Справа № 2-1119/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2010 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчака М.М.,

при секретарі Михальчук Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Дем»янівни, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2009 року акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" звернувся в суд до ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 484 976 грн. 05 коп.

Ухвалою суду в якості належного позивача залучено публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк".

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив. Пояснив, що 18.08.2006 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0,відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 53 000 євро США,що в еквіваленті курсу НБУ складає 344 706 грн. 44 коп. зі сплатою 11,3 % річних строком до 16.08.2013 року. Однак в порушення взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 кошти за користування кредитом не сплачував,в результаті чого станом на 15.06.2010 року виникла заборгованість в сумі 447 990 грн. 22 коп. 18.08.2006 року між Банком та ОСОБА_4,ОСОБА_2 були укладені договори поруки №34420, №34441, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов"язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язання ОСОБА_3 та відповідати як солідарні боржники. Згідно п.1.3 Договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і позичальник,в тому числі,за повернення основної суми,процентів,відшкодування можливих збитків,за сплату пені і інших штрафних санкцій. Згідно п.1.3.2 Договору, сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч.І п.9.2 договору. Згідно п.11.1 Договору, ст.ст.526, 611 ЦК України, сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4 , 9.2,9.14 Договору та настання обставин, що передбачені цими пунктами, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит обов'язковим до повернення, з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. 14.05.2009 року відповідачам було направлено лист з вимогою щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, однак вимога банку не виконана, заборгованість не погашена. Згідно п. 7.1. Договору, за порушення термінів повернення кредиту та (або) процентів за кредит та (або) комісії позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки пеню з розрахунку в розмірі подвійної ставки НБУ від суми зазначеної заборгованості. Згідно п.7.6. Договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань у розмірі 500 грн. 00 коп. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість по кредиту в сумі 447 990 грн. 22 коп., в тому числі 39 419 грн. 00 коп. -сума простроченої заборгованості, 5986 грн. 72 коп. - сума заборгованості за нарахованими відсотками, 7283 грн. 53 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. -неустойка.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні, не заперечуючи факту укладання та підписання договору поруки від 18.08.2006 року, суму боргу,яку просить стягнути Банк не визнала в зв»язку з підвищенням відсоткової ставки.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 судове засідання не з"явились, про час та день розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 18.08.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк",правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 53 000 євро зі сплатою 11,3 % річних строком до 16.08.2013 року.

Згідно п.1.2.2,1.3.4 Договору, позичальник в будь-якому випадку зобов»язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни,встановлені графіком погашення кредиту. Строк сплати процентів з 01 по 10 число кожного місяця,наступного за тим, за який Банком були нараховані проценти.

Як вбачається із п.1.3.2 Договору, сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч.1 п.9.2 договору.

Для забезпечення виконання зобов"язань між Банком та ОСОБА_4, ОСОБА_2 були укладені договори поруки №34420, №34441, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов"язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язання ОСОБА_3 та відповідати як солідарні боржники. Згідно п.1.3 Договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і позичальник,в тому числі,за повернення основної суми,процентів,відшкодування можливих збитків,за сплату пені і інших штрафних санкцій.

Відповідно до ч.І ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку.

Як вбачається з ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно п.2.2 Договорів поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя,які є обов»язковими до виконання на 3 день з моменту невиконання своїх зобов»язань позичальником по кредитному договору.

Як вбачається із заяв Банку від 14.05.2009 року,адресованих відповідачам, Банк ставив останніх до відома про наявність простроченої заборгованості за договором № 0 і просив погасити її, однак на вимогу Банку відповідачі не відреагували, борг не погасили.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання відповідачі не виконали, на час розгляду справи в добровільному порядку наявний борг за кредитним договором не погасили, відсутність своєї вини у невиконанні зобов'язання не довели.

Пункт 9.2 Договору передбачав,що відповідно до вимог ст.651 ЦК України сторони погодили,що протягом дії цього договору банк відповідно до умов п. 1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення.

Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 18.08.2006 року був підписаний позичальником ОСОБА_3, недійсним не визнавався, є чинним.

Згідно п. 7.1. Договору, за порушення термінів повернення кредиту та (або) процентів за кредит та (або) комісії позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки пеню з розрахунку в розмірі подвійної ставки НБУ від суми зазначеної заборгованості. Згідно п. 7.6. Договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань у розмірі 500 грн. 00 коп.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума боргу за договором №0 станом на 15.06.2010 року складає 45405,72 євро,що в еквіваленті курсу НБУ станом на 15.06.2010 року становить 440 206 грн. 69 коп., 500 грн. 00 коп. - неустойка, 7283 грн. 53 коп. - штраф.

Як передбачає ч.І ст.54 9 ЦК України, неустойкою ( штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.З ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин,які мають істотне значення.

Таким чином, з врахуванням нарахованої суми неустойки,яка є значною, суд вважає за можливе в цій частині Банку про стягнення коштів відмовити.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., які підлягають до стягнення з відповідачів.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.526,530,549-552,553-554,610-612, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Дем»янівни, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4 Дем»янівни, ОСОБА_2,солідарно, на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість по договором про надання споживчого кредиту в сумі 45 405,72 євро (сорок п»ять тисяч чотириста п»ять євро 72 центи), що за курсом НБУ станом на 15.06.2010 року становить 440 206 грн. 69 коп. (чотириста сорок тисяч двісті шість грн. 69 коп.).

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4 Дем»янівни, ОСОБА_2,солідарно, на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а всього 1820 грн. 00 коп. (одна тисяча вісімсот двадцять грн. 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак