24.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-4545/10 Головуючий в І інстанції Мусулевський Я.А.
Категорія: Доповідач Полікарпова О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010________року________грудня________місяця 24________числа колегія суддів судової палати у

цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Капітан I.A.

суддів: Полікарпової О.М.

ОСОБА_1 при секретарі Пащекун К.В.

під час розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 25 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановила:

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 належить 18/100 частин домоволодіння №3 по вул. Кошовий спуск, 3 в м. Херсоні, а ОСОБА_3 належить квартира №5 за вказаною адресою. Відповідачці належить 9/100 частин у цьому ж домоволодінні. ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є власниками інших частин в домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці площею 1130,6 кв.м. Рішеннями Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.08.1998 року та від 14.03.2001 року визначено порядок користування земельною ділянкою. Позивачі вважають, що відповідачка порушила межі землекористування та самовільно звела на межі їхніх земельних ділянок будівлю. Просили зобовязати відповідачку знести не узаконену будівлю та відновити межі землекористування.

В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги та просили зобовязати відповідачку відновити межі землекористування шляхом відновлення знесеного нею паркану, знести деталі конструкції будинку, які виступають за межі її земельної ділянки, а саме: балкон з покрівлею та ганок.

Рішенням суду від 25 травня 2010 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який представляє свої інтереси та інтереси ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому посилається на неповне зясування судом обставин по справі, неналежну оцінку доказів та неправильне застосування норм матеріального права.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_9, районний суд виходив з того, що факт порушення відповідачкою самовільним будівництвом прав позивачів останніми не доведено. Суд вважав, що балкон, який є належністю самовільної будівлі ОСОБА_4, знаходиться в межах земельної ділянки ОСОБА_2, однак цей балкон не заважає йому користуватися своєю земельною ділянкою. Також суд вважав недоведеним той факт, що ганок самовільної будівлі знаходиться на земельній ділянці позивачки ОСОБА_9

Вимоги позивачів про відновлення паркану районний суд вважав безпідставними, оскільки знесений відповідачкою паркан є її особистою власністю.

Колегія судців погоджується з висновком суду щодо паркану, оскільки судом встановлено і цей факт не заперечувався сторонами, що паркан був збудований відповідачкою за власні кошти. Але висновок суду про відмову у задоволенні решти позовних вимог не ґрунтується на законі, суд неповно зясував обставини по справі, що є підставою для часткового скасування рішення суду і ухвалення нового. ^

Стаття 391 ЦК України надає право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач мають право вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння, розташованого по вул. Кошовий спуск, 3 в м. Херсоні (а.с.22,26). Порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні визначений рішеннями суду від 05.08.1998 року та 14.03.2001 року. Згідно рішення суду від 05.08.1998 року ОСОБА_5 і ОСОБА_10 (теперішній власник ОСОБА_2І.) виділялися в користування окремі земельні ділянки зі спільним виходом на вул. Кошовий спуск. ОСОБА_11 та ОСОБА_12Г.(теперішній власник ОСОБА_4В.) виділялась земельна ділянка зі спільним виходом з міськвиконкомом. Херсонському міськвиконкому залишено у користування земельну ділянку площею 500 кв.м. (а.с.5-9). Порядок користування ^ земельною ділянкою встановлено в натурі (а.с. 13). 1

Рішенням суду від 14.03.2001 року було визначено порядок користування частиною земельної ділянки, що належала Херсонському міськвиконкому. За цим рішенням ОСОБА_7 виділена в користування земельна ділянка площею 292 кв.м., а ОСОБА_12 та іншим 214 кв.м. У спільному користуванні залишилось 98 кв.м. (а.с.10). Експертом ОСОБА_13 було встановлено в натурі, з визначенням меж, порядок користування 52/100 частинами домоволодіння, у відповідності до рішення суду від 14.03.2001 року (а.с.11). Сторони не заперечують, що на межі між їхніми земельними ділянками був камяний паркан.

На підставі договору дарування від 28.09.2005 року 9/100 частин домоволодіння перейшло у власність ОСОБА_4 У договорі зазначено, що їй переходить у користування земельна ділянка площею 86 кв.м, разом з будівлями та загальним з Херсонським міськвиконкомом виходом на вулицю (а.с.58).

Відповідачка самовільно, без дозвільних документів, без проекту на будівництво, ) побудувала на території домоволодіння двоповерховий будинок. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 05.01.2010 року балкон, який споруджено на правій стіні зазначеного будинку виступає по всій довжині на суміжну земельну ділянку, яка виділена у користування ОСОБА_2, щонайменше на 0.55 м (а.с.100).

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що балкон знаходиться на висоті 3 м над поверхнею землі, а тому не порушує прав власника земельної ділянки, не узгоджується з положенням ч.З ст.373 ЦК України, якою передбачено, що право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий шар у межах цієї ділянки, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки.

З висновку додаткової експертизи, призначеної за ухвалою апеляційного суду вбачається, що самовільно збудований ОСОБА_4 двоповерховий будинок знаходиться в межах земельної ділянки, виділеної у користування ОСОБА_2

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснила, що самовільно збудований обєкт займає, щонайменше, 8-10 кв.м земельної ділянки, що відведена у користування ОСОБА_2 і зараз знаходиться під самою будівлею, а також під її виступаючими конструкціями. Після призначення експертизи відповідачка перенесла вхідні двері і облаштувала вихід з ганком на земельній ділянці, що виділена у користування ОСОБА_9 Визначити точну площу захваченої нею ділянки неможливо, у звязку з тим, що на кадастровому плані та на схемі відводу земельної ділянки відсутні заміри її кутів.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що порушене самочинним будівництвом право користування земельною ділянкою позивачів підлягає захисту в межах позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати на проведення експертиз в розмірі 2708,48 грн (а.с.95,162 ), на правову допомогу в розмірі 700 грн (а.с.2/і ) та на оплату судового збору та ІТЗ (а.с.2,3).

Керуючись ст. 303, п.2 ч.І ст.307, пі, 4 ч.І ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 25 травня 2010 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 знести на самовільно збудованому на території домоволодіння, розташованого по вул. Кошовий спуск, 3 у м. Херсоні двоповерховому будинку виступаючі конструкції, а саме: балкон з покрівлею над ним та ганок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3423, 48 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: