Апеляційний суд Харківської області
Справа 22-ц-85672010 Головуючий 1-ї ОСОБА_1
Категорія відшкодування Доповідач Зазулинська Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів ЯЦИНИ В.Б., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, захист порушеного права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

29 грудня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду міста Харкова з позовом до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( далі Комінтернівський ВДВС ХМУЮ), в якому просив визнати, що Комінтернівський ВДВС ХМУЮ, визнавши в постанові від 21 листопада 2007 року, що ухвала апеляційного суду Харківської області про накладення заборони на відчуження майна ТОВ „ Аероміст -Харків від 15.11.2007 року не відповідає вимогам закону, неправомірно привласнив права Верховного Суду України, якому надано право визначати чи порушив апеляційний суд в своєму рішенні вимоги закону; визнати, що не роз»яснення позивачу відповідачем права на звернення до апеляційного суду Харківської області про приведення ухвали від 15 листопада 2007 року у відповідність з вимогами закону є порушенням права позивача; визнати, що невжиття заходів забезпечення позову Комінтернівським ВДВС ХМУЮ, відмова виконувати рішення у формі ухвали апеляційного суду про накладення заборони на відчуження майна ТОВ « Аероміст-Харків» від 15.11.2007 року зробило неможливим виконання рішення суду та спричинило йому матеріальну і моральну шкоду; стягнути з Комінтернівського ВДВС на його користь 62122,30 грн.матеріальної шкоди ( матеріальних збитків) і 17000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У обгрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що у 2007-2008 р.р. Фрунзенським районним судом міста Харкова розглядалася справа за його позовом до ТОВ « Аероміст-Харків» про стягнення заробітної плати, заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди.

15 листопада 2007 року під час розгляду справи за його апеляційною скаргою на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 12 червня 2007 року про залишення позову без розгляду, апеляційним судом Харківської області була постановлена ухвала про накладення заборони на відчуження майна ТОВ « Аероміст-Харків» на суму 62122,30 грн.

16 листопада 2007 року він подав вказану ухвалу до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ на примусове виконання.

Постановою відповідача від 21 листопада 2007 року ухвала апеляційного суду була визнана незаконною, при цьому державним виконавцем всупереч вимогам абз.2 ст.5 та ч.3 ст.26 Закону України « Про виконавче провадження» йому не було роз»яснено право на звернення до апеляційного суду з питання приведення ухвали від 15.11.2007 року у відповідність з вимогами закону.

Неправомірні дії відповідача зробили неможливим виконання рішення суду про стягнення з ТОВ « Аероміст-Харків» на його користь 1860,40 грн. заробітку за роботу у нічний час, 80188,50 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку і спричинили йому моральну шкоду, яка полягає в глибокому відчутті несправедливості, викликаному тим фактом, що протягом тривалого часу при наявності рішення, яке підлягає примусовому виконанню, він не отримав реального захисту своїх прав.

Також в своєму позові ОСОБА_2 зазначав, що законодавством, яке підлягає застосуванню , є ст.ст.56,124 Конституції України, п.9 ст.153 ЦПК України, абз.2 ст.5, ч.3 ст.26, ст. 11, ч.2 ст.86 Закону України « Про виконавче провадження», ст.1174 ЦК України, ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідач в особі свого представника, проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 травня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. При цьому зазначає, що незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення полягає в тому, що суд розглянув не всі заявлені вимоги; безпідставно відмовив у відшкодуванні збитків, завданих в результаті невиконання рішення суду органом державної влади. Також вважає, що рішення суперечить Конвенції та практиці Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді; пояснення позивача і представника відповідача; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1174 цього Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що предметом доказування у справах про відшкодування шкоди , завданої невиконанням рішення суду є факти предявлення стягувачем виконавчого документу до виконання; невжиття державним виконавцем заходів, передбачених у виконавчому документі у порядку, встановленому Законом України „ Про виконавче провадження, а також факти виникнення шкоди; причинного звязку між неправомірними діями ( бездіяльністю) державного виконавця та виникнення шкоди.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 квітня 2008 року стягнуто з ТОВ «Аероміст-Харків» на користь ОСОБА_2 1890,40 грн. заборгованості по заробітній платі і 80188,50 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В ході розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ТОВ « Аероміст-Харків» ухвалою судової колегії апеляційного суду від 15 листопада 2007 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна ТОВ «Аероміст-Харків» на суму 62122,30 грн.

Постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 21 листопада 2007 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу ( ухвали апеляційного суду № 22-ц-5119/2007 від 15.11.2007 ) з підстав невідповідності його вимогам ст. 19 Закону України « Про виконавче провадження» через не зазначення адреси боржника та його ідентифікаційного номеру.

Вказана постанова містила розяснення права та строку її оскарження до відповідного суду, але оскаржена ОСОБА_2 не була. До суду ним була подана скарга на бездіяльність начальника Комінтернівського ВДВС ХМУЮ щодо не відкриття у встановлений законом строк виконавчого провадження з виконання ухвали апеляційного суду від 15.11.2007 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 05 червня 2009 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду від 16 липня 2009 року, у задоволенні його скарги відмовлено.

Згідно листа начальника Київського ВДВС ХМУЮ від 11.02.2010 року за № 1526 на виконанні у зазначеному відділі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ТОВ „ Аероміст-Харків суми боргу, де стороною є ОСОБА_2 (а.с.65)

Статею 86 Закону України „ Про виконавче провадження передбачено право стягувача звернутися з позовом до юридичної особи, що поширюється на випадки, коли рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються податковими органами, установами банків, кредитно-фінансовими установами. У разі невиконання рішення з вини наведених юридичних осіб стягувач має право звернутися до них з позовом.

Вимоги про відшкодування шкоди обґрунтовувалися позивачем неприйняттям до виконання виконавчого документу про заборону відчуження майна відповідача. Цими діями державного виконавця шкоди особисто позивачу чи його майну не заподіяно і судовими рішеннями ці дії визнані такими, що відповідали вимогам Закону України „ Про виконавче провадження .

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі суд першої інстанції правомірно виходив з того, що судовими рішеннями, які набрали чинності встановлено відповідність

дій Комінтернівського ВДВС ХМУЮ вимогам Закону України „Про виконавче провадження і ці обставини відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, а також з того, що шкода, про відшкодування якої позивач заявив вимоги, не є збитками у розумінні ст.86 цього Закону.

Вказані висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і вимогам закону і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Судова колегія визнає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для залишення його без змін і відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,319,324 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді -