РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010р справа №2-270/710

Харківський районний суд Харківської області

у складі судді САВЧЕНКО Г.М.

при секретарі ОСТРОВСЬКІЙ А.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області третіх осіб Головного управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2

ОСОБА_3

про визнання недійсним свідоцтва про право власності;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок №60 по вул.Дачна в с.Покотилівка Харківського району після смерті ОСОБА_4, померлої 08.03.1970р., видане спадкоємцю ОСОБА_2 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області 10.09.1970р. за реєстром №1348. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування від 19.11.1949р. ОСОБА_4 на праві власності належав жилий будинок №60 (колишні №№36,40) по вул.Дачна в с.Покотилівка Харківського району. ОСОБА_4 померла 08.03.1970р. Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області відповідачу ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину' від 10.09.1970р. за реєстром№ 1348. До складу спадкового майна входить жилий будинок №60 (колишні №№36,40) по вул.Дачна с.Покотилівка Харківського району. ОСОБА_2 не могла бути одноосібним власником спадкового майна, оскільки на момент відкриття спадщини були живі діти спадкодавця, в тому числі і його батько ОСОБА_5, 01.08.1908р. народження, який прийняв спадщину оскільки постійно доглядав за домоволодінням, висаджував сад, збудував сарай, фундамент під новий жилий будинок та огорожу навколо домоволодіння, завіз на територію домоволодіння дубові матеріали, червону цеглу, щебінь, пісок для будівництва жилого будинку. Також на момент відкриття спадщини на 08.03.1970р. його батько ОСОБА_5, 01.08.1908р. народження був у віці старше 60 років, а тому мав право на обов'язкову частку в спадщині.

В судове засідання зявився позивач ОСОБА_1. який підтримав позовні вимоги,

Відповідач та треті особи в судове засідання не зявились, надати свої письмові заперечення проти позову, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі договору дарування від 19.11.1949р.. посвідченого державним нотаріусом першої міської нотаріальної контори м.Харкова, зареєстрованого в реєстрі за №28804, ОСОБА_4 на праві власності належав жилий будинок №60 (колишні №№36,40) по вул.Дачна в Покотилівка Харківського району. ОСОБА_4 померла 08.03.1970р. Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області відповідачу ОСОБА_2, яка є дочкою спадкодавця та спадкоємцем першої черги, видано свідоцтво про право на спадщину від 10.09.1970р. за реєстром №1348. До складу спадкового майна входить жилий будинок №60 (колишні .№.№36,40) по вул.Дачна в с.Покотилівка Харківського району.

Відповідно до ч.І ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільні відносини на.момент відкриття спадщини на 08.03.1970р. виникли до 01.01.2004р., тобто в період чинності Цивільного кодексу УРСР 1963р., який застосовувався до цивільних правовідносин, що виникли з 1 січня 1964року.

Згідно ст.525 ЦК Української PCP 1963р. часом відкриття спадщини визначається день смерті

спадкодавця. Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_4 померла 08.03.1970р. часом відкриття спадщини є 08.03.1970р.

Відповідно до ст.529 ЦК Української PCP 1963р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є

спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом

померлому родителю.

Враховуючи, що на час відкриття спадщини на 08.03.1970р.був в живих батько позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_6, який був би спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 не може бути визнаний

спадкоємцем після смерті його баби ОСОБА_4

Згідно ст.549 ЦК Української PCP 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З доказів, наданих позивачем, витребуваних судом від нотаріальної контори, встановлено, що батько позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_6 в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини з 08.03.1970р. фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном та не подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, про що вказано в письмових запереченнях на позов, наданих Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори зверталась ОСОБА_2. Копії заяв додано до матеріалів справи (а.с.89,90).

Відповідно до ст.535 ЦК Української PCP 1963р. неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обовязкова доля).

В матеріалах справи (а.с.170) знаходиться копія заповіту ОСОБА_4 від 28.01.1970р., посвідченого державним нотаріусом другої Харківської державної нотаріальної штори за реєстром №2-223 за яким ОСОБА_4 на випадок її смерті заповідала все своє майно порівну дітям ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8.

Батько позивача ОСОБА_8 ОСОБА_1 ОСОБА_6, заповітне розпорядження на якого спадкодавцем не зроблено, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини з 08.03.1970р. фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном та не подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а тому вимоги позивача про порушення права його батька на обовязкову долю при спадкоємстві після смерті матері ОСОБА_4, є безпідставними.

Свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок №60 по вул.Дачна в с.Покотилівка Харківського району після смерті ОСОБА_4, померлої 08.03.1970р., видане спадкоємцю ОСОБА_2 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області 10.09.1970р. за реєстром №1348, відповідає вимогам ст.560 ЦК Української PCP 1963р., якою передбачено, що спадкоємці, закликані до спадщини, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок №60 по

вул.Дачна в с.Покотилівка Харківського району після смерті ОСОБА_4, померлої 08.03.1970р., видане спадкоємцю ОСОБА_2 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області 10.09.1970р. за реєстром №1348 у звязку з тим, що на той період часу нотаріус Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_9 заміщувала нотаріуса Першої Харківського району державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, про що вказано в письмових запереченнях на позов, наданих Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області (а.с.і 17).

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем, на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, до суду не надані ніякі докази, а саме: що його батько ОСОБА_5 в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини з 08.03.1970р. фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а також не надав доказів на підтвердження порушення його цивільного права.

Оскільки позивачем не виконано вимоги ст.60 ЦПК України, не надано до суду ніяких доказів на підтвердження позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, суд вважає необхідним відмовити за ненаданням доказів у визнанні недійсним свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок №60 по вул.Дачна в с.Покотилівка Харківського району після смерті ОСОБА_10, померлої 08.03.1970р., виданого спадкоємцю ОСОБА_2 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області 10.09.1970р. за реєстром №1348.

Положенням ч.5 ст.119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ч.І ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно ч.І, ч.2 ст.81 ЦПК України до витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відносяться витрати, повязані з інформуванням учасників цивільного процесу про хід і результати розгляду справи, а також витрати, повязані з виготовленням та видачею копій судових рішень. Розмір та порядок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду

справи залежно від категорії справ встановлюється Кабінетом міністрів України. Таким чином розмір оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи становить 120грн.

В позовній заяві про спір про право на нерухоме майно позивач ОСОБА_1 не вказав ціну позову та просив звільнити його від судових витрат у звязку з скрутним матеріальним становищем. Ухвалою Харківського районного суду від 04.02.08р. позовну заяву залишено без руху тому числі і у звязку з несплатою судових витрат. Ухвалою Харківського районного суду від 19.03.08р. позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу в тому числі і у звязку з несплатою судових витрат. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 06.05.08р. скасовано ухвалу Харківського районного суду від 19.03.08р. за якою позовну заяву визнано неподаною. На виконання ухвали судової колегії cудової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ухвалою Харківського районного суду від 02.06.08р. відкрито провадження у справі без оплати позивачем судових витрат,

Тобто в результаті скасування судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ухвали Харківського районного суду від 19.03.08р. позивач ОСОБА_1, не будучи звільненим від сплати судових витрат, не виконав положення ч,5 ст.119 ЦПК України і не додав до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.І ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна. На момент продажу ОСОБА_2 жилого будинку за договором купівлі-продажу від 26.09.2004р. вартість будинку становила 2224грн., таким чином розмір державного мита складає 51грн.

На підставі ч.І ст.79, п.9 ч.І ст.80, ч.І, ч.2 ст.81, ч.5 ст.119 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті державного мита у сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120грн.

Керуючись ст.ст.60, 79, 80, 81, 119, 208,209,212,213,215,218 ЦПК України,

ст.15 ЦК України,

ст.ст.525, 529, 535, 549, 560 ЦК Української PCP 1963р.;

ВИРІШИВ:

Відмовити у визнанні недійсним свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок №60 по вул.Дачна в с.Покотилівка Харківського району після смерті ОСОБА_4, померлої 08.03.1970р., виданого спадкоємцю ОСОБА_2 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області 10.09.1970р. за реєстром №1348.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті державного мита у сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ' ОСОБА_11