02.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Головуючий в 1 інстанції Радченко С.В.
Доповідач Кутурланова О.В.
Справа №22-2841/2010 Категорія 45
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 рок) колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

При секретарі Шевардіній К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південне» на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 06 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південне», третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_13 а Василівна, про розірвання договору оренди земельних ділянок, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2008 року позивачі звернулися до суду з позовом до СТОВ «Південе» про розірвання договору оренди земельних ділянок, посилаючись на те, що 04.12.2006 року між ними, як власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих у межах Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та СТОВ «Південне» укладено договір оренди земельних ділянок строком на 5 років. У порушення п.9,11,14 договору оренди відповідач не провів із ними повного розрахунку з орендної плати, у зв»язку із чим просили суд розірвати договір оренди земельних ділянок.

Справа слухалася судом вдруге.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 06 травня 2010 року позов задоволено, розірвано договір оренди земельної ділянки від 04 грудня 2006 року, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та СТОВ «Південне».

В апеляційній скарзі СТОВ «Південне» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неврахування судом першої інстанції висновків і мотивів, з яких Верховний Суд України скасував попередні судові рішення у справі, які відповідно до ч.2 ст.311 ЦПК України є обов»язковими для суду першої інстанції.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує вимог укладеного між сторонами договору оренди земельних ділянок щодо своєчасної виплати орендної плати та вважав, що виниклі у відповідача форс-мажорні обставини не звільняють його від відповідальності за порушення умов договору, у зв»язку із чим дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для розірвання спірного договору.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія судців погодитись не може, оскільки суд дійшов до них з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з»ясування суттєвих для справи обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку від 20.01.2006 року є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих у межах Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.11-23).

04.12.2006 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, як орендодавцями та СТОВ «Південне», як орендарем укладено договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих у межах Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області строком на 5 років (а.с.6-10).

Відповідно до п.9, 11 договору, орендна плата сплачується орендарем у розмірі 1,5 % грошової оцінки земельної ділянки не пізніше 31.12. поточного року та здійснюється в натуральній та відробітковій формі за погодженням із позивачами. Розрахунки здійснюються протягом року, але не пізніше 31 грудня поточного року.

Згідно п.38 договору, його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, зокрема, внаслідок невиконання другою стороною обов»язків, передбачених договором.

Відповідно до висновку торгово-промислової палати України від 10 липня 2007 року №2030, несприятливі погодні умови за зиму та весну 2007 року спричинили загибель сільськогосподарських культур на площах СТОВ «Південне» та є форс-мажорними обставинами (а.с.59).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував умов укладеного сторонами договору та не звернув уваги на висновки і мотиви, наведені в ухвалі Верховного Суду України від 10 лютого 2010 ооку (а.с.213-214).

Зокрема, суд не врахував, що згідно п.42 договору сторона, яка порушила зобов»язання звільняється від відповідальності, якщо доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Згідно п.1 ч.І ст.611 ЦК України, розірвання договору є видом цивільно-правової відповідальності за порушення зобов»язання.

Відповідно до ч.І ст.614 ЦК України, обов»язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов»язання є вина особи, яка його порушила.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов»язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов»язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Крім того, розірвавши договір оренди земельної ділянки, суд керувався лише тим, що у відповідача станом на 02.06.2008 року існувала заборгованість перед ОСОБА_14 у сумі 857,59 грн. та ОСОБА_3 у сумі 62,23 грн..

При цьому суд не встановив наявність заборгованості по виплаті орендної плати перед іншими позивачами та не навів у рішенні суду мотивів, з яких він виходив розриваючи договір оренди між відповідачем та іншими позивачами.

Слід також зазначити, що посилаючись на порушення відповідачем зобов»язань та наявність заборгованості по виплаті орендної плати, позивачі вимог про стягнення заборгованості по орендній платі не заявляли та належних доказів існування такої заборгованості суду не надали.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що встановивши наявність форс- мажорних обставин, внаслідок яких станом на 02.06.2008 року відповідач допустив порушення зобов»язань перед ОСОБА_14 та ОСОБА_3, суд безпідставно не взяв їх до уваги і в порушення умов п.42 договору та п.1 ч.І ст.611, ч.І ст.614, 617 ЦК України дійшов помилкового висновку про наявність підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов»язання у виді розірвання договору оренди.

За вищенаведених обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, як таким що не ґрунтується на законі і матеріалах справи, і вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати і відповідно до ст.309 ЦПК України ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314 ЦПК України, колегія судців

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південне» задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 06 травня 2010 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 на Олександрівни, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 СергіяОлександровича, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південне» про розірвання договору оренди земельних ділянок - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути

оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючуй

Судді