Справа 2-663/10
Номер провадження 2-663/10
23.08.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Тулик І.І.
при секретарі - Шемота М.І.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом ОСОБА_3 до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, відновлення становища яке існувало до порушення та зобов'язання вчинення певних дій
ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом про визнання дій неправомірними відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов'язання вчинення певних дій. пред'явленого до ЗАТ КБ «ПриватБанк», мотивуючи тим, що між нею та відповідачем. 16 червня 2006 року був укладений кредитний договір № МКRWGK0000145, за яким останнім видано позиванні кредитні кошти в обмін на зобов'язання їх поверненню, сплаті відсотків та винагороди у зазначені даним Договором строки. При цьому відповідач листом повідомив позивачку про те, що відповідно до умов Договору та у зв'язку із зміною кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні, відсоткова ставка за кредитним договором складатиме 22,73 % на рік. Крім того, у разі незгоди із змінами кредитного договору, позивачці запропоновано звернутися у відділення Приватбанку палати письмове повідомлення про свою незгоду із зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, тим самим поставивши її у вкрай невигідне становите, як сторону Договору. Враховуючи наведене зважає, що дії відповідача які проявляються у односторонньому підвищенню відсоткової ставки за кредитним договором с неправомірними та такими, що порушують норми чинного законодавства, оскільки листом «Приватбанк» повідомив позивачку про те, що відсоткова ставка за Договором складатиме 22.73 % на рік, починаючи з 01.02.2009 року, тобто, після 09.01.2009 року - дати, відповідно до якої відсоткова ставка не може бути збільшена в односторонньому порядку. На підставі наведеного просила дії ЗАТ КБ «Приватбанк» щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором визнати неправомірними та такими, що порушують норми чинного законодавства, винести судове рішення, за яким відновити становище, яке існувало до порушення відповідачем цивільного права, шляхом зобов'язання відповідача провадити нарахування відсоткової ставки за кредитним договором на рівні, визначеному Договором на час його укладення сторонами та стягнути із відповідача судові витрати, які складаються із 8.50 судового збору та 37 грн. судових витрат.
В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 та її представник, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити, при цьому відмовилися від позовних вимог в частині стягнення з відповідача судових витрат.
Представник відповідача ЗАТ КБ «Приватбанк» в судові засідання 28.05 2010 року. 24.06.2010 року та 23.08 2010 року жодного разу не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи рекомендованими листами.
Зі згоди позивача та його представника суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті лавини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами та представниками.
Судом встановлено, що 16 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ з «Приватбанк» був укладений кредитний договір № МКRWGK0000145, згідно якого банк надав позивачці кредитні кошти шляхом видачі готівки в обмін на зобов'язання їх поверненню, сплаті відсотків та винагороди у зазначені кредитним договором, строки.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно - правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільш/вати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вклад на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.
Стаття 1056-1 ЦК України, яка набула чинності 09.01.2009 року, згідно ЗУ № 661- УІ від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору, банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку:», передбачає, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.
Також Законом України від 21.01.2010 № 1822 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором » внесено зміни до ст.. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме її доповнено таким змістом, що «Фінансовім установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків, встановлених законом. Фінансовим установам забороняється вимагати дострокового погашення несплаченої частини боргу за кредитом та розривати в односторонньому порядку укладені кредитні договори у разі незгоди позичальника із пропозицією фінансової установи збільшити процентну ставку або інший платіж, передбачений кредитним договором або графіком погашення боргу».
Крім того, в прикінцевих та перехідних положеннях цього Закону вказано, що положення ю Закону застосовуються до усіх кредитних договорів, які були укладені або продовжують діяти після набрання чинності цим Законом. Таким чином даний закон має зворотну силу в часі, а тому поширюється на Договір, який був укладений між нею та ЗАТ «ПриватБанк» 16.06.2006 року.
Відповідно до п 3.5 Правил Банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має посередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку).
Разом з цим, згідно ст. ст. 638. 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б тієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася.
Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі (ст.1055 ЦК раїни) досягли згоди з усіх істотних умов.
Відповідно до ч.1 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. При цьому, дана норма закону носить імперативний характер і не робить виключень до порядку зміни умов договору в односторонньому порядку.
Таким чином, дії відповідача, щодо односторонньої зміни відсоткової ставки шляхом спрямування до позивача листа від 31.12.2008 року про таке без отримання згоди на те позивача необхідно трактувати як недодержання відповідачем вимог ч.4 ст.203, ч.4 208, ст.1055 ЦК України.
Такими діями відповідач обмежує права позивача на вільне волевиявлення, як цього вимагає ч.2 ст.638 ЦК України.
Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачено, що нечіткі та двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Згідно ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до абзацу 3 ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повинен бути повідомлений кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Більше того у листі відповідача про зміну відсоткової ставки від 31.12.2008 року вказано, що вона змінюється з 01.02.2009 року.
Згідно вимог ч.1. 2 ст.14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не обов'язковими для неї.
З урахуванням вище зазначеного, суд зважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 10,11, 58, 60, 88, 212-215, 223, 224, 228 ЦПК України, суд -
Дії Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50) щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором № МКRWGK0000145, укладеним 16.06.2006 року між ОСОБА_1, мешканкою с. Богдан, вул. Довбуша, 138 Рахівського району Закарпатської області та ЗАТ КБ «Приватбанк», визнати неправомірними та такими, що порушують норми чинного законодавства.
Зобов'язати Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» проводити нарахування відсоткової ставки за кредитним договором № МКRWGK0000145, укладеним 16.06.2006 року між ОСОБА_1, мешканкою с. Богдан вул. Довбуша, 138 Рахівського району Закарпатської області та ЗАТ КБ «Приватбанк», на рівні визначеному Договором на час його укладення сторонами.
На заочне рішення може бути подано заяву про перегляд протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти ДНІВ З ДНЯ отримання копії цього рішення.
Суддя: Тулик І.І