Справа № 2-114/10
Провадження № 2-114/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій Г.І. розглянувши в м. Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до малого підприємства «Саланг» про захист прав споживача- повернення сплаченої за договором купівлі-продажу грошової суми

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Малого приватного підприємства «Саланг» про захист прав споживача, а саме, стягнення сплаченої за договором купівлі-продажу грошової суми, нарахованих штрафних санкцій та моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Позовні вимоги були підтримані і представником позивача. Позивач та його представник пояснили, що 16 квітня 2005 року між Малим приватним підприємством «Саланг» в особі директора Львівської філії малого приватного підприємства «Саланг» та позивачем була укладена угода, відповідно до якої відповідач зобовязався виготовити та змонтувати камін з пісковика, а позивач прийняти його та оплатити вартість робіт, яка згідно п.2.1. угоди становила 9 975, 00 грн.

Робота повинна бути виконана та передана позивачеві протягом 30 днів з моменту отримання відповідачем попередньої оплати, що зазначено в п.3.2. угоди.

Попередня оплата була здійснена 16.04.2005 року в момент укладення угоди, про що зазначено в п.2.2. даної угоди, тому відповідач повинен був виконати роботу не пізніше 16 травня 2005 року. Проте, в порушення умов угоди, своїх зобовязань відповідачем дотримано не було і роботи по виготовленню, монтуванню та передачі каміну не були зроблені.

У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання робіт на 113 днів, керуючись ч.2 ст.849 ЦК України та ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» (із змінами та доповненнями станом на 18.11.2003 року), 07 вересня 2005 року позивач відмовився від угоди, про що зазначив у претензії, надісланій відповідачу цінним листом 07.09.2005 року.

Внаслідок цього, позивач просить стягнути з відповідача грошову суму сплачену ним за камін, нараховані штрафні санкції та отриману внаслідок дій відповідача моральну шкоду.

Представник відповідача позов заперечив, посилаючись на те, що позивач не оплатив коштів за камін, а зазначення про оплату, зроблене в угоді, є недопустимим доказом.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 квітня 2005 року між Малим приватним підприємством «Саланг» в особі директора Львівської філії малого приватного підприємства «Саланг» та позивачем була укладена угода, відповідно до якої відповідач зобовязався виготовити та змонтувати камін з пісковика.

Укладена сторонами Угода купівлі-продажу по своїй суті є змішаним договором, оскільки містить елементи договорів купівлі-продажу та підряду, а тому до правовідносин сторін за нею слід застосовувати положення законодавства України про купівлю-продаж та підряд.

Відповідно до п.3.2. угоди робота повинна бути виконана та передана позивачеві протягом ЗО днів з моменту отримання відповідачем попередньої оплати, яка згідно п.2.1. угоди становить 9 975, 00 грн.

Попередня оплата була здійснена позивачем 16.04.2005 року на момент укладення угоди.

Факт проведення попередньої оплати позивачем підтверджується письмовим доказом, а саме Угодою купівлі-продажу від 16.05.2005 року, в п.2.2. якої зазначено, що попередня оплата у розмірі 100% оплачена, а також показом свідка ОСОБА_2

Доводи відповідача, що доказ проведення попередньої оплати позивачем, зазначений в Угоді купівлі-продажу від 16.05.2005 року, в силу ч.2 ст.59 ЦПК України є недопустимим, слід відхилити з огляду на наступне.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Натомість представник відповідача не навів суду жодного закону, який би передбачав, що факт оплати (отримання) коштів відповідачу повинен доказуватися лише конкретно визначеними доказами, на які представник відповідача посилається, а тому не може доказуватися іншими доказами.

В силу п.3.2. та 2.2. угоди відповідач повинен був виконати роботу не пізніше 16 травня 2005 року. В порушення умов угоди, своїх зобовязань відповідачем дотримано не було і роботи з виготовлення та монтування каміну не були зроблені, про що стверджує відсутність підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, або іншого належного доказу.

Згідно із ст.ст.526, 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання повинні виконуватися у відповідності до умов договору, актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції із змінами на 18.11.2003 року), якщо виконавець не виконує, прострочує виконання роботи (надання послуги) згідно з договором, він за кожний день (годину, якщо тривалість виконання визначена у годинах) прострочення сплачує споживачеві пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі трьох відсотків вартості робіт за кожен день прострочення. Розмір пені визначений позивачем становить 33 815, 25 грн. Суд вважає, що даний розмір заяви, скарги, позовні заяви, довгий час добиватись поновлення його прав, що призвело до вимушених затрат особистого та трудового часу, а також до зміни звичайного ритму життя.

Визначений позивачем розмір моральної шкоди є адекватним, виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, яких позивач зазнав внаслідок порушення своїх прав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно з ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заяв щодо застосування позовної давності до вимог про стягнення пені відповідачем та його представником суду не надавалося.

Керуючись ст. 10,60, 209, 214,215 ЦПК України ,ст. 22,23, 258, 267, 536, 549, 551, 611, 625 Цивільного кодексу України , ст.15 Закону України Про захист прав споживачів (в редакції із змінами на 18.11.2003 року), ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів (в редакції із змінами на 01.12.2005 року),суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково .

Стягнути з малого підприємства «Саланг» в користь ОСОБА_1 - 9975 грн. вартість коштів сплачених позивачем за покупку каміну, 1083 грн. 03 коп. -3% річних , 7 172 грн. 02 коп. - інфляційних нарахувань, 10 000 грн. пені.

Стягнути з малого підприємства «Саланг» в користь ОСОБА_1 4000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з малого підприємства «Саланг» в користь держави держмито в сумі 482 грн. 30 коп.

Стягнути з малого підприємства «Саланг» в користь ОСОБА_1 30 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Зеліско Р. Й.