Фастівський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Соловей Г.В.,

при секретарі Манжай С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині посилаючись на те, що 26 лютого 2007 року померла матір ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок №50 по вул. Гагаріна в с.Вишняки Фастівського району Київської області з надвірними будівлями, присадибну -ділянку розміром 0,3269 га, земельну частку (пай) 4,258 га. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка, відповідачка та треті особи, як діти померлої. ОСОБА_5 залишила заповіт яким заповідала все своє майно відповідачці. Після смерті спадкодавиці оформленням спадщини займалася відповідачка, яка оформила право власності на спадкове майно тільки на себе.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що при поданні заяви до нотаріуса відповідачка вказала неправдиві дані про те, що інших спадкоємців немає, але на момент смерті матері позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 була пенсіонеркою тобто непрацездатною особою і мала право на обовязкову частку у спадщині. Разом з тим заповіт посвідчений секретарем Червономотовилівської сільської ради 27.10.2005 року не було занесено до Спадкового реєстру. Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом видане державним нотаріусом Фастівської районної нотаріальної контори ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_6, однак у свідоцтві про її народження прізвище та імя матері інше.тому вважає, що позивачка має право на отримання обовязкової частки спадкового майна, що складає 1/8 частини спадкового майна і просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка проти позову заперечувала і суду пояснила, що вона постійно проживала з матірю, вели спільне господарство і це була воля матері заповісти все своє майно кому вона бажає.

При оформлені спадкового майна повідомляла сестер про те, що буду оформляти на себе. Ніхто не заперечував.

Представник відповідачки проти позовних вимог заперечував і суду пояснив, що позивачка і звернулася до суду з позовом про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині пропустивши термін прийняття спадщини не надавши суду доказів які б підтвердили поважну причину його пропуску. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час її відкритя не проживає з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про її прийняття, що не було вчинено позивачкою. Також, в своїх позовних вимогах позивачка просить визнати за нею право власності на 1/8 частину спадкового майна але право власності на спадкове майно визнане за відповідачкою і можливе після його скасування.

ОСОБА_3 проти позову заперечувала і суду пояснила, що дійсно матір проживала разом з відповідачкою, вони разом вели спільне господарство і вважає, що спадкове майно повинно належати ОСОБА_2

ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що ОСОБА_2 Немала права оформляти на себе все майно яке належало її матері. Вони з позивачкою також мають право на його частку.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що 26 лютого 2007 року померла ОСОБА_5Я Купріянівна, яка була матірю сторін та третіх осіб, що не заперечується ними.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с.Вишняки по вул.Гагаріна, 50 Фастівського району Київської області, присадибну земельну ділянку в розмірі 0,3269 га та майновий пай КСП Світанок с.Велика Мотовилівка та земельна ділянка площею 4,258 г в межах згідно з планом роташованої на території ОСОБА_7 сільської ради відповідно до Державних актів.

Спадкоємцями першої черги за законом є сторони та треті особи, як діти спадкодавиці.

Спадкодавиця залишила заповіт, посвідчений секретарем Червономотовилівської сільської ?ади 27.10.2005 року, яким заповіла все своє майно відповідачці.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право ірийняти спадщину або не прийняти її.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Після смерті матері відповідачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом надавши необхідні документи та вказавши, що непрацездатних та -^повнолітніх спадкоємців передбачених законом немає.

На момент смерті ОСОБА_5 її старша донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживала разом з спадкодавицею і була непрацездатною особою.

Відповідно до ст.1241 ЦК України непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половини частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом обовязкова частка).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкритя не проживає з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України), що не було вчинено позивачкою.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За заявою відповідачки 24 лютого 2008 року державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким визнаноправо власності на все спадкове майно після смерті ОСОБА_5 за ОСОБА_2 Свідоцтво ніким не оспорюється.

В позовних вимогах позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/8 частину спадкового майна після смерті матері, яке визнано за відповідачкою.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст. ст.3,11,10,60,212,215 ЦПК України, ст.ст.316,321, 1233, 1241,1261,1268,1269,1270,1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4ст.295 ЦПК України.

Суддя