Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22 ц 432/2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Черкаської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» - ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_9 до відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» про повернення банківського вкладу, нарахованих відсотків, пені, інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних від простроченої суми.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

05 березня 2009 року ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» про повернення банківського вкладу, нарахованих відсотків, пені, інфляційного збільшення заборгованості на 3 % річних від простроченої суми, вказуючи, що 25 грудня 2007 року між нею та відповідачем укладений договір банківського вкладу № 63 (вклад «Заощадження»).

На виконання умов цього договору нею передано банку грошові суми вклад 100 євро 25 грудня 2007 року, 8 900 євро 17 січня 2008 року, 8 500 євро 25 лютого 2008 року.

Відповідно до п. 3 договору днем закінчення строку вкладу є 25 грудня 2008 року.

Вважає, що відповідачем порушено умови договору, в особливості п. 5 договору, оскільки у визначений день закінчення строку вкладу їй не було виплачено банківський вклад, а вона не могла звернутися до відповідача із заявою про виплату вкладу, оскільки перебувала за кордоном (в Італії) та хворіла.

Відповідач мав повернути 25 грудня 2008 року 18 287,87 євро, що еквівалентно 178 123,85 грн..

У звязку з тим, що відповідачем не було виконано умови п. 5 договору, 23 лютого 2009 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору та виплату їй суми вкладу та нарахованих відсотків, на яку отримала відповідь за № 06-03/14-143 від 24 лютого 2009 року у якому було відмовлено в поверненні вкладу.

Такі дії відповідача вважає неправомірними, оскільки порушено ст.ст. 526, 629, 1058, 610, 549, 625 ЦК України та просила суд стягнути з відповідача на її користь суму вкладу та нарахованих відсотків 18 287,87 євро, інфляційне збільшення заборгованості 5 165,59 грн., 995,54 грн. сума 3% річних від простроченої суми відповідно до наданих нею розрахунків. 06 серпня 2009 року позивачкою надано суду заяву про зменшення та перерахунок позовних вимог відповідно до якої вона просила стягнути на її користь інфляційне збільшення 15 318,60 грн., 3 % річних від простроченої суми 3 294,06 грн., державне мито 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.. 29 вересня 2009 року ОСОБА_9 надано заяву про перерахунок позовних вимог відповідно до якої просила суд стягнути на її користь 13 181,16 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 2 225,33 грн. 3% річних від простроченої суми та судові витрати. 13 листопада 2009 року до суду адресовано заяву в якій ОСОБА_9 просила суд стягнути 13 537,41 грн. пеню за порушення договору, 13 181,16 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 2 225,33 грн. 3% річних від простроченої суми та судові витрати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_7 зазначили, що в ході розгляду справи відповідач виплатив в повному обсязі банківський вклад та нараховані відсотки, а тому просили задоволити позовні вимоги позивачки в частині стягнення пені за порушення умов договору, інфляційного збільшення, 3 % річних від простроченої суми та судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2009 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовлено.

Стягнуто з ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» на користь ОСОБА_9 судові витрати по оплаті державного мита в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн..

В апеляційній скарзі представник Черкаської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» - ОСОБА_8 просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2009 року в частині стягнення з ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» на користь ОСОБА_9 судові витрати по оплаті державного мита в сумі 1 700 грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного розгляду справи в сумі 30 грн..

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що суму вкладу і відсотки ОСОБА_9 було повернуто вже після звернення до суду з позовною заявою, в ході розгляду справи.

Згідно квитанцій № 2 від 05 березня 2009 року (а.с. 1) та № 3 від 05 березня 2009 року (а.с. 2) позивач під час звернення до суду здійснив оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та оплату судового збору в сумі 1 700 грн..

Оскільки позивачем документально підтверджено судові витрати по справі і надано квитанції про сплату цих витрат, а також беручи до уваги факт погашення відповідачем заборгованості відбулося саме під час судового розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відшкодування затрачених позивачем витрат шляхом стягнення їх з відповідача .

Колегія суддів також вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, постановив правильне по суті і справедливе рішення.

Доводи апелянта не є суттєвими, були предметом дослідження суду і не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

А тому, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Черкаської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» - ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2009 року - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_9 до відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» про повернення банківського вкладу, нарахованих відсотків, пені, інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних від простроченої суми залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в 2-х місячний строк з моменту проголошення.

Головуючий -

Судді -