Справа № 2 -195/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2010 р. Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді . ОСОБА_1

за участю секретаря Тріщук К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2» Миколайовича до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дій не пов'язаними із виконанням виданої довіреності,

встановив:

06.05.2008 р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просив стягнути з останнього грошові кошти у розмірі 175875,00 грн., а також покласти на нього усі судові витрати. При цьому, в обґрунтування заявленого позову посилався на те, що він був представником ОСОБА_3 у виконавчому провадженні за виконавчим листом від 10.05.2006 р., згідно якого було зобов'язано ОСОБА_4 зупинити незаконне будівництво і переобладнання квартири АДРЕСА_1, провести за свій рахунок відповідні поновлюючі роботи. Відповідачем ОСОБА_3 на реалізацію договору доручення було видано на його ім'я довіреності: від 22.02.2006 р. №199 строком до 22.02.2007 р.; від 15.02.2007 р. №КПД-968 строком до 15.02.2008 р. Цими довіреностями ОСОБА_3 уповноважив останнього подавати запити та одержувати від усіх органів та організацій необхідну інформацію, довідки, документи, заявляти клопотання, знайомитись з матеріалами справи, представляти ОСОБА_3 під час виконавчого провадження, сплачувати необхідні платежі, всюди розписуватись, виконувати всі інші необхідні дії. На виконання цих повноважень 20.11.2006 р. на адресу ДВС у Жовтневому районі м.Харкова через АКБ „Європейський ОСОБА_2 здійснив авансовий внесок на проведення виконавчих дій у розмірі 175000,00 грн., а також сплатив комісійну винагороду банку за прийом платежу у розмірі 875,00 грн. Ці платежі підтверджуються доказами у матеріалах справи. Однак, грошові кошти ОСОБА_3 ОСОБА_2 не повернуто, в зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся до суду із цим позовом про їх стягнення. В зв'язку з чим, просить заявлений ним позов задовольнити.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його дій не пов'язаними із виконанням виданої на його ім'я довіреності від 22.02.2006 р. за №199, справа знаходилась в провадженні судді Лосевої Д.А. При цьому, в обґрунтування заявленого позову посилався на те, що ОСОБА_2 не може претендувати на відшкодування внесених ним коштів, так як він не уповноважував останнього вносити грошові кошті, а тільки уповноважив пред'явити виконавчий лист до стягнення та отримання присудженого майна та грошей. Довіреність від 22.02.2006 р. була ОСОБА_5 скасована 02.11.2006р., про що він повідомив ОСОБА_2 Крім того, здійснення платежу, який було проведено ОСОБА_2, було заборонено ухвалою Верховного суду України від 24.11.2006 р. про зупинення виконання рішення, в зв'язку з чим, дії виконані виконавчою службою та залученими нею організаціями не відповідають вимогам виконавчого документу. Так як ОСОБА_2 діяв на свій ризик, а не в інтересах ОСОБА_3, то ніяких грошових коштів він не винен ОСОБА_2 В зв'язку з чим, просить в заявленному ОСОБА_2 позові відмовити, а його позов про визнання дій такими, що не пов'язані з виконанням довіреності задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Дзержинського району м. Харкова від 21.01.2010 р. вищезазначені справи об'єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі на тих підставах, що зазначені в ньому, проти позову ОСОБА_3 заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні, як в незаконному та заявленому без доставніх правових підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_3 проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечував і пояснив суду, що він не уповноважував його на внесення коштів при виконні рішення суду, окрім того це судове рішення виконано не було, тому він вважає вимоги безпідставними. Після об'єднання в одне провадження позовів ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дій не пов'язаними із виконанням виданої довіреності, ОСОБА_3 в судові засідання не з'являвся, надіслані на вказану ОСОБА_3 адресу свого місцезнаходження і на вказану позивачем адресу місцезнаходження відповідача судові виклики, неодноразово повертались без вручення адресату, про зміну свого місцезнаходження ОСОБА_3 суд не повідомляв. При таких обставинах, у відповідності до положень ст. 77 ЦПК України суд визнав ОСОБА_3 таким, що не з'явився до суду без поважних причин і продовжив розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає позовну заяву ОСОБА_2 такою, що підлягає задоволенню в цілому, а позовну заяву ОСОБА_3П такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2М за договором доручення був представником ОСОБА_3П у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-3433/05 від 10.05.2006 р., згідно якого було зобов'язано ОСОБА_4 зупинити незаконне будівництво і переобладнання квартири АДРЕСА_2, провести за свій рахунок слідуючі поновлюючі роботи: поновити місця спільного

користування, а саме-поновити кухню і туалет з установою сантехнічних і газових приладів, приміщення кладової, поновити внутрішні коридорні стіни, які відокремлюють жилі приміщення, що належать ОСОБА_4 від приміщень спільного користування, поновити зовнішню стіну, яка відокремлює місця спільного користування, кухню, туалет і приміщення кладової від вулиці, поновити міжповерхові перекриття між підвалом і першим поверхом, між першим і другим поверхом, демонтувати металоконструкції в кількості 10шт.(стоєк), установлених у спільному коридорі; поновлюючі роботи провести відповідно габаритним розмірам технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 від 04.01.2001р.

ОСОБА_3 на реалізацію договору доручення було видано на ім'я ОСОБА_2 довіреності: від 22.02.2006 р. за №199 строком до 22.02.2007 р.; від 15.02.2007 р. за №КПД-968 строком до 15.02.2008 р. Вищезазначеними довіреностями ОСОБА_3 уповноважив останнього подавати запити та

одержувати від усіх органів та організацій необхідну інформацію, довідки, документи, заявляти клопотання, знайомитись з матеріалами справи, представляти ОСОБА_3 під час виконавчого провадження, сплачувати необхідні платежі, всюди розписуватись, виконувати всі інші необхідні дії.

На виконання наданих ОСОБА_3 повноважень 20.11.2006 р. ОСОБА_2 на адресу ДВС у Жовтневому районі м. Харкова через АКБ „Європейський було здійснено авансовий внесок на проведення виконавчих дій у розмірі 175000,00 грн., а також сплачено комісійну винагороду банку за прийом платежу у розмірі 875,00 грн. Ці платежі підтверджуються наявними у матеріалах справи квитанціями №ПН147902 та №ПН14790РКО від зазначеної дати.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином визнаються дії особи, що направлені на виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України з договорів та інших правочинів виникають зобов'язання.

Згідно зі ст.ст.244, 1000, 1007, 1009 ЦК України: довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення; забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Договір доручення між сторонами закінчився 15 лютого 2008 року зі спливом довіреності, тому у ОСОБА_2 виникли підстави для відшкодування йому витрат, пов'язаних із виконанням доручення у розмірі 175875,00 грн.

Не повернення ОСОБА_5 грошових коштів призвело до виникнення у нього заборгованості перед ОСОБА_2 Однак, всупереч, виниклій заборгованості, ОСОБА_3 відшкодування суми боргу ОСОБА_2 проведено не було, що є порушенням його права, яке підлягає захисту судом і порушення якого підлягає усуненню ОСОБА_3

Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують виниклі у нього зобов'язання по відшкодуванню грошових коштів та розмір заборгованості перед ОСОБА_2 в сумі 175875,00 грн. Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов ОСОБА_2, таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується заперечень відповідача проти позову, то суд вважає їх необґрунтованими з наступних

підстав.

Як зазначено ОСОБА_3, ОСОБА_2 не може претендувати на відшкодування внесених ним коштів, так як він не уповноважував останнього вносити грошові кошті, а тільки уповноважив пред'явити виконавчий лист до стягнення та отримання присудженого майна та грошей. Довіреність від 22.02.2006 р. була ОСОБА_5 скасована 02.11.2006 р., про що він повідомив ОСОБА_2 Здійснення платежу було заборонено ухвалою Верховного суду України від 24.11.2006 р. про зупинення виконання рішення, а дії, проведені виконавчою службою та залученими нею організаціями, не відповідають вимогам виконавчого документу.

Однак, в ході розгляду справи, ОСОБА_3 так і не надано доказів того, що ним було повідомлено ОСОБА_2, а також ДВС у Жовтневому районі міста Харкова і інших учасників виконавчого провадження про скасування довіреності. Його твердження про виконання будівельною організацією робіт всупереч виконавчому документу спростовуються висновком судової будівельно-технічної експертизи №4245 від 15.12.2009р., виконаним Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_6. Крім того, саме цю будівельну організацію було залучено до участі у виконавчому провадженні за заявою самого ж ОСОБА_3 від 13.07.2006 р.

Згідно ст.249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Згідно ст.ст. 57-60 ЦПК України :Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх

представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідженим в ході судового розгляду висновком призначеної по справі судової будівельно-технічної експертизи №4245 від 15.12.2009р., виконаним Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_6, підтверджено, що реально проведені ОСОБА_4 роботи щодо переобладнання квартири АДРЕСА_2 на виконання судового рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 дійсно відповідають роботам, зазначеним у цьому судовому рішенні.

Допитані в ході судового розгляду представники ДВС у Жовтневому районі м. Харкова та оглянуті матеріали виконавчого провадження підтверджують твердження ОСОБА_2 про його участь у виконавчому провадженні на всіх його етапах, про реальне виконання приписів виконавчого провадження, про необхідність здійснення платежів ОСОБА_2 Так, лист ДВС у Жовтневому районі міста Харкова від 31.10.2006р. №11641 на ім'я ОСОБА_2 про необхідність внесення коштів на їх рахунок, який знаходиться серед матеріалів виконавчого провадження, свідчить про необхідність здійснення платежів та участь ОСОБА_2 у виконавчому провадженні не тільки на етапі пред'явлення виконавчого листа.

Таким чином, суд вважає докази, якими ОСОБА_3 обґрунтовує заявлений ним позов не доведеними, а самі позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, в зв'язку з чим, дій ОСОБА_2, які не були б пов'язаними з виконанням виданої ОСОБА_3 довіреності на його ім'я для представництва його інтересів, в тому числі, представництва його під час виконавчого провадження та сплаті необхідних платежів, судом не встановлено.

Крім того, ОСОБА_3, який раніше був присутнім у призначених судом судових засіданнях, з певного часу перестав з'являтися на виклики суду. Судом надсилались повістки з викликами до суду за адресою його місця проживання, зазначеного ним самим у заявах до суду, а також за місцем проживанням, зазначеним ОСОБА_2 Однак, судові повістки ним не отримувались, повертались до суду з поміткою пошти про не проживання останнього за зазначеними адресами.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України сторони зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цієї адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає ОСОБА_3 таким, що належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, а тому ухвалює рішення за його відсутністю у судовому засіданні.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню з За яйцева С.П. понесені ним судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00 грн., а всього - 1730,00 грн.

На підставі ст.ст.11, 202, 244, 249, 509, 525, 526, 530, 625, 1000, 1007, 1009 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (61057, АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (61000, м.Харків, вул.О.Яроша,19-а, кв,33, ідентифікаційний код НОМЕР_2) грошові кошти у розмірі 175875, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (61057, АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (61000, м.Харків, вул.О.Яроша,19-а, кв,33, ідентифікаційний код НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 1730,00 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання його дій не пов'язаними із виконанням виданої на його ім'я довіреності - відмовити.

Заяву про апеляційне скарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Головуючий