Крюківський районний суд м.Кременчука
УХВАЛА

12 травня 2010 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2010 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» - звернувся до суду з позовом, де просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року в сумі 81598 грн.51 коп., а також судові витрати.

Одночасно з позовом до суду надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про забезпечення позову, де останній просить тимчасово обмежити ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, право виїзду за межі України до закінчення провадження у справі та до виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням. Підставою вжиття такого заходу забезпечення позову заявник вказує наявність великого розміру заборгованості з боку ОСОБА_2 перед банком.

Суд, при розгляді заяви про забезпечення позову керуються нормами ЦПК України та розясненнями, викладеними в Постанові № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Окрім чітко визначених ч.1 ст.152 ЦПК України видів забезпечення позову, законодавець допускає застосування судом, у разі необхідності, інших видів забезпечення позову.

Однак, у будь-якому разі, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Так, позовними вимогами в даній справі є стягнення заборгованості.

На підставі ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» регулює оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розвязання спорів у цій сфері.

Виконання даного Закону покладено на відповідні служби в органах внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, в разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених п.п.1, 2, 6-8 ч.1 ст.6 даного Закону, останній може оскаржити цю дію у судовому порядку.

Отже, посилання заявника як на підставу для задоволення його заяви про застосування судом виду забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження відповідачки її права виїзду за межі України до закінчення провадження в справі та до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням на Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ін. не береться судом до уваги, так як норми зазначених Законів стосуються діяльності і можуть бути застосовані (не обовязково) органами ВГІРФО.

Таким чином, вирішення питання щодо обмеження у праві виїзду боржника за межі України не відноситься до компетенції місцевого суду, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, Постановою № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Заява про апеляційне оскарження ухвали може бути подано протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: