Справа № 2-2783/10 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі :

головуючої судді - Вінської Н.В.

при секретарі - Гузик Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подальше спільне шлюбне життя між нею та відповідачем неможливе, так як вони мають різні характери та погляди на сімейні відносини, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин на протязі останнього року.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що приводом для звернення до суду з позовом стали їх різні погляди па подружнє життя, зокрема з боку відповідача проявляється неповага до неї, як до дружини.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив суду, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, так як в останній час між ними немає спільних інтересів, вони фактично не проживають разом, між ними існують непорозуміння. Все це унеможливлює їх примирення та подальше збереження шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що 19 січня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис за №20. (а.с.7). Шлюб для обох є першим.

По реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище «Швачка» на прізвище відповідача «Повашевич».

Від фактичних шлюбних відносин подружжя, які мали місце до укладення шлюбу у подружжя народилася дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківство якої відповідач не оспорює.

Сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбні відносини.

У теперішній час примирення неможливе.

Майнового спору між подружжям немає.

Вислухавши пояснення сторін, враховуючи, що обидві сторони не згодні на примирення, та не заперечують проти розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. З ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їх дітей, що мають істотне значення для справи.

Згідно ч. 3 сі. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання і позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

На підставі ст. 104. 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - „Швачка") ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 19 січня 2007 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного лану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис за №20.

Неповнолітню дитину ОСОБА_1 - залишити на виховання матері ОСОБА_1.

Державне мито, що стягується при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача - ОСОБА_2 у розмірі - 17 грн., позивачку ОСОБА_1 - звільнити від сплати державного мита.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: