Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-732/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2010 року Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.

за участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, упущеної вигоди та моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 39818,17 гривень, упущену вигоду в розмірі 442000 гривень, посилаючись на те, що згідно рішень виконавчим комітетом Одеської міськради йому була відведена в оренду земельна ділянка і наданий дозвіл на будівництво магазину продовольчих товарів з баром на 25 місць за адресою: м.Одеса, пр.М.Жукова, 10/2-10/3, інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю м.Одеси було надано дозвіл на виконання будівельних робіт, однак із-за неправомірних дій відповідачів, а саме: не допуск до площадки на якій розпочинались будівельні роботи, заборона на проїзд техніки, руйнування огорожі та засип траншеї, а також звернення відповідачів до суду, позивач будівництво розпочати не зміг. Зазначені дії відповідачів спричинили позивачу і моральну шкоду, яку ОСОБА_3 оцінює у 50000 гривень та просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Також просить стягнути судові витрати.

ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, пояснив, що звернення до суду це особисте право людини, а не неправомірні дії, а тому просить у задоволені позову відмовити.

Представник ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9 також просить у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем не доведені вимоги на які він посилається.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно рішення Одеської міської ради виконавчого комітет за №379 від 31 жовтня 2002 року ОСОБА_3 був наданий дозвіл, як суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі на будівництво магазину продовольчих товарів з баром на 25 місць на земельній ділянці площею 0,0420 га, за адресою: м.Одеса, пр.М.Жукова, 10/2-10/3 та рішенням Одеської міської ради від 13 листопада 2002 року №718-ХХІУ був затверджений проект введення в оренду земельної ділянки площею 0.0420 га за адресою: м.Одеса, пр.М.Жукова, 10/2-10/3 для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину продовольчих товарів з баром на 25 місць.(арк.спр.91,92)

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю м.Одеси позивачу було надано дозвіл на виконання будівельних робіт за №181/03 від 24 березня 2003 року, однак, розпочати будівництво ОСОБА_3 не міг, так як мешканці будинків №№10/2, 10/3, 10/4, 10/6 по пр.М.Жукова в м.Одесі були проти розташування біля їх будинків продовольчого магазину з баром на 25 місць, в зв'язку з чим вони почали звертатися до відповідних

інстанцій: Київської райадміністрації Одеської міськради, військової прокуратури Одеського гарнізону для з'ясування видачі вищезазначених документів на ім'я позивача, після чого відповідачі звернулися до Приморського райсуду м.Одеси за захистом своїх прав та прав мешканців будинків №№10/2, 10/3, 10/4, 10/6 по пр.М.Жукова в м.Одесі з позовом.

01 серпня 2003 року Приморським райсудом м.Одеси була винесена ухвала, якою було заборонено ОСОБА_8 провадити будівельні роботи до розгляду справи по суті.

24 лютого 2004 року ухвалою апеляційного суду Одеської області вищезазначена ухвала була скасована. Однак, так як дозвіл Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м.Одеси на виконання будівельних робіт діяв до 01 січня 2004 року, ОСОБА_8 звернувся до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для вирішення питання про продовження дозволу на виконання будівельних робіт, на яке 26 квітня 2004 року за №1215 отримав відповідь від в якій зазначено, що вирішення питання про продовження дозволу може бути розглянуто після прийняття рішення Приморським райсудом м.Одеси ( арк.спр.139).

28 квітня 2005 року рішенням Приморського райсуду м.Одеси у задоволені позову ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11 до Одеської міськради, виконавчого комітету Одеської міськради про визнання угод недійсними та визнання неправомірними актів органів місцевого самоврядування відмовлено.

01 грудня 2005 року вищезазначене рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 28 липня 2006 року рішення Приморського райсуду м.Одеси від 28 квітня 2005 року та ухвала апеляційного суду Одеської області залишені без змін.

14 грудня 2005 року заступник голови Київської райадміністрації Одеської міськради надав лист на ім'я начальника юридичного управління, що скарга мешканців будинків №№10/2, 10/3, 10/4, 10/6 по пр.М.Жукова в м.Одесі обґрунтована і недоцільно розміщення магазину-кафе з літньою площадкою за адресою: пр.М.Жукова, 10/2-10/3, в зв'язку чим був направлений в інспекцію ДАБК лист з проханням не видавати дозвіл на початок будівельних робіт ОСОБА_8 Крім того, райадміністрація відкликає раніше надане узгодження СПД на розміщення торгового об'єкту за адресою: пр.М.Жукова, 10/2- 10/3. (арк.спр.145).

Доводи позивача, що дії відповідачів, які за ствердженням позивача були активною групою від мешканців будинків №№10/2, 10/3, 10/4, 10/6 по пр.М.Жукова в м.Одесі, були неправомірними у судовому засіданні не доведені, так як відповідно до ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, суд вважає, що всі дії відповідачів та мешканців будинків №№10/2, 10/3, 10/4, 10/6 по пр.М.Жукова в м.Одесі були спрямовані на захист навколишнього середовища, благоустрою їх мешкання та місць відпочинку їх дітей та людей похилого віку, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди у розмірі 442000 гривень, також задоволенню не підлягають, так як враховуючи положення ст.22 ЦК України, якою передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, однак, позивачем не доведена вина саме відповідачів у заподіяні збитків. Крім того з матеріалів справи вбачається, що після 01 січня 2004 року, тобто після закінчення строку дозволу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м.Одеси на виконання будівельних робіт, не відповідачі, а відповідні інстанції не погоджували питання про продовження дозволу на виконання будівельних робіт,

де

Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 ,.Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, крім того моральна

шкода відшкодовується особою, яка її завдала. ОСОБА_8 не було надано жодного доказу в підтвердження того, що саме відповідачами йому спричинена моральна шкода.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати стягненню також не підлягають.

Керуючись ст.ст.Ю, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.22,23, 376, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, упущеної вигоди та моральної шкоди,уточнених позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції щляхом подачі у 10-дениий строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.