Справа № 2-2982/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 17.06.2007 року приблизно о 18:30 год. на 44 кілометрі автодороги Київ-Херсон відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобілів «Нісан-Алмера», державний номер НОМЕР_1, яким вона керувала та який належав їй на праві власності, та автомобіля «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача, та автомобіля «ВАЗ 2104», державний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4 Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2007 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 п. 4 КУпАП, внаслідок якого трапилася ДТП, визнано відповідача. В той же час, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.07.2008 року визнано, що в момент ДТП вона (позивачка) діяла в стані крайньої необхідності і тому провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності було закрите. Внаслідок ДТП, що відбулась з вини відповідача, їй були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тяжкої травми правого ока з відшаруванням сітчатки. Лікування ока провадиться до цього часу, у тому числі у закордонних клініках. Винними діями відповідача їй була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у тому, що згідно призначень лікарів на лікування нею витрачено 342,85 грн.;на проведення хірургічних операцій ока в Україні витрачено медичних матеріалів на суму 23 792 грн.; на оплату вартості хірургічної операції у клініці «Жоффруа-Сент-Ілер», в м. Парижі, Франції 25.03.2008 року сплатила 1 038 Євро; 31.03.2008 року вона сплатила також лікарю офтальмологічного центру клініки Сен-Сюльпіс, м. Париж, Франція, ОСОБА_5 за проведення операції 2 500 Євро; вартість перельоту з м. Києва до м. Париж за себе за свого брата вона сплатила 6 091,20 грн.; з 24.03. по 01.04.2008 року вона мешкала у готелі «Ібіс», м. Париж, ОСОБА_6, за що сплатила згідно рахунку від 24.03.2008 року 600 Євро. Отже, загальний розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на її користь становить 30 237,20 грн. та 4 138,00 Євро. Крім того, з вини відповідача вона зазнала і моральної шкоди, яка полягає в тому, що протягом всього часу з моменту ДТП вона відчувала і відчуває дотепер психічні страждання та переживання. У зв»язку з отриманою тяжкою травмою ока її нормальний уклад життя був порушений. Вона постійно зверталася до лікарів, її весь час переслідує страх перед транспортними засобами. Вона в значній мірі втратила зір на праве око, внаслідок чого знаходиться у стані нервозності. А та обставина, що її зір на праве око не буде відновлено в повному обсязі, додає їй додаткових морально-психічних переживань. Також вона відчула і відчуває моральні та психічні переживання, які пов»язані з вишукуванням додаткового часу й додаткових фізичних, психічних та матеріальних зусиль для збору й подачі в суд відповідних документів, з метою визнання в судовому порядку дій відповідача та стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди. Моральну шкоду оцінила в сумі 100 000 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивачка суду пояснила, що сталася ДТП, винним в якій є відповідач. Коли її машина з»їжала, вона вдарилася головою в подушку безпеки. До ДТП у неї була близорукість, тому керувала автомобілем в окулярах. В 2004 році отримала права, але після ДТП за кермом не їздить. Наступного дня після ДТП у неї око почервоніло, вона не могла навіть читати, тому записалася в поліклініку. Наприкінці липня був висновок, в якому вказано, що крововилив в сітківку стався давно. Курс лікування вона не пройшла, оскільки на той час був період відпусток. Після операції зір повністю не відновлено. Не заперечувала, що в день, коли сталася ДТП до лікаря не зверталася. Вперше було зафіксовано документально звернення до лікаря 27.07.2007 року. Під правим оком був кровопідтьок. Вона казала, що болить голова. Судово-медичної експертизи не було. Зазначила, що проблеми з зором у неї з 2000 року, але до лікарів до ДТП не зверталася більше року. На місці аварії була швидка допомога, та вона до неї не зверталася. Зауважила, що моральна шкода їй завдана у зв»язку з ушкодженням її здоров»я. В своїх поясненнях при допиті в якості свідка за її клопотанням, пояснила, що в результаті ДТП у неї погіршився зір. Результатом ДТП є відшарування сітківки, провели сім операцій. 27.07.2007 року вона вперше звернулася до лікаря, лікарі зазначили, що рани у неї не свіжі. До травми у неї була близорукість. В момент удару вона вдарилася головою, це була права сторона, від удару окуляри впали. ДПТ сталася о 18:30 год., ще було трохи світло. Коли приїхали працівники ДАІ вже було темно, тому оцінити якість зору не могли. Окуляри злетіли внаслідок удару від подушок безпеки, вони (окуляри) погнулися, їх треба було вирівнювати, у неї були запасні окуляри. Самі окуляри не були розбиті. Погіршення зору вона помітила наступного дня після ДТП, сказала про це своїй матері. Проблеми з оком були весь час після аварії, було помутніння, це заважало працювати, читати. Спочатку намагалася капати краплі, але оскільки це не допомагало, звернулася до лікаря, десь за тиждень після ДТП. Зазначила, що її стан зашкодив професійній роботі, зараз вона працює з мінімальним навантаження, робити переклади вже не може. Останній час вона жила між операціями, почуває себе як інвалід. Лікарі казали, що такі крововиливи частіше всього бувають при ударах головою. Гематому чи кровоподтьок побачила наступного дня після ДТП, але до лікаря офіційно звернулася 27.07.2007 року. Не заперечувала, що під час ДТП зіткнення з автомобілем відповідача у неї не було, вона зіткнулася з автомобілем ОСОБА_7»ятого ОСОБА_8 по справі вважала свідчення свідків.

Представник позивача в судову засіданні пояснив, що 17.06.2007 року відбулась ДТП за участю автомобілів позивачки, відповідача та водія ОСОБА_4 Аварія сталася з вини відповідача, що підтверджено постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2007 року. Внаслідок зіткнення, в автомобілі позивачки спрацювали подушки безпеки та автомобіль викинуло в кювет. Під час ДТП окуляри позивачки злетіли та були пошкоджені, а сама вона відчула удав в обличчя від спрацьованої подушки безпеки. Наслідком чого було почервоніння під правим оком. На наступний день, вона почала помічати погіршення стану зору на праве око, яке через деякий час в значній мірі почало унеможливлювати виконання функціональних обов»язків на роботі. Позивачка звернулася до лікарів місцевої поліклініки, які порадили краплі до ока та перебування під наглядом офтальмолога. Проте стан зору все рівно стрімко погіршувався і вона (позивачка) звернулася для діагностування в Науково-медичний центр «Ексімер». У зв»язку з чергою діагностування було призначено на 27.07.2010 року. У виписці зазначено діагноз ангіосклероз сітківки правого ока в макулярну зону правого ока, периферійна ветріоретинальна дистрофія з атракціонним розривом правого ока, та рекомендовано звернутися за консультацією до вітреоретинального хірурга. Звернувшись за консультацією до єдиного в Києві центру, де проводяться вітреоретинальні операції Інституту мікрохірургії ока, позивачка зіштовхнулася з проблемою відсутності лікарів (всі перебували у відпустках) та чергою на огляд. Проте у зв»язку з повною втратою зору у зв»язку з розірванням сітківки ока її було 14.08.2007 року прооперовано. У якості письмових доказів надано копії виписок із історії хвороб, копії чеків та виписки з рахунку, крім письмових доказів, вважав доказами по справі і покази допитаних свідків. На підставі зазначених доказів, вважав що між ДТП та наслідками, які наступили у вигляді травми правого ока є безпосередній та прямий зв»язок. Відносно моральної шкоди зазначив, що під час самої події позивачка пережила фізичний біль, страх, переляк, в тому числі переживання за своє життя. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень позивачка пережила декілька хірургічних операцій, і після операцій знову переживає за своє здоров»я, на тривалий час була позбавлена можливості виконувати свої функціональні обов»язки на роботі, вона зазнала значного ушкодження життєво важливого органу. Стан здоров»я позивачки після отримання травми і лікування потребує значних зусиль, в тому числі матеріальних витрат, в тому числі і таких, що неможливо підтвердити документально зокрема щодо посиленого харчування, необхідних додаткових витрат під час майбутнього санаторно-курортного та іншого відновлювального лікування, тощо. Позивачка внаслідок травми ока була змушена витрачати багато часу на відвідування лікувальних установ, при цьому такі відвідування продовжуються і до теперішнього часу. А та обставина, що її зір на праве око не буде відновлене в повному обсязі, додає їй додаткових морально-психічних переживань. Також вона відчула і відчуває моральні та психічні переживання, які пов»язані з вишукуванням додаткового часу й додаткових фізичних, психічних та матеріальних зусиль для збору й подачі в суд відповідних документів, з метою визнання в судовому порядку дій відповідача та стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди. Не заперечував, що до ДТП у позивачки була вада зору і вона носила окуляри. До лікаря позивачка звернулася через місяць, зазначив, що зв»язок з ДТП вказано в медичній документації. Травма у позивачки сталася внаслідок удару автомобіля. Пояснив, що автомобіль позивачки був застрахований, страхова компанія виплати по ДТП проводила. Моральна шкода пов»язана з ушкодженням здоров»я.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні. Відповідач пояснив, що на нього було накладено адміністративний штраф, але він діяв в межах правил дорожнього руху, і до ушкоджень позивачки він не має жодного відношення. Спочатку по факту ДТП він був свідком, його автомобіля не було навіть на схемі ДТП. Але потім до нього приїхав слідчий. Ніяких зіткнень з машиною позивачки, чи з іншим автомобілем, у нього не було. В день ДТП позивачку він бачив, вона до швидкої не підходила, за око не трималася. Про те, що було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, дізнався через значний час. Але була постанова, де позивачку було визнано винною в ДТП.

Представник відповідача пояснив, що позивачка зверталася до лікарів зі скаргами на проблеми із зором лише через два місяці після ДТП, посилаючись на те, що проблеми виникли саме внаслідок ДТП, але в день настання самої пригоди викликалася швидка допомога, так як були інші потерпілі, які ними стали завдяки позивачки, але сама ОСОБА_1 не скаржилася на самопочуття. Сама позивачка підтвердила про наявність у неї проблем із зором ще до настання ДТП. Голосіївським судом її було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, там же вона визнавала свою вину повністю, але через рік було винесено іншу постанову, якою її визнано такою, що діяла у межах крайньої необхідності, але навіть з її пояснень вбачається її вина. Відповідача зі свідка, навіть не бувшого учасником ДТП, за сфабрикованим протоколом про адміністративне правопорушення, який було складено через деякий час після настання ДТП, було визнано винним. Крім того, позивачка зверталася з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до потерпілого ОСОБА_7»ятого В.А., рішенням її позов було задоволено, але в подальшому рішення було скасоване. Крім того, зауважив, що справа прийнята з порушенням правил підсудності, оскільки позивач проживає у Голосіївському районі, відповідач проживає у Оболонському районі, а ДТП сталася на трасі Київ-Харків- Бориспільський район. За адресою, вказаною в позовній заяві, в Дніпровському районі проживають батьки відповідача. Також вважав за необхідне застосувати строк позовної давності.

В судовому засіданні були допитані свідки зі сторони позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_9, яка є матір»ю позивачки, пояснила, що після ДТП дочка їй казала, що у неї туман в очах, не може працювати на комп»ютері. Вона (свідок) наполягла та тому, щоб дочка пішла до лікаря, там встановили, що у дочки є розрив сітчатки. В лікарні Шалімова всі лікарі були у відпустці. Потім вони з дочкою їздили в лікарню на Подолі. Потім сітчатка розірвалася і тому дочку прооперували. Їздили в Росію, у Францію. Сітчатка рвалася шість раз, по цей час дочка лікується. На час ДПТ вона (свідок) була в машині. Дочка була під враженням, її (позивачки) окуляри були побиті, скло розбито, око було красне, підпухле під оком. Стан дочки був нервовий та істеричний. Аварія сталася приблизно о 19 годині, ще було видно, дощу не було. Працівники ДАІ приїхали приблизно через годину. Підпухлість під оком, червоне око було одразу на місці ДТП. Вона (свідок) постійно говорила, щоб дочка пішла до лікаря. Дочка не може працювати, її відправили на групу, вона постійно працювала на ком»ютері, пише, читає, а зараз дочка цього зробити не може, не може заробляти кошти. На місце ДТП швидка приїхала десь через півгодини, її (свідка) та людей з автомобіля «Жигулі» забрали одразу, у дочки крові не було, до лікарні вона не їздила. Відносно окулярів позивачки зазначила, що на них було розбито скло, одне скло розбито повністю. А саме око було закривавлене, було почервоніння під оком, шишка на лобі, це було з правої сторони. Об що ударилася дочка вона не знає, подушки безпеки спрацювали, дві подушки безпеки, можливо у водія, з її (свідка) сторони спрацювали дві подушки безпеки. Десь через 2-2,5 тижні у дочки розірвалася сітчатка. Зазначила, що попереду їхав хлопчина ОСОБА_10, він фотографував. Підтвердила, що у дочки проблеми з зором з»вилися наприкінці школи.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він був свідком ДТП. Автомобіль позивачки був дуже пошкоджений, вона сама була в шоковому стані, на обличчі у неї був кровоподтьок, можливо від подушки безпеки. Він дочекався ДАІ. Потім він телефонував позивачці, цікавився станом її здоров»я, вона казала, що погано з оком. Крім того, він розмовляв з матір»ю позивачки, та йому розповідала, що дочці робили 5-6 операцій на Україні та за кордоном; зараз їй встановили інвалідність. Зазначив, що на момент ДТП позивачка була в окулярах, коли він під»їхав, позивачка вийшла вже з машини. Якою стороною вона вдарилася, йому не відомо. Був кровопідтьок під оком, чи були інші ушкодження не пам»ятає. ДАІ і швидку викликав він. Швидка допомога приїхала через десять хвилин. Позивачку лікар оглянув дуже швидко, мельком. Оскільки він був свідком ДТП, то вони з позивачкою підтримують дружні стосунки, навідував її в лікарні один раз. Підтвердив, що автомобіль позивачки зіткнувся з автомобілем «ВАЗ», а з автомобілем відповідача зіткнення не було.

Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, представника відповідача, покази позивачки як свідка, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31.07.2008 року, 17.06.2007 року сталася ДТП на 44 км. автодороги Київ-Харків за участю позивачки та водія автомобіля «ВАЗ 2104» Довгоп»ятого В.А., дії позивачки були визнані такими, що були вчинені в стані крайньої необхідності, провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2007 року, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 122 ч. 4 КУпАП та закрито у зв»язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. В описовій частині даної постанови зазначено, що 17.06.2007року ОСОБА_2 в районі 44 км. автодороги Київ-Харків створив аварійну ситуацію автомобілю «Нісан», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 Згідно з випискою із амбулаторної карти № 59808/07 від 27.07.2007 року Науково-практичного медичного центру «Ексімер» м. Києва, встановлено, що позивачці було поставлено діагноз ускладнена міопія високого ступеня обох очей, ангіосклероз сітчатки правого ока з обширним крововиливом (порушення крововиливу?) в макулярну зону правого ока, периферична вітреоретинальна дистрофія обох очей з тракционним розривом правого ока. Рекомендовано застосування ліків в праве око, курс розсмоктуючої терапії в умовах гласного стационара, повторний огляд після лікування для вирішення питання про АЛК правого ока, консультація вітреоретинального хірурга. Відповідно до епікрізу (виписки) з історії хвороби № 4041 Київської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» м. Києва діагноз вказано позивачці макулярний набряк правого ока. З виписок з історій хвороби Клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 8125, 14247, 1402 встановлено, що позивачка перебувала на лікуванні з 27.05. по 30.05.2008 року діагноз відшарування сітківки правого ока; з 29.09. по 30.09.2008 року оперування відшарування сітківки правого ока; з 03.02. по 05.02.2009 року ариморанія опероване відшарування сітківки правого ока. Відповідно до розписки лікаря ОСОБА_5 Офтальмологічного центру клініки «Сен-Сюльпіс», ним проводилася операція позивачці на правому оці. Відповідно до рахунку-фактури Клініки Жоффруа-сент-Ілер, встановлено, що позивачка проходила лікування 25.03.2009 року. З копій листків непрацездатності слідує, що позивачка перебувала на лікарняних у зв»язку з лікуванням правого ока. В усіх лікарняних зазначено причину непрацездатності «захворювання загальне -1»

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується при наявності підстав для виникнення відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправна дія заподіювача шкоди, наявність причинного зв»язку між протиправною дією та шкодою. По даній справі було встановлено, що на місце ДТП була викликана швидка медична допомога, лікарем швидкої проводився огляд потерпілих в наслідок пригоди, потерпілих з автомобіля «ВАЗ 2104» та мати позивачки, яка була допитана в якості свідка, було направлено до лікарні. При огляді позивачки, лікарем швидкої допомоги не було встановлено пошкоджень, які б загрожували здоров»ю позивачки, і остання не казала лікарям про будь-які ушкодження. Допитана в якості свідка мати позивачки, яка їхала поруч з позивачкою, в той момент коли сталася ДТП, давала протилежні покази від показів позивачки. А саме, позивачка зазначала, що її окуляри розбиті не були, а вони тільки погнулися, тоді як свідок ОСОБА_9 зазначила, що окуляри були розбиті, одне скло повністю. Крім того, вона зазначила, що у позивачки було почервоніння під оком, шишка на лобі з правої сторони, тоді як свідок ОСОБА_10 вказав, що бачив кровоподтьок під оком, інших ушкоджень не побачив, хоча, як пояснювали свідки та позивачка на той час ще було видно. Крім того, свідкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було відомо об що могла вдаритися позивачка та якою стороною тіла вона вдарилася. На момент ДТП, як зазначали позивачка та її свідки, на дорозі було це видно, швидка допомога на виклик приїхала швидко, але при огляді лікарем позивачки ушкоджень не було виявлено. Позивачка до лікаря з приводу проблем з оком звернулася лише в липні 2007 року, тобто через місяць після ДТП. З наданих позивачкою медичних документів не встановлено, що відшарування сітчатки правого ока сталося саме внаслідок травми, отриманої 17.06.2007 року під час ДТП. Сама позивачка та її мати підтвердили, те що у позивачки проблеми з зором ще зі школи. Позивачка страждає на близорукість, носить окуляри. Окрім того, ні позивачкою, ні свідками не заперечувався той факт, що зіткнення автомобілів позивачки та відповідача не було. Автомобіль позивачки зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 2104». Посилання позивачки та її представника на те, що оскільки відповідач створив аварійну ситуацію для позивачки, він є винною особою, яка має нести відповідальність за шкоду завдану позивачці є безпідставне. Стороною позивача було зазначено, що позивачка отримала страхове відшкодування за шкоду отриману внаслідок ДТП 17.06.2007 року від страхової компанії. Даних того, що з відповідача, як винної особи в ДТП, було стягнуто страхове відшкодування в порядку регресу, суду надано не було. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що стороною позивача не було доведено наявності причинного зв»язку між протиправною дією відповідача та шкодою. Стосовного зауважень відповідача та його представника щодо порушень судом правил підсудності, то в даному випадку суд не приймає дані заперечення до уваги, оскільки на момент подачі позову до суду зміни до цивільно-процесуального законодавства не втупили в дію, розгляд справи відбувався за місцем проживання відповідача, а не за місцем його реєстрації. Враховуючи те, що сторона позивача в обґрунтування моральної шкоди посилається саме на заподіяння шкоди здоров»ю, суд вважає, що і в цій частині позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню з викладених вище підстав (відсутність доказів, зв»язку щодо отримання ушкоджень здоров»ю в результаті дій відповідача.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: