Острозький районний суд Рівненської області
Справа № 2-з-5/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Гуца Ф.Л.

при секретарі Манелюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі заяву публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Рівненської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль про забезпечення позову по цивільній справі № 2-130/2010 за позовною заявою публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Рівненської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль до приватного підприємства Чамсан, ОСОБА_2 про стягнення заборгованостів сумі 574841,02 грн.

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області звернулось ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Рівненської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль з заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на грошові кошти та все рухоме та нерухоме майно де б воно не знаходилось відповідача - ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, а також обмежити право виїзду за межі України. В своїй заяві вказує, що до Острозького районного суду Рівненської області ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Рівненської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль подано позовну заяву до приватного підприємства Чамсан, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 574841,02 грн. за кредитним договором № 010/89/1030, за яким ОСОБА_1 надав позичальнику кредитні кошти в сумі 500000,00 гривень терміном до 5 жовтня 2009 року із сплатою 18 % річних, та договором поруки № 010/89/1030/4 від 9.10.2006 року, за яким поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

В своїй заяві посилається на те, що відповідач навмисно не здійснює виконання зобовязань за кредитним договором та договором поруки щодо погашення суми боргу, процентів за його користування, а також не сплачує штрафні санкції передбачені його умовами протягом тривалого часу. Є недобросовісним Боржником, оскільки у будь-який спосіб ухиляється від виконання обовязків, покладених на нього кредитним договором та договором поруки, в тому числі не відповідає на телефонні дзвінки, не реагує на письмові звернення банку. Має намір здійснити відчуження належного йому майна та , з метою уникнення виконання своїх зобовязань планує покинути територію України. Між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. З метою не утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом обмеження у праві виїзду за межі України до закінчення провадження у справі за кредитним договором та накладенням арешту на все майно та грошові кошти, що належать відповідачу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в забезпечені позову по цивільній справі № 2- 130/2010 за позовною заявою ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Рівненської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль до приватного підприємства Чамсан, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 574841,02 грн. слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.121.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особи відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою .

У своїй заяві представник позивача не вказав будь яких даних про особу відповідача, які дали б підстави вважати, що він може виїхати в будь який момент за межі України, а також незазначив конкретне майно та рахунки , на яке слід накласти арешт та яке належить відповідачу, а тому в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Відповідно до п.3 ст. 152 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного , керуючись ст. 151 -153 ЦПК України,

ухвалив:

в заяві публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Рівненської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль про забезпечення позову по цивільній справі № 2- 130/2010 за позовною заявою публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Рівненської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль до приватного підприємства Чамсан, ОСОБА_2 про стягнення заборгованостів сумі 574841,02 грн. відмовити.

Суддя Острозького районного суду Ф.Л. Гуц