Справа № 2-535/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.12.2010 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Сєчко В.Л.

при секретарі Паращенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30.01.2010 рокуйому стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в газеті «Рідне місто» НОМЕР_1 було розміщено публікацію під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». В дані публікації викладені факти які порочать честь та гідність позивача. Зокрема в статі було зазначено, що позивач раніше судимий і звільнений із органів внутрішніх справ та відноситься до таких, яких колись виганяли дрючками з села. Просив зобов'язати ОСОБА_2, принести її публічні вибачення та спростувати подану в НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року в газеті «Рідне місто» інформацію відносно себе та своєї сім'ї. В судовому засіданні позивач збільшив свої позовні вимоги. Зазначив, що в газеті «Рідне місто» від ІНФОРМАЦІЯ_3 року НОМЕР_2 було надруковано, ще одну статтю «ІНФОРМАЦІЯ_4» в які повторно принизили честь та гідність позивача назвавши його «брехуном». Неправомірними діями журналіста ОСОБА_3, та відповідачки ОСОБА_2. йому була завдана моральна шкода і просить відшкодувати завдану моральну шкоду, стягнувши з кожного із відповідачів по 1700 гривень.

Під час розгляду справи позивач і його представник підтримали позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2, та її представник, позовні вимоги не визнали і просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3, суду пояснила, що не визнає позовних вимог позивача, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В свої статі «ІНФОРМАЦІЯ_1», яку вона підписала літературним псевдонімом «ОСОБА_3», вона намагалася притягнути увагу спільноти до конфлікту який виник між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 Редакція гази «Рідне місто» на час розгляду справи ліквідована. Газета не випускається.

Представник третьої особи, редакції газети «Рідне місто», будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи в судове засідання не з'явився. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення та дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в НОМЕР_1 газети «Рідне місто» опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_1», автор статі ОСОБА_3. Із змісту статі витікає, що відповідачка ОСОБА_2, розповіла журналісту про конфлікт який виник між нею та ОСОБА_1 Відповідачка ОСОБА_2, зазначила журналісту, що ОСОБА_1, був судимий за побиття людини і звільнений із роботи в міліції.

Допитана в якості свідка гр. ОСОБА_5, суду пояснила, що вона була присутня під час розмови по телефону ОСОБА_3, з позивачем по справі. При цьому журналіст ОСОБА_3, стенографувала розмову. Із їх розмови вона зрозуміла, що позивачу було відомо про статтю в газеті яка мала бути надрукованою.

Із запису телефонної розмови журналіста з ОСОБА_1, вбачається, що позивач повідомив ОСОБА_3, що він судимості не має, а з ОВС звільнився за власним бажанням.

Відповідно до довідки про судимість ( а.с.13), ОСОБА_1, до кримінальної відповідальності не притягався. Довідкою №2/м-5 від 19.02.2002 року управління МВС України у Вінницькій області ( а.с. 14), 9.10.1998 року, підтверджується, що ОСОБА_1, звільнений з ОВС по ст. 64 п. «ж» ( за власним бажанням) «Положення про проходження служби в ОВС» 9.10.1998 року. Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Згідно положенням закріпленим в ст. 88 КК України, судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України. Із довідки характеристики на ОСОБА_1 ( а.с. 8), вбачається, що позивач працює на посаді директора КП «Глухіціводоканал» смт Глухівці Козятинського району Вінницької області. Із наведеного витікає, що в статі «ІНФОРМАЦІЯ_1», гр. ОСОБА_2, та журналістом ОСОБА_3, була поширена завідомо неправдива інформація про судимість позивача і у зв'язку з цим звільнення його роботи в ОВС. Поширення такої інформації засобами масової інформації принижують честь та гідність позивача.

Що до твердження позивача, що в статі «ІНФОРМАЦІЯ_1», зазначено, що позивач відноситься до категорії людей, яких колись виганяли дрючками з села, то твердження позивача не відповідають дійсності. По змісту статі витікає, що ці слова належать самому позивачу і відносяться вони до відповідачки ОСОБА_2, Вони не можуть принижувати честь та гідність позивача, а тому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в ці частині.

Що до твердження позивача, що в статі «ІНФОРМАЦІЯ_4» його обізвали брехуном, то суд вивчивши докази, приходить до висновку, що твердження позивача необґрунтовані. Брехня літературне слово і тлумачиться як те, що не відповідає правді. В згадані статті журналіста йдеться про те, що позивачу було відомо про статтю яка має бути надрукована і його твердження про зворотне не відповідає дійсності. Даною статтею не принижується честь та гідність позивача, а тому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в ці частині.

Відповідно до ст. 26 ч 3 п 2 «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналіст зобов'язаний: подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію. Відповідно до ч. 4 зазначеного закону журналіст несе відповідальність в межах чинного законодавства за перевищення своїх прав і невиконання обов'язків. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідальність за поширення інформації яка принижує честь і гідність ОСОБА_1. повинні нести солідарно відповідачка ОСОБА_2, та журналіст ОСОБА_3

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 ЦК моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Публікацією в газеті про судимість позивача, принижує його честь та гідність, а тому суд прийшов до висновку, ОСОБА_1, завдана моральна шкода. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначаючи розмір грошового відшкодування враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути співмірний із заподіяною шкодою, а тому оцінює моральну шкоду завдану позивачу у 500 гривень, які підлягають солідарному стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. 23 ЦК України, ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовилити частково.

Визнати недостовірною і такою, що принижує честь, гідність ділову репутацію, ОСОБА_1, інформацію, поширену ОСОБА_2, ОСОБА_3 в статі «ІНФОРМАЦІЯ_1», НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, газети «Рідне місто» про те, що ОСОБА_1, був судимий за побиття людини і звільнений із роботи в міліції.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 спростувати цю інформацію в засобах масової інформації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 гривень в якості грошової компенсації за спричинену моральну шкоду.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 17 гривень відшкодування за сплату державного мита, 120 гривень відшкодування витрат на ІТЗ судового процесу.

На рішення суду сторонами і зацікавленими особами може бути внесена апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

Дата документу 10.12.2010 року