АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
категорія сімейні Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Кукліної Н.О.,

суддів Черкасова В.В.,Пономаренко Ю.А.

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2010 рокупо справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 травня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшенню розміру аліментів з 1/6 частини до 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, оскільки призначені рішенням суду аліменти по 1/6 частині щомісяця недостатні для утримання дочки.

В своїх запереченнях відповідач в задоволенні позову просив відмовити, вважаючи, що позов позивачки є безпідставним та посилаючись на те, що він платить достатньо аліментів на утримання дитини. Просить врахувати, що на його утримання знаходиться дружина та старі батьки, які потребують допомоги.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, неповно зясував обставини, що мають значення для вирішення справи.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу у своєму рішенні посилався на те, що суду позивачкою не надані докази, які свідчать про необхідність збільшення розміру аліментів.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції про відмову в збільшенні розміру аліментів є правильним, обґрунтованим та таким, та відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами норма Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.

Матеріали справи містять дані про те, ОСОБА_1 28 вересня 1997 року народила дочку ОСОБА_3.

Рішенням Южноукраїнського міського суду, Миколаївської області від 22 жовтня 1999 року встановлено батьківство ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4, яка народилась 28 вересня 1997 року. В свідоцтві про народження дитини серії 1-ФП № 098650 виданого 6 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Южноукраїнська, Миколаївської області батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Дитина проживає з матірю ОСОБА_1 АДРЕСА_1, про що свідчить довідка, видана 22.04.2010 року дільницею № 54 КП «Жилкомсервіс».

Рішенням Южноукраїнського міського суду, Миколаївської області від 22 жовтня 1999 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 26 грудня 1997 року і до повноліття дитини.

У відповідності до ч 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків.

Розмір аліментів був встановлений - 1/6 частина в звязку з тим, що відповідач сплачував аліменти на утримання дочки від першого шлюбу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здовоя когось з них.

Частиною 2 ст. 182 СК України зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що позивачка не виконала вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, оскільки не надала суду доказів того, що у сторін сталися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здов'я когось з них або дитини.

Розмір стягненних на утримання дитини аліментів значно перевищує 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог. Доказів того, що сума аліментів, яку вона отримує від відповідача недостатня для утримання дитини, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 308, п.1 ч.1 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фрунзенского районного суду м. Харкова від 09 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -