Справа № 2-2222/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді ЛУЦІВ-ШУМСБКОІ Н.Л.

при секретарі ТИМКОВИЧ С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мЛьвові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУЗ Факторинг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АУЗ Факторинг» 22.06.2010 року звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 95699,99грн.

В обгрунтування вимог покликається на те, що 01.04.2009 року між ТзОВ «АУЗ Факторинг» та ВАТ «БГ Банк» було укладено договір факторингу №01/09, згідно умов якого Товариство набуває право вимоги до боржника. 15.09.2008 року ВАТ «ОСОБА_5 Розвитку та Партнерства», правонаступником прав та обовязків якого є ВАТ «БГ Банк» (надалі ОСОБА_5), в особі заступника голови правління - директора ЛФ ВАТ «УБРП» ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-14, згідно якого ОСОБА_5 надав відповідачці грошові кошти в сумі 10000,00 доларів США із розрахунку 24,00% річних за час фактичного користування кредитом строком до 14 вересня 2010 року, а відповідачка зобовязалась повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобовязання згідно з даним договором в повному обсязі. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 15.09.2008р. між Банком та відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договори поруки №PF-0680 та №PF-0681 відповідно. Взятих на себе зобовязань відповідачі не виконують. Заборгованість перед Банком за Кредитним договором №ML-14 від 15.09.2008 року становить 95699,99грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки в журналі вихідної кореспонденції суду. 01.11.2010 року на адресу суду від представника позивача поступило клопотання, яким він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином рекомендованими листами, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, поштовими повідомленнями. Про причини неявки суд вони не повідомили, письмових пояснень не надали. Суд, у відповідності до вимог ст.ст. 169.224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

15.09.2008 року між ВАТ «ОСОБА_5 Розвитку та Партнерства», правонаступником прав та обовязків якого є ВАТ «БГ Банк» (надалі ОСОБА_5), в особі заступника голови правління - директора ЛФ ВАТ «УБРП» ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-14, згідно якого ОСОБА_5 надав відповідачці кредитні гроші у розмірі 10000,00 доларів США. За користування кредитними коштами встановлювалась плата у розмірі 24,00% річних, строком повернення до 14.09.2010 року, що стверджується копією Кредитного договору №ML-14 від 15.09.2008 року.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Банк свої обовязки перед позичальником ОСОБА_4 виконав.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за Кредитним договором

15.09.2008 року між Банком та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори поруки №PF-0680 та №PF-0681 відповідно, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяли на себе обовязок належного виконання умов Кредитного договору №ML-14 від

15.09.2008 року, що стверджується копіями договорів поруки №PF-0680 та №PF-0681 від 15.09.2008р.

За ст.ст.553,554 ЦК України договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У відповідності до ст.ст.536,1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно умов Кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними договором. Не пізніше визначеного договором строку повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу Банку сплатити можливі пеню та інші штрафні санкції. Право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та стягувати з позичальника неустойку за невиконання чи неналежне виконання умов Кредитного договору передбачено п.п.3.2.6, 3.2.10 Кредитного договору.?

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка ОСОБА_4 зобовязання за Кредитним договором №ML-14 від 15.09.2008 року не виконує, кредиту та відсотків не повертає. Строк повернення кредиту закінчився 10.09.2010р. Відтак вимога позивача про повернення суми кредиту в цілому, сплату нарахованих відсотків та пені є підставною.

Отже заборгованість за кредитом, несплачені відсотки за користування кредитом та пеню слід стягнути солідарно з позичальниці ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 в примусовому порядку.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

01 квітня 2009 року між позивачем та ВАТ «БГ Банк» було укладено договір факторингу №01/09, що стверджується копією відповідного договору.

Згідно договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідачів.

Відповідно до реєстру прав вимог (додаток №4 до договору факторингу №01/09 від

01.04.2009 року) заборгованість перед позивачем складає 95699,99грн. з них: прострочене тіло - 68469,68грн.; прострочені відсотки - 10051,36грн.; неустойка - 17178,95грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, оскільки заборгованість відповідачів перед Банком виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору та договорів поруки, а право вимоги до відповідачів, згідно договору факторингу №01/09 від

01.04.2009 року, перейшло від Банку до позивача, то заборгованість за кредитом, несплачені відсотки за користування кредитом та пеню слід стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь позивача в примусовому порядку.

В звязку із задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215,224,226 ЦПК України, ст.ст.11, 509,525,526,530,536,549,553,554,610,612,624,625,1048,1049,1050,1054,1077 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АУЗ Факторинг» заборгованість в сумі 95699грн.99коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АУЗ Факторинг» 1077грн.00коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_7