Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2010 року Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Бобяка Б.В., при секретарі Янюк С.В., з участю адвоката позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши в залі суду в м. Полонне у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до Полонського бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , треті особи - Полонська міська рада, публічне акціонерне товариство „Укрсиббанк про визнання недійсним рішення про реєстрацію нежилого приміщення, зобовязати провести реєстрацію приміщення, про визнання недійсними та скасування договорів купівлі - продажу та дарування нежилого приміщення, визнання недійсним та скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до Полонського бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) та до ОСОБА_2 в якій вказує, що з дружиною ОСОБА_2 з метою забезпечення своїх дітей житлом придбали дітям приміщення нежиле, яке рішенням виконкому міської ради в грудні 2003 року переведено в жиле, для обслуговування будинку передано в приватну власність земельну ділянку. У вересні 2009 року позивач дізнався, що ОСОБА_2 приховала справжні документи від БТІ і 23 березня 2005 року провела в БТІ реєстрацію придбаного приміщення як нежиле і тим самим позбавила їх дітей житла. Просить визнати реєстрацію нежилого приміщення 23 березня 2005 року як нежиле недійсним і скасувати його, зобовязати ОСОБА_2 провести реєстрацію другого поверху придбаного для дітей як жиле.

14 січня 2010 року позивач збільшив позовні вимоги, просить залучити як відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і визнати недійсними договори купівлі-продажу другого поверху та підвалу та скасувати реєстрацію права власності на це приміщення, які відповідач ОСОБА_2 18 грудня 2006 року продала ОСОБА_7, а відповідач ОСОБА_7 27 квітня 2007 року подарувала ОСОБА_6 Також визнати недійсним та скасувати реєстрацію права власності на вказане приміщення за ОСОБА_2, якій ОСОБА_6 подарувала його 18 липня 2007 року.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримує повністю і підтвердив доводи позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує і пояснила, що за взаємною згодою із ОСОБА_5 всі переоформлення спірного приміщення були ними здійснені для того, щоб отримати кредити і приміщення здати в заставу.

Представники БТІ проти позову заперечують і в суді представник ОСОБА_8 пояснила, що питанням реєстрації приміщення як нежилого займався позивач ОСОБА_5

H.М. і в заяві на проведення обмірів є його підпис. Представник БТІ ОСОБА_3 проти позову заперечує і пояснив, що реєстрація приміщення на підставі рішення третейського суду здійснена відповідно з чинним законодавством.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до суду не прибули.

Представник третьої особи „Укрсиббанку ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснював, що за оформленням кредиту звертались подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Спочатку їм відмовлено було в оформленні кредиту, бо приміщення було оформлено на дітей, а після того, як банкові ними було надано документи, що власником приміщення с ОСОБА_2, тоді було надано кредит.

Представник третьої особи ОСОБА_4 пояснила, що дозвіл ОСОБА_2 на продаж приміщення що належало дітям, виконавчий комітет Полонської міської ради надав при умові, що діти будуть забезпечені житлом. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, дослідивши інші докази в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2003 року ОСОБА_2придбала для своїх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 другий поверх адміністративного приміщення площею 394 квадратних метрів та частину підвальногоприміщення загальною площею 279,1 м. кв. що в м. Полонне на вул.. Л.Українки, 113 „а". Рішенням виконкому Полонської міської ради № 486 від 17 грудня 2003 року дане приміщення отримало статус житлового, а рішенням сесії Полонської міської ради №18 від 03 березня 2004 року для обслуговування цього жилого приміщення виділено дітям у приватну власність земельну ділянку площею 0,03 га. Рішенням виконкому №1284 від 26 вересня 2006 року ОСОБА_2 надано дозвіл на продаж цього приміщення.

За договором купівлі-продажу від 18 грудня 2006 року ОСОБА_2 продала нежитлове приміщення другого поверху та підвалу ОСОБА_7 Рішенням третейського суду від 28 грудня 2006 року договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 18 грудня 2006 року визнано дійсним

27 квітня 2007 року ОСОБА_7 відповідно до укладеного договору дарування дарує вказане приміщення ОСОБА_6, а ОСОБА_6 відповідно до договору дарування від18 липня 2007 року дарує дане приміщення ОСОБА_2

30 липня 2007 року ОСОБА_5 уклав договір поруки із банком „Укрсиббанк», згідно якого виступає поручителем за кредитним договором ОСОБА_2 із цим банком від 30 липня 2007 року. ОСОБА_2 30 липня 2007 року уклала договір іпотеки для забезпечення кредитного договору - передала в іпотеку приміщення другого поверху підвалу, що отримано нею за договором дарування від ОСОБА_6

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в суді доказами рішенням сесії і виконкому, договорами купівлі-продажі, дарування, поруки, іпотеки, рішенням третейського суду, витягами з реєстру права власності, журналами обмірів приміщення, заявою замовлення про реєстрацію приміщення, свідоцтво про одруження, свідоцтва про народження дітей.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним особа може бути позбавлена права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 177 Сімейного кодексу України дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається у разі гарантування збереження її права на житло.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання незаконними договорів купівлі-продажі другого поверху та підвалу не обґрунтованими, оскільки вказані приміщення були продані на підставі рішення органу опіки та піклування про надання дозволу ОСОБА_2 продати ці приміщення. Дане рішення орагу опіки та піклування не скасоване на час розгляду справи в суді, тому позовні вимоги в частині визнання недійсним договір купівлі-продажу від 18 грудня 2008 року, договір дарування від 27 квітня 2007 року та реєстрацію права власності за цим договоромБондар Г.П., за договір дарування від 18 липня 2007 року та реєстрацію права власності за цим договором за ОСОБА_2 до задоволення не підлягають..

Згідно ч.З ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. А згідно ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязати ОСОБА_2 здійснити реєстрацію житлового приміщення на дітей приміщення підлягає до задоволення, оскільки діти могли набути права власності на жиле приміщення тільки після реєстрації в БТІ..

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, державна реєстрація здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав. Пунктом 5 Прикінцевих положень вказаного Закону передбачено, що до створення єдиної системи органів реєстрації таку реєстрацію нерухомості здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст.55 Закону України „Про третейські суди, в редакції, чинною на час реєстрації права власності за ОСОБА_7 в січні 2007 року, виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що БТІ повинно було здійснити реєстрацію права власності 29 січня 2007 року за ОСОБА_7 приміщення другого поверху та підвалу на підставі рішення третейського суду тільки при предявленні нею виконавчого документа компетентного суду. Тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,11,212-215 ЦПК У країни, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 здійснити в Полонському бюро технічної інвентаризації реєстрацію приміщення будинку другого поверху площею 394 метри квадратні та частину підвального приміщення площею 279,1 метрів квадратних, що знаходиться в м. Полонне на вул.. Л.Українки 113 „а як жиле приміщення за ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Визнати недійсною та скасувати реєстрацію Полонським бюро технічної інвентаризації 29 січня 2007 року на підставі рішення третейського суду право власності ОСОБА_2 на нежиле приміщення підвалу площею 254,7 кв. метрів та другого поверху площею 392,8 кв. метрів що в м. Полонне на вул.. Л.Українки, 113 „а.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Боб»як