Справа № 2-139/10
27 квітня 2010 p. Чутівський районний суд Полтавської області
в складі : головуючого - судді Антонова А.А.,
при секретарі - Самойленко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі про перерахунок пенсії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі Полтавської області (надалі - УПФ) про перерахунок пенсії, в якому вказує, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом І групи. На підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю. Позивач стверджував, що ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, та розмір його пенсії не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком. Відповідач усупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій. Крім того, не проводить їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому він 10.02.2010 р. звернувся до Відповідача щодо проведення відповідного визначення та перерахунку зазначених пенсій, однак отримав відмову. Просив зобов'язати Відповідача перерахувати йому пенсію виходячи із розміру, встановленого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за період з 16.11.2006 р.
Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. В судове засідання Позивач не зявився, надав заяву, в якій позов підтримав і просив справу розглянути в його відсутності у зв'язку з поганим станом здоров*я.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. В судове засідання представник позивача не з'явився. Суду надано заперечення відповідача на позов, в якому УПФ позов не визнало, повідомивши, що Позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якого віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та який є інвалідом І групи, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначені пенсія та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну його здоров'ю, в розмірі, встановленому постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 p., якими врегульований порядок обчислення пенсій даній категорії громадян. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Просив справу розглянути у відсутності їх представника.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних доказів.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС. Положеннями ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 444532 від 27.11.2006 р. з відміткою про перереєстрацію. Крім того, він є інвалідом І групи (захворювання повязано з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС), що підтверджується довідкою Сер. МСЕ -№ 0127990 серія 7-66 КА від 16.11.2006 p., та посвідченням серія Б № 504689 інваліда 1 групи від 08.12.2006 р.
Відповідач, керуючись постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" та № 654 від 16.07.2008 р. "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", проводить нарахування і виплату Позивачу пенсії в розмірі 870 грн. та додаткової пенсії в розмірі 171 грн. 90 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання, трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.
Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів І групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.
За таких обставин суд, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", приходить до висновку про те, що Позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.
Наявність такого права у Позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частина 1 ст. 64 Конституції України проголошує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.
Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов до висновку, що при визначенні розміру пенсій Позивачеві застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" № 530 від 28.05.2008 р. та постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" № 654 від 16.07.2008 р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав громадян.
Також суд не бере до уваги посилання Відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав Позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.
Зі ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.
За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.
Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31.10.2006 р. у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.
Оскільки Позивачу слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії Позивачу повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Тому суд приходить до висновку щодо протиправності відмови Відповідачем у перерахунку пенсій Позивачу у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Отже, суд вважає необхідним зобовязати Відповідача здійснити перерахунок Позивачу його пенсії в розмірі, не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, у урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеною законом, з 16.11.2006 р. по час звернення з позовом до суду - 23.03.2010 р.
Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 46, 64 Конституції України, ст.ст. 8, 10-11, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 14, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі про перерахунок пенсії задовольнити.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі Полтавської області
зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 16 листопада 2006 р. по 23 березня 2010 р. відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду 1 групи в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі Полтавської області
зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. ОСОБА_1 за період з 16 листопада 2006 р. по 23 березня 2010 р. відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду 1 групи в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі Полтавської області на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору та на користь ОСОБА_1 37 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий