, самовільне будівництво підлягає узаконенню та введенню в експлуатацію, про що виставлені відповідні штампи.

Згідно ч.5 ст. 376 Цивільного Кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до вимог ст.. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно до ч. 2 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він вирішується з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбанні (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно вимог ч.3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією І полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва( далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва.

Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 ( із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) « Реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти».

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних проектування.

Також з технічного паспорту вбачається, що самовільні забудови збудовані до 1 січня 2004 року, тобто під час дії ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Розділом другим ЦК УРСР в редакції 1963 року регулювання відносин щодо володіння, користування та розпорядженням майном.

Громадяни які збудували жилі будинки, господарські і побутові будівлі та споруди без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту не набувають права власності на самочинне будівництво, а мають право володіти та користуватися цими будівлями і не вправі розпоряджатися ними.

Нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року питання визнання права власності на самочинне будівництво у судовому порядку не врегульовано.

Керуючись ст. 331, ст. 357, ч. 2, 3, ч.5 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міськради про зміну ідеальних часток, в домоволодінні, розташованому за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6,визнання права власності на самовільні забудови, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Дніпропетровської міськради про зміну ідеальних часток, в домоволодінні, розташованому за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6, визнання права власності на самовільні забудови, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Прямий буд. 6 - відмовити.

Судовий збір у розмірі 1182,42 грн., віднести на користь держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В. Залімська