Справа №2-51/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний

суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гукаленко О.О.,

при секретарі - Вовченко І.П.,

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку №89а по вул.Леніна, с.Старокозаче, Білгород- Дністровського району, Одеської області.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зустрічний позов підтримали в повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши сторони, суд вважає, що у задоволені первісного позову необхідно відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з 1982 року сторони проживали разом без зареєстрованому шлюбі та 16 березня 1983 року зареєстрували шлюбні відносини, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №313761 від 16 березня 1983 року, але на теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні.

З 1982 року сторони проживали в житловому будинку №89а по вул. Леніна, с.Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, забудовником якого був колишній чоловік позивачки ОСОБА_5.

Спірний житловий будинок не був закінчений будівництво, не був зданний у експлуатацію та зареєстрований, відповідачу прийшлось вкласти значних матеріальних коштів та докласти фізичних сил для полішпення житлових умов.

Позивач побудував в житловому будинку баню, вбиральню, зробив дві стічні ями, вивіз каналізацію, пробив і встановив водяну вежу, провів в будинок водопровід, прибудував до житлового будинку кладову, потім перегородив кладову та побудував літню кухню, побудував гараж з навісом, сарай з навісом, забетонував твір та звів виноградну арку.

Після народження дітей та поліпшення житлових умов, сторони вирішили оформити право власності на житловий будинок та зареєструвати його, оскільки забудовником був колишній чоловік

позивачки, сторони вирішили оформити правовстановлюючі документи на позивачку ОСОБА_4.

На підставі рішення Старокозацької сільської ради №01 від 13 лютого 1996 року позивачці видане свідоцтво про право власності на житловий будинок №89а по вул.Леніна, с.Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області.

Після реєстрації житлового будинку сторони проживали разом до 2005 року, але в літку 2005 року фактично шлюбні відносини були припиненні та позивач був змушений переїхати в житловий будинок рідної сестри, яка померла.

Згідно ч.2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У зв'язку з вище висловленим, суд вважає у задоволені первісного позову необхідно відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільної сумісної власності подружжя визнання права власності обгрунтованим і підлягаючим в визволенню.

Керуючись ст.ст.60, 70 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільної сумісної владності подружжя та визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку №89а по вул.Леніна, с.Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після йього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя