Справа № 2-177/10
Веселинівський районний суд Миколаївської області
Рішення

Іменем України

"08" квітня 2010 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Туетановськош А.О.

при секретарі - Тарєлкіній Н.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Веселинівької районної державної адміністраціїМиколаївської області, Відділу Держкомзему у ОСОБА_3 районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

09 березня 2010 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування.

В заяві зазначила, що 09 червня 2009 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 041719, виданим 30 березня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 272.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала, тому право на спадкування за законом у першу чергу отримала позивачка.

У встановлений законом шестимісячний строк заявник звернулася до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини.

Після витоку шестимісячного строку та звернення до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку. В звязку з цим позивач звернулася до відділу Держкомзему у ОСОБА_3 районі Миколаївської області, де їй повідомили, що на ім'я ОСОБА_5 був виданий державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_5. У зв'язку з припущеною помилкою в написані прізвища, 24.03.2009 року ОСОБА_5 звернулась з заявою до ОСОБА_3 райдержадміністрації щодо видачі правильного державного акта на право власності на земельну ділянку. 14 квітня 2009 року за № 209-р було прийнято розпорядження голови ОСОБА_3 райдержадміністрації про видачу нового державного акту про право власності на землю, але державний акт на право власності на земельну ділянку складений не був у звязку зі смертю ОСОБА_6

Зазначене вище спонукало позивача звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач, та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та з тих же підстав. Просять суд визнати право власності позивача ОСОБА_2 на земельну ділянку у порядку спадкування з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області в судовому засіданні позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечує.

Представник відповідача відділу Держкомзему у ОСОБА_3 районі Миколаївської області ОСОБА_7 в судовому засіданні позов визнала проти його задоволення не заперечує.

Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2009 року померла ОСОБА_4, смерть якої була зареєстрована 12 червня 2009 року Кудрявцівською селищною радою Весєлинівськош району Миколаївської області за актовим записом № 27.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала, тому право на спадкування у відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу отримала позивачка.

У встановлений законом шестимісячний стром заявник звернулася до Весєлинівської -державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини.

Після витоку шестимісячного строку та звернення до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку. В звязку з цим позивач звернулася до відділу Держкомзему у ОСОБА_3 районі Миколаївської області, де їй повідомили, що на ім'я ОСОБА_5 був виданий державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_5. У зв'язку з припущеною помилкою в написані прізвища, 24.03.2009 року ОСОБА_5 звернулась з заявою до ОСОБА_3 райдержадміністрації щодо видачі правильного державного акта на право власності на земельну ділянку. 14 квітня 2009 року за № 209-р було прийнято розпорядження голови ОСОБА_3 райдержадміністрації про видачу нового державного акту про право власності на землю, але державний акт на право власності на земельну ділянку складений не був у звязку зі смертю ОСОБА_5, тому видати після її смерті не можливо.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 за життя набула право на земельну ділянку (державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-МК № 041719, виданий 30.03.2001 року на імя ОСОБА_5 був виданий з допущенням помилки в написані прізвища, а новий державний акт не виданий у звязку із смертю останньої), та це право не припинилося внаслідок її смерті, то ОСОБА_2 має право його успадкувати і набути права на успадковане майнове право. Право на спадкування права на земельну частку (пай) також прямо передбачене п. З Указу Президента України„Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва від 10.11.1994 року за № 666 та ст. 1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року № 0899.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайновош або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На підставі вищезазначеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_2 В,В. права власності на земельну ділянку у порядку спадкування підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_8 задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_8, у порадку спадкування право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною шлощею 8,36 га, право власності на яку посвідчено Державшим актом на право триватної власності на землю серії IV-МК № 041719, виданим 30 березин 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселишівського районну Миколаївської області та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державших актів на право приватної власності на землю № 272, успадковану нею після смерті ОСОБА_4, померлої 09 червню 2009 року. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області А.О.Тустановський