Апеляційний суд Житомирської області
13 січня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Олексієнка М.М., суддів: Кашапової Л.М., Снітка С.О.,
при секретарі судового засідання :Котлярчук Т.С.,
з участю: відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
У липні 2009 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу дитині не надає, хоча в змозі це робити, так як працює і отримує доходи.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 310 грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_4, починаючи з 21.07.2009 року і до його повноліття. На користь держави стягнуто 51 грн. судового збору та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати і ухвалити нове про стягнення з нього на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 210 грн. на місяць. Вказує на те, що судом не в повній мірі враховано зібрані та досліджені докази. Зокрема те, що він є інвалід 2 групи, сам утримує

Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_5І Доповідач суддя Олексієнко М.М.

Справа №22ц-// /.І0 Категорія 47

ина Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_2, його середній заробіток становить лише 705 грн., тому він не в змозі щомісячно сплачувати 310 грн.

В судовому засідання відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній. Позивачка в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд у рішенні не навів обставини, які б давали для цього підстави.

Відповідно до ч.І ст.184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у тому випадку, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, якщо платник частку доходу одержує в натурі, або при наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому, під нерегулярним отриманням доходів розуміється отримання їх не щомісячно, а кілька разів на рік. Заробіток вважається мінливим, якщо його розмір має велику амплітуду коливань.

У матеріалах справи немає жодного доказу, за наявності якого можна прийти до висновку, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід чи частину доходу одержує в натурі, або ж є інші обставини, що мають істотне значення.

Навпаки, згідно довідки №179 від 11.08.2009 року (а.с.14) відповідач працює у приватному підприємстві „Фасад Дизайн", де регулярно (щомісячно) отримує заробітну плату. Окрім того, він згідно довідки №4942 від 13.08.2009 року (а.с.18) щомісяця одержує пенсію, розмір якої становить 544 грн. Постановою Кабінету Міністрів України №869 відО 1.07.2002 року визначено основні джерела утримання аліментів одним із яких відповідно до п.14 є пенсії.

З урахуванням вище викладеного та керуючись ч.І ст.183 СК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині визначення способу розміру аліментів змінити і визначити стягнення аліментів у частині від заробітку (доходу) платника.

При визначенні розміру аліментів, апеляційна інстанція виходить з тих доказів, які надали сторони та їх представники в особі адвокатів. Зокрема те, що відповідач є інвалідом другої групи, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, місячний дохід його становить 1259 грн.

із них 715 грн. заробітку, 544 грн. пенсія. Син, на утримання якого стягуються аліменти, будь-якими хронічними хворобами не хворіє, проживає разом з позивачкою, тому колегія суддів у відповідності зі ст.182 СК України, приходить до висновку, що частка від заробітку (доходів) повинна складати 1/4 частину, але, як цього вимагає ч.2 згаданої статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів звертає увагу, що положення до ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину не розповсюджується на ст.184 цього Кодексу, тобто на визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, тому суд першої інстанції, стягуючи з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, не вірно застосував ч.2 ст.182 СК.

У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров'я розмір аліментів за позовом платника або одержувача аліментів може бути змінений (ч.І ст.192 СК України).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.З ч.І ст.307, ст. ст.309, 313, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2009 року в частині визначення способу розміру аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.