Київський районний суд м. Одеси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 2-3824/2010

05 жовтня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Фірко Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Дмитровча, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Одеська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

25.02.2010 року позивач звернувся до суду з названим позовом, в якому просив ухвалити рішення, відповідно до якого визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Одеса, вул. Новгородська, № 11-13.

Свої вимоги мотивувала тим, що земельна ділянка № 11-13 по вул. Новгородській, в

м. Одесі, загальною площею 1428 кв.м., яка не являється власністю сторін, знаходиться у власності ОМР, оскільки державний акт на земельну ділянку не видавався.

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 народних депутатів № 67 від 01.12.1989 року було розраховано розмір ідеальних часток по житловому будинку, згідно до якого, за ОСОБА_4 було визначено 17/50 частин домоволодіння, а за ОСОБА_5 33/50 частин домоволодіння. Цим же рішенням за ОСОБА_4 було закріплено за домоволодінням земельну ділянку площею 600 кв.м., а ще 828 кв.м. збережено у тимчасове користування.

Зазначене домоволодіння, за адресою м. Одеса, вул. Новгородська, № 11-13 складалося з будинку літ « П», а також надвірних споруд під літерами 190,194-літні кухні, 191,193 вбиральні, 192-погріб, 194а-сарай, 195,196 б, 203 огорожі, та мостіння. Відповідно до договору дарування ОСОБА_6 подарував ОСОБА_7 17/50 частин житлового будинку, а після цього ОСОБА_7 у 2007 році відповідно подарував ОСОБА_1 34/100 частин житлового будинку. Відповідно до договору дарування ОСОБА_5Є подарувала ОСОБА_8Ю 4/25 частин домоволодіння, а за договором купівлі-продажу від 28.04.1994 року ОСОБА_5Є продав 25/50 частин домоволодіння, а ОСОБА_8 продала ОСОБА_9 33/50 частин домоволодіння.

Відповідно до договору дарування відповідач по справі, ОСОБА_2 прийняв у дар 33/50 частин житлового будинку. Таким чином на земельній ділянці розташоване домоволодіння, яке належало сторонам у ідеальних частках, ОСОБА_1Ф-34/100 частин, а ОСОБА_2 66/100 частин.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2006 року встановлений порядок користування земельною ділянком загальною площею 1530кв.м. при домоволодінні №11-13 по вул. Новгородській у м. Одесі, виділено ОСОБА_2 у користування 1009,8кв.м., а ОСОБА_7 520.2кв.м. за межами, встановленими у малюнку №4 висновку №058/2006 від 25.10.2006 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2009 року належні ОСОБА_1 34/100 частин житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська,11-13, виділені в окремий об`єкт нерухомості, за ОСОБА_1 визнано право власності на жилий будинок за вказаною адресою загальною площею 406,5 кв. м., житловою 125,3 кв. м. Також припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 34/100 частин у вказаному житловому будинку.

Позивач вважає, що між нею та відповідачем порядок користування земельною ділянкою не визначений, тому звернулась з позовом до суду та просить ухвалити рішення відповідно до якого встановити порядок користування земельною ділянкою при домоволодіння № 11-13 по вул. Новгородська в м. Одесі, виділивши позивачу ОСОБА_1 частину вказаної земельної ділянки площею 520,2 кв. м., а ОСОБА_2 виділити частину вказаної земельної ділянки площею 1009,8 кв.м.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

Представники відповідача ОСОБА_10, ОСОБА_9, діючі за довіреністю 16.11.2009, та довіреності від 27.05.2009 року ( а.с.38-39) до судового засідання зявилися, позовні вимоги не визнали, просили в позові відмовити, вказуючи на існування встановленого порядку користування земельною ділянкою, визначеного рішенням суду від 29.11.2006 року.

Представник третьої особи ОМР у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляв.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами стосуються порядку користування земельною ділянкою та врегульовані чинним ЦК України та Земельним Кодексом України.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 районної ради народних депутатів № 67 від 01.12.1989 року було розраховано розмір ідеальних часток по житловому будинку, згідно до якого за ОСОБА_4 було визначено 17/50 частин, а за ОСОБА_5 33/50 частин домоволодіння

( а.с.10). Зазначені громадяни, являлись попередніми власниками домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Новгородська, 11-13 у м. Одесі. Крім того, за вказаним домоволодінням була закріплена земельна ділянка площею 600 кв.м., а надлишок земельної ділянки у 828 кв.м. збережений у тимчасове користування за співвласниками домоволодіння.

Таким чином, земельна ділянка № 11-13 по вул. Новгородській, в м. Одесі, загальною площею 1428 кв.м., не являється власністю сторін та знаходиться у власності ОМР, оскільки державний акт на земельну ділянку не видавався.

За договором дарування від 31.10.2005 року ОСОБА_4 В`ячеслав Пилипович подарував, а ОСОБА_7 прийняв у дар 17/50 частин житлового будинку.

За договором дарування від 30.09.2005 року ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_7 прийняв у дар 17/50 частин вказаного домоволодіння.

Позивачці по справі ОСОБА_1 відповідно до договору дарування, укладеного між нею та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11, від 27.04.2007 року подаровано 34/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами під номером 11-13, що знаходяться по вул. Новгородській в м. Одесі, розташованих на земельній ділянці площею 1428 кв. м.( а.с.7-8), а також відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОМТЇ та РОН» від 10.05.2007 року (а.с.6).

За договором дарування від 04.02.1992 року ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_8 прийняла у дав 4/25 частин вказаного домоволодіння. За договором купівлі-продажу від 28.04.1994 року ОСОБА_5 продав 25/50 частин, ОСОБА_8 продала 4/25 частини, а ОСОБА_9 купив 33/50 частин домоволодіння. За договором дарування від 30.08.2002 року ОСОБА_9 подарував, а ОСОБА_2 прийняв у дар 33/50 частини будинку.

Таким чином на спірній земельній ділянці розташоване домоволодіння, яке належало сторонам у ідеальних частках, ОСОБА_1Ф - 34/100 частин, а ОСОБА_2 - 66/100 частин.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2006 року, постановленим по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 В`ячеслава Пилиповича, ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою, був встановлений порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1530 кв.м. при домоволодінні

№ 11-13 по вул. Новгородській в м. Одесі, ОСОБА_2 виділено у користування 1009,8 кв.м., ОСОБА_7 - 520,2 кв.м. за межами, встановленими у малюнку №4 висновку №058/2006 від 25.10.2006 року ( а.с.15-17).

Зазначене рішення суду набрало законної сили 22.05.2007 року та було виконано у встановленому законом порядку з винесенням меж в натуру.

Як вбачається зі ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Відповідно до ст.120 Земельного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. (Стаття 120 в редакції Закону N 997-V (997-16) від 27.04.2007)

Згідно договору дарування від 27.04.2007 року ОСОБА_1 прийняла в дарунок 34/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами під №11-13 по вул. Новгородській у м. Одесі, які складались з одного черепашникового житлового будинку під літ. „П загальною житловою площею 66,2 кв.м. та надвірних споруд. Крім того, вона набула право користування земельної ділянкою площею 520,2 кв.м., порядок користування якою був встановлений рішенням суду від 29.11.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, попереднім власником належної їй земельної ділянки.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 зазначений у судовому рішенні порядок користування землею не стосується, так як був визначений ще до неї.

Також суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що так як площа житлового будинку, побудованого ОСОБА_1, значно більша, ніж площа старого будинку, який вона придбала, то для його обслуговування потрібно збільшення земельної ділянки, яка повинна бути надана у користування позивачці, так як залишилось незрозумілим за рахунок чого буде проведене таке збільшення.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 16.04.2004 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні споров як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Однак, у судовому засіданні представник позивача не навів жодних доказів порушення відповідачем меж своєї земельної ділянки, захоплення ним ділянки позивачки та, взагалі, будь-якої зміни у порядку користування, встановленому рішенням суду від 29.11.2006 року, та інших порушень прав позивача.

Як передбачено ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майна, що є їх спільною частковою власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної власності на це майно.

Керуючись ст.ст. 96, 103, 120 ЗК, ст. ст.8, 358, 377 ЦК України України, ст.ст.50, 60, 73, 88, 130, 174, 208, 209,212, 213,214, 215, 223,294 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Дмитровча, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя