№ 2-417/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2010 року Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Коваленко В.М.

при секретарі: Драган А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай), видачу земельного сертифікату та виділення земельної частки (паю) в натурі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), видачу земельного сертифікату та виділення земельної частки (паю) в натурі ( на місцевості). В судовому засіданні інтереси позивача представляє по довіреності ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задоволити. В судовому засіданні пояснив, що до липня 1990 року позивач в с. В.Озера Дубровицького району Рівненської області проживав постійно. В зв»язку з Чорнобильською катастрофою його було віднесено до забрудненої категорії -11. Дана обставина підтверджується довідкою ОСОБА_6 сільської ради. В с. В. Озера з 1964 року по 1990 рік він працював в радгоспах «Меліоратор» та «Жаденський», що підтверджується відповідними довідками. З с. В. Озера він переїхав в с. Іваничі Рівненського району, де з липня 1990 року по березень 1995 року працював в колгоспі «Україна»., про що свідчать відповідні довідки ПСП «Діброва» (правонаступника колгоспу «Україна»). Там позивач мав право на земельну частку (пай), але це право не використав в зв»язку з переселенням на постійне місце проживання і с. Ставрів Підлозцівської сільської ради Млинівського району. Після переселення в с. Ставрів, він з червня 1995 року по липень 1999 року працював в місцевому колгоспі «Нива», був членом цього господарства, що підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради №31 від 17.02.2010 року. Земельну частку (пай) із земель СК «Нива» не отримував.

Ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що громадяни, які відселяються або самостійно пересиляються, користуються компенсаціями, які передбачені цим законом. В ст.. 35 вищезазначеного закону визначено, що громадяни, евакуйовані із зони відчуження, а також громадяни. що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної части (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу, резервного фонду в розмірі та порядку, визначеному законодавством. Аналогічно, відповідно до абзацу 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок (паїв)» від 05.06.2003 року №899.

28 червня 2004 року позивач звернувся до виконкому ОСОБА_3 сільської ради із заявою про виділення земельної ділянки, однак рішенням сесії йому було відмовлено в виділенні земельної ділянки (паю) у зв»язку з відсутністю земель резервного фонду сільської ради. На даний час за ОСОБА_3 сільською радою облікується 88 га. вільних земель запасу. Дані землі розташовані за межами населених пунктів сільської ради, а тому згідно до п.12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу, повноваження щодо розпорядження цими землями здійснюють відповідні органи виконавчої влади, районні державні адміністрації. Позивач, як громадянин, який працював в різних колгоспах понад 30 років, вважає, що його права порушені. Виділення земельної части (паю) в натурі (на місцевості) є неможливим у зв»язку з тим, що відповідачем не видано йому земельний сертифікат на право на земельну часту (пай).

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада в судове засідання не з»явилась. Про час та місце слухання справи належним чином повідомлена. Прислала офіційне письмо, в якому не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація в судове засідання не з»явилась. Про час та місце слухання справи належним чином повідомлена. Прислала офіційне письмо, в якому не заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представника позивача, свідка, врахувавши думку відповідачів, дослідивши письмові докази, вважає що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно довідки №351 від 21.09. ОСОБА_1 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 на забрудненій території в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС, виїхав 6 липня 1990 року

Згідно списка Рівненської обласної ради, сім»я ОСОБА_1 в складі його, дружини та сина переселені в с. Ставрів Млинівського району Рівненської області.

Згідно довідки №32 від 22.03.2010 року СВК «Відродження», ОСОБА_1 дійсно працював з 1982 року по 1990 рік включно в радгоспі «Меліоратор».

Згідно довідки від 22.03.2010 року СВК «Відродження», ОСОБА_1 дійсно працював з 1964 року по 1982 рік включно в Великоозерянському відділенні радгоспу «Жаденський».

Згідно довідки «28 від 03.03.2010 року приватного сільськогосподарського підприємства «Діброва», ОСОБА_1 дійсно працював в колгоспі «Діброва» з 01 липня 1990 року по 31 березня 1995 року. Мав право на земельну частку (пай), яка по Малошпаківській сільській раді складала 3,43 кадастрових гектара, а землі не отримав у зв»язку з переселенням у Млинівський район.

Згідно рішення №127 від 29 вересня 2004 року ОСОБА_3 сільської ради, відмовлено ОСОБА_1 в виділенні земельної ділянки під земельну частку (пай) у зв»язку з відсутністю земель резервного фонду сільської ради.

Згідно довідки №508 від 16.03.2010 року ОСОБА_3 сільської ради за сільською радою облікується 88 га. вільних земель запасу.

Свідок ОСОБА_7, яка працює землевпорядником сільської ради, в судомому засіданні пояснила, що на час розгляду справи в суді за ОСОБА_3 сільською радою облікується 88 га. земель запасу.

Правовідносини регулюються ч. 3 ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», абзацом 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часто (паїв)», ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

РІШИВ:

Позов К О Л Я Д И Ч А ОСОБА_8 задоволити повністю, встановивши за ним право власності на земельну часту (пай)

Зобов»язати відповідача видати К О Л Я Д И Ч У ОСОБА_8 земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) та виділити земельну часту в натурі (на місцевості) на території ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження

Суддя: Коваленко В.М.