справа № 2-191/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарях Кравченко С.Г., Заковоротній Т.І., Ковальчук Н.В., Самогран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» до ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи- виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про виселення з квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа- виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, про виселення з квартири АДРЕСА_1.

Свій позов обґрунтовує тим, що ТОВ «Броварський домобудівний комбінат ОСОБА_4» закінчило будівництво та здало в експлуатацію житловий будинок № 14/1 по бульв. Незалежності, в м.Бровари Київської області. Замовником та генеральним підрядником будівництва вказаного будинку є ТОВ «БДБК ОСОБА_4».Позивач є власником квартири №176 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.09.2008 року.

В січні 2008 року в квартиру №176 самоправно вселилась ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Дозволу на заселення квартири позивач відповідачам не надавав, підстав для заселення у відповідачів немає: ордери їм не видавались, сторони не укладали будь-яких договорів щодо спірної квартири.

Самоправно заселивши квартиру №176, що належить позивачу, відповідачі створили перешкоди у здійсненні позивачем користування та розпорядження належним на праві власності майном спірною квартирою № 176.В звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом та просить виселити відповідачів з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, а саме просив виселити з квартири №176 ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення, крім того заявив клопотання про залучення в якості третьої особи органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, пояснення надав аналогічні позовній заяві.

В ході розгляду справи судом відповідною ухвалою залучено в якості третьої особи на стороні відповідачів - орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома, в судовому засіданні 14.05.2010 року позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в їх задоволені відмовити, пояснила, що вона з дітьми заселились в квартиру № 176 з дозволу голови правління ТОВ «БДБК ОСОБА_4», так як спірну квартиру керівництво ТОВ «БДБК ОСОБА_4», надало їм, як сімї учасника бойових дій в Афганістані.

Представник відповідачів в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належними чином, причина неявки суду невідома, в судовому засіданні 14.05.2010 року позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що його довірителі заселились в квартиру №176 не самовільно, а з дозволу адміністрації ТОВ «БДБК ОСОБА_4», так як позивачем за домовленістю спірна квартира повинна була бути передана виконкому Броварської міської ради, як соціальне житло для сімей учасників бойових дій в Афганістані.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, пояснила, що відповідно договору про співпрацю № 74 від 07.05.2004 року між виконавчим комітетом Броварської міської ради та ТОВ БДБК «Меркурій», після закінчення будівництва підприємство безкоштовно передає виконкому 5% від загальної кількості збудованої житлової площі відповідно актів прийому передачі, які оформлюються як додатки до цього договору. Відповідно актів прийому передачі, виконкому передано 8 квартир в будинку № 14/1 по бульв.Незалежності, а саме квартири № 57, 130, 85, 144, 86, 132, 88, 148, але квартира №176 виконкому Броварської міської ради Київської області у власність не передавалась, додала, що виконком Броварської міської ради пайовиком інвестором при будівництві будинку № 41/1 по бульв.Незалежності в м.Бровари не виступав. Крім того представник третьої особи зазначила, що відповідно рішення виконкому від 09.12.2008 року за № 626, актів прийому передачі оформлено право власності на квартири, безкоштовно передані БДБК «Меркурій» відповідно до вищезазначеного договору про співпрацю.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, мотивуючи тим, що відповідно акту обстеження житлово- побутових умов, складеного депутатом Броварської міської ради ОСОБА_6 від 12.08.2009 року, спірна квартира № 176 є місцем основного проживання відповідачів, тому виселивши їх з даної квартири № 176, неповнолітні діти залишаться без житла.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 (генеральний директор ТОВ БДБК «Меркурій» та ОСОБА_4 (в минулому заступник голови правління ТОВ БДБК «Меркурій» з соціальних питань) суду пояснили, що рішення про виділення відповідачам квартири № 176 по бульв.Незалежності, 14/1 в м.Бровари правлінням підприємства не приймалось, підтвердили, що 5% квартир у вказаному будинку безкоштовно передались виконкому Броварської міської ради відповідно договору про співпрацю, але квартира №176 не відноситься до переліку квартир, що передані як соціальне житло. Крім цього свідок ОСОБА_7 зазначив, що ні він, як генеральний директор підприємства, ні будь- хто інший із службових осіб підприємства не надавали усного чи письмового дозволу відповідачам на вселення в спірну квартиру № 176.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_1, представника відповідачів, представників третіх осіб, свідків, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач є власником квартири № 176 в будинку №14/1 по бульв.Незалежності в м.Бровари Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.09.2008 року та витягом про реєстрацію права власності.

Своїм рішенням Броварський міськрайонний суд Київської області від 06.11.2008 року виселив ОСОБА_8 з квартири № 176 в будинку №14/1 по бульв.Незалежності в м.Броварах Київської області, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_8 самовільно вселився в спірну квартиру.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 11 березня 2009 року вказане рішення Броварського міськрайонного суду Київської області залишив без змін.

Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 07.08.2009 року комісією ТОВ «БДБК ОСОБА_4» встановлено, що в квартиру № 176 в будинку №14/1 по бульв.Незалежності в м.Броварах Київської області без будь-якого правовстановлюючого документу та ордеру на вселення заселились відповідачі, будь-яких документів, що дають право на проживання в даній квартирі не надали.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.ст. 387, 391 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідно правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно чинного житлового законодавства передбачена спеціальна процедура надання в користування житла пільговикам, до яких відносяться відповідачі.

Так відповідно ст. 56 ЖК України жилі приміщення у новоспоруджених будинках передані забудовниками виконавчим комітетам місцевих Рад народних депутатів та іншим організаціям, у разі їх звільнення заселяються цими виконавчими комітетами місцевих Рад та організаціями.

Згідно ст.58 ЖК України виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

У відповідності до ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

В ході розгляду даної справи було встановлено, що відповідачі самовільно вселились до квартири №176, що належить на праві власності позивачу, тим самим спричинили останньому перешкоди в можливості реалізувати право власності на спірну квартиру, зокрема право користування та розпорядження даним майном. Твердження представника відповідачів про існування дозволу адміністрації підприємства на вселення відповідачів до квартири № 176 та безкоштовне передання позивачем цієї квартири як соціального житла виконкому Броварської міської ради, спростовуються поясненнями представника третьої особи - виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, свідків, а також матеріалами справи.

Відповідно документів, що знаходяться в матеріалах справи, зокрема Актів передачі квартир у житловому 176 ти квартирному будинку за адресою: м.Бровари, Київська область, бул.Незалежності, 14/1 судом встановлено, що спірна квартира №176 не передавалась ТОВ «БДБК ОСОБА_4» виконкому Броварської міської ради відповідно договору про співпрацю від 07.05.2004 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Але ні відповідачами, ні їхнім представником до суду не були надані докази, які б доводили законність вселення відповідачів до квартири № 176 по бул.Незалежності, 14/1 в м.Бровари, Київської області.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 116 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 60, 213 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір в сумі 17 ( сімнадцять) грн. 00 коп., витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 (тридцять сім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча суддя Г.О. Білик