Справа №2-206/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Рукаса М.С.,

при секретарі Рисухіній А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на гараж,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на гараж.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Нею самовільно був побудований індивідуальний гараж №1576, який розташований за адресою, м. Сєвєродонецьк, квартал 71. Право власності на вказаний гараж до 2009 року вона не оформлювала, так як вона його збудувала самовільно та на момент його побудови це не було передбачено чинним законодавством, але протягом всього часу користувалася ним. У 1998 році з метою оформлення права оренди земельної ділянки, яка знаходиться під її гаражем позивач звернулася до Сєвєродонецької міської ради. Сєвєродонецьким державним землевпорядним підприємством у 1998 році було виконано проект надання їй цієї земельної ділянки. 07.04.1998 року рішенням №774 Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської Ради позивачу було надано у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років, земельну ділянку площею 25 м2 в кварталі 71 міста Сєвєродонецька, під існуючий індивідуальний гараж. 26.08.1998 р. між ОСОБА_1 та Виконкомом Сєвєродонецької міської Ради було укладено договір №161 на право тимчасового користування землею, згідно з яким позивачу надано у тимчасове довгострокове користування строком на 25 років, земельну ділянку площею 25,00 м2, що розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, квартал 71, під існуючий індивідуальний гараж. Також позивач звернулася до Сєвєродонецької міської ради щодо присвоєння її індивідуальному гаражу, що знаходиться у м. Сєвєродонецьк, квартал 71, поштової адреси. Позивачу на її звернення було надано довідку відділу містобудування та архітектури №1161 від 13.08.2008 року, в якій зазначено, що Рішенням Виконкому Сєвєродонецької міської ради №774 від 07.04.1998 року вищезазначеному гаражу було присвоєно поштову адресу: м. Сєвєродонецьк, квартал 71, індивідуальний гараж №1576. 29.08.2008 року КП «Сєвєродонецьке міське бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на гараж №1576, розташований в кварталі 71, м. Сєвєродонецьк. Зазначений гараж №1576 ні у комунальній, ні в державній власності не перебуває, бо їй не дали б у користування земельну ділянку , на якій розташований цей гараж. Більш того, з КП «Житлосервіс «Ритм» позивачу було отримано довідку №25 від 20.01.2009 року про те, що гараж №1576, розташований в кварталі 71 на балансі КП «Житлосервіс «Ритм» не перебуває. Також цей гараж не порушує діючі державні будівельні та протипожежні норми. Тому позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені у позові, просила суд визнати за нею право власності на індивіду альний гараж № 1576, розташований у кварталі № 71 м. Сєвєродонецька Луганської області. Додаткових пояснень не мала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій також вказано, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, в якій також вказано, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутну правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, згідно до ст. 376 ЦК України Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно копії рішення Сєвєродонецької міської ради № 774 від 07.04.1998 року ОСОБА_1 надано у тимчасове довгострокове користування строком на 25 років земельну ділянку площею 25 м.кв. в кварталі 71. Цільове призначення земельної ділянки землі транспорту (під існуючий індивідуальний гараж).

Відповідно копії Договору № 161 від 26.08.1998 року на право тимчасового користування землею ОСОБА_1 уклала з Сєвєродонецької міською радою договір, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано в тимчасове довгострокове користування земельну ділянку - землі транспорту, загальною площею 0,0025 га, (під існуючий індивідуальний гараж), яка знаходиться за адресою м. Северодонецьк, квартал №71.

Згідно копії Відділу містобудування та архітектури Сєвєродонецької міської ради № 1161 від 13.08.2008 року індивідуальний гараж, розташований в кварталі № 71 на земельній ділянці, наданій гр. ОСОБА_1 рішенням сесії Сєвєродонецького міського суду № 774 від 07.04.1998 року, має адресу: м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, індивідуальний гараж № 1576.

Відповідно копії довідки №25 від 20.01.2009 року КП «Житлосервіс «Ритм» гараж № 1576, розташований у кварталі №71 на балансі КП «Житлосервіс «Ритм» не перебуває.

Згідно технічного паспорту на гараж № 1576 квартал № 71 у м. Сєвєродонецьку станом на 29.08.2008 року складається з «Г,я»- гаражу. Інвентаризаційна вартість гаражу складає 11990 грн.

Відповідно копії акту обстеження самовільно побудованих будівель (індивідуальний гараж № 1576) за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал 71, гараж № 1576 від 07112008 року самовільно збудована будівля не порушує діючі державні протипожежні та будівельні норми.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обгрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені нею в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст ст. 328, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на гараж задовольнити.

Визнали за ОСОБА_1 право власності на індивідуальний гараж № 1576, розташований у кварталі № 71 м. Сєвєродонецька Луганської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішенню суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ М.С. РУКАС