Справа № 2-104/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2010 року

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Андрєєва М.П.,

при секретарі Плясуля О.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_5 посилається на те, що її чоловік - ОСОБА_6 був власником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24/20, проте, 16.01.2008 року він помер. Позивач та її чоловік проживали у квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, 29/201. ОСОБА_6 дуже хворів, тому в липні 2007 року переніс тяжку операцію на легенях, після чого йому була встановлена перша група інвалідності і з того часу самостійно пересуватися він не мав змоги та потребував постійного стороннього догляду. За спільне життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5, вона постійно за ним доглядала, готувала йому їжу, прала білизну та одяг, ставила крапельниці та робила уколи. У зв'язку з цим, позивач була вимушена постійно відпрошуватись з роботи, а потім взяти відпустку без утримання за свій рахунок, що поставило її у скрутне фінансове становище. На його лікування позивачу були вкрай потрібні гроші для сплати вартості операцій, придбання ліків та витрат на утримання до та після операцій. Грошей у позивача постійно не вистачало, тому

ОСОБА_5 була вимушена брати гроші у займ у знайомих та друзів. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну йому квартиру, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24/20. Відповідач по справі - ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_6 від першого шлюбу, тому він вважається спадкоємцем першої черги, як і позивач. Відповідач по справі ніколи не надавав допомоги своєму батьку. Під час хвороби батька він ухилявся від надання йому допомоги і не давав грошей на придбання ліків, хоча мав постійний доход, займаючись ремонтом та обслуговуванням електровимірювальної техніки. 03.06.2008 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що відповідача повинно було усунено від прийняття спадщини після смерті його батька, оскільки за життя ОСОБА_6, який через похилий вік і тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, він ухилявся від надання йому допомоги. Позивач сама лікувала свого чоловіка, постійно доглядала за ним та турбувалася, сплачувала за все це свої гроші. Ховати свого чоловіка теж довелося позивачу, так я к відповідач ні при житті свого батька, ні після смерті не мав бажання допомогти та постійно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю.

Позивач ОСОБА_5 просить суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті свого батька - ОСОБА_6, який помер 16 січня 2008 року; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі та пояснив, що відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Факт знаходження чоловіка позивача - ОСОБА_6 в безпорадному стані з липня 2007 року підтверджується медичними документами та показаннями свідків та сторін. Так, відповідно до виписки з акту огляду МСЕК №049715, ОСОБА_6 потребує постійної сторонньої допомоги. Також, у медичних документах, вказано, що померлий був онкологічно хворим та інвалідом першої групи. Саме позивач організовував та витрачав гроші на лікування та поховання ОСОБА_6. Відповідач з цього приводу не надав жодного доказу. Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_6 з жовтня 2007 року в загалі не виходив з квартири та скаржився на свого сина - відповідача по справі, що він йому не допомагає. Свідок ОСОБА_8 JI.B. пояснила, що позивачка - ОСОБА_5 займала у неї гроші на лікування ОСОБА_6 та на оплату послуг жінки, яка наглядала за померлим. Також свідок ОСОБА_8 JI.B. підтвердила, що їй неодноразово скаржився ОСОБА_6 про те, що його син - ОСОБА_3 не приходить до нього та недопомагає йому. Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_6 після операції, що була зроблена йому у липні 2007 року, більше не працював. Свідок ОСОБА_10 також підтвердив, що ОСОБА_6 з липня 2007 року хворів, а робив за нього відповідач. Представник позивача вважає, що до пояснень відповідача про те, що він працював за батька і саме тим допомагав йому, треба відноситися критична з наступних підстав. Дійсно, відповідно до грошових чеків від 14.08.2007 року на суму 2900 грн., від 10.09.2007 року на суму 2400 грн., від 12.12.2001 року на суму 2800 грн., від 15.10.2007 року на суму 2500 грн., від 29.10.2007 року на суму 2700 грн. та від 04.02.2008 року на суму 2536 грн., всі ці гроші були зараховані на рахунок померлого, але могли бути отримані не тільки особисто ОСОБА_6 але і його довіреною особою. Відповідно до вищевикладеного, ОСОБА_6 не міг отримати ці гроші, так як був хворий та не виходив з квартири, а доручення на отримання грошей саме у цьому банку було на відповідача - ОСОБА_3, який, працюючи за підприємницькими документами батька, особисто отримував за дорученням грошові кошті. В судовому засіданні від 03.06.2009 року відповідач підтвердив,що підпис на грошовому чеку від 04.02.2008 року на суму 2536 грн. саме його. При цьому померлому, відповідач, не давав жодної гривні. Відповідач, розказуючи байки про те, що своєю працею допомагав батьку лікуватися, не підтвердив цього факту, жодним доказом. Жодний свідок, який був викликаний та допитаний у судовому засіданні, не бачив та не підтвердив, що відповідач передавав гроші померлому. До того ж в своїх поясненнях, які давав відповідач в судовому засіданні від 17.03.2009 року він говорив, що з лютого 2007 року по жовтень 2007 року працював в КБ «Укркомунбанк», а потім став на біржу і працював за батька та передавав йому гроші у сумі 500 - 600 грн. на місяць. Але, пізніше, відповідач пояснив, що допомагав батьку тим, що виконував за нього роботи, за які на рахунок батька перераховувалися гроші, які батько сам отримував. Представник позивача вважає, що розбіжність в показах відповідача свідчить про те, що відповідач плутається в своїх показах та бреше суду. Покази позивача навпаки, повністю підтверджуються письмовими доказами та показами свідків.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі та пояснив, що відповідач є недобросовісним спадкоємцем, тому на підставі рішення суду він може бути усунений від прийняття спадщини, він не доглядав за

спадкодавцем, який почав хворіти з 1 травня 2007 року, ОСОБА_6 зробили операцію на легенях, тому що у нього був рак легені, він не мав змоги власноруч пересуватися, він потребував постійного медичного догляду. З липня 2007 року, після операції, ОСОБА_6 вже не ходив. Представник позивача не заперечує, що відповідач працював замість ОСОБА_6, за це отримував гроші безпосередньо відповідач, ОСОБА_6 не міг зняти отримані гроші, так як був прикутий до ліжка.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив суд їх залишити без задоволення та пояснив, що роботи періодично виконував він, а батько по договорам з банками, гроші за виконані роботи отримував батько. Відповідач приймав участь у затратах щодо лікування свого батька - ОСОБА_6, від підміняв його на роботі, допомагав йому грошима. Батько був приватним підприємцем. У липні ОСОБА_6 зробили операцію, йому видалили легеню. ОСОБА_3 допомагав матеріально та фактично своєму батькові. Квартира, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24/20, - це місце підприємницької діяльності батька. Відповідач ОСОБА_3 давав гроші в цій квартирі своєму батькові у присутності друзів. В КБ «УкрСиббанк» велися роботи по обслуговуванню техніки, договори укладав батько з 2000 року по 2007 рік. В кінці 2007 року батько вже не працював, відповідач за нього виконував роботи, він йому допомагав. Грошей він не отримував з рахунків батька, гроші отримував безпосередньо батько або його дружина - позивач по справі. Один єдиний чек був підписаний відповідачем в 2008 році, він допомагав своєму батькові багато років. В КБ «Укркомунбанк» відповідач працював, він виконував ті завдання, які йому доручав батько з липня 2007 року, він почав працювати замість батька. Гроші з чекової книжки він не отримував, хто їх отримав він не знає. Він виконував роботу, яку йому надавав банк, офіціально відповідач не був оформлений, спочатку він працював разом з батьком, а потім, коли він захворів, почав сам працювати. Акти виконаних робіт підписував ОСОБА_6, а роботу виконував ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_5 працювала в КБ «УкрСиббанк», їй видавались гроші по чековій книжці ОСОБА_6

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, просив суд їх залишити без задоволення та пояснив, що відповідач періодично давав гроші на лікування батька, він надавав допомогу своєму батькові. ОСОБА_6 дійсно у липні 2007 року переніс операцію. Після операції батько відповідача знаходився в місті Луганськ на післяопераційному лікування протягом приблизно двох тижнів. У серпні 2007 року батько відповідача після лікування продовжував займатися підприємницькою діяльністю по обслуговуванню банківської техніки, надаючи банківським установам зазначеного виду послуги та отримував оплату наданих послуг згідно з актами виконаних робіт. Крім того, за період з листопада 2007 року по грудень 2007 року, коли ОСОБА_6 був прикутий до ліжка, відповідач ОСОБА_3, на виконання укладених його батьком угод з банківськими установами, замість нього здійснював ремонт і технічне обслуговування банківської техніки, а акти про виконання робіт приносив на підпис батькові, за яким потім здійснювалася оплата робіт. Відповідно до норм Сімейного кодексу України, кожен з подружжя повинен проявляти турботу та необхідний догляд готувати їжу, прати білизну та одяг, а в необхідних випадках здійснювати медичний огляд) тому з подружжя, який потребує цієї допомоги. Таким чином, ствердження позивача стосовно того, що ОСОБА_11 з липня 2007 року по грудень 2007 року був прикутий до ліжка і не мав змоги самостійно пересуватися, спростовуються документами, що маються в справі. Зазначені документи підтверджують той факт, що у період листопад-грудень 2007 року роботи по технічному обслуговуванню банківської електронної техніки виконувалися і банк здійснював розрахунки з ФОП ОСОБА_6 шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок. Відповідач один раз використав чекову книжку батька та й тільки тому, що про це поросила саме позивач. Рух по рахункам ОСОБА_6 був, гроші як надходили, так й знімалися.

В судове засідання третя особа - державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду (а.с. 194).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що вони друзі з відповідачем, він його давно знає. Коли захворів батько відповідача, усю роботу взяв на себе ОСОБА_3, батько та син спілкувалися між собою, ОСОБА_3 давав гроші батькові, при свідку два рази передавав. Свідок бачив, як відповідач передавав батькові документи в теці, де були гроші, це було в їхній майстерні, ОСОБА_9 туди часто заходив. Конкретно яку суму передавав відповідач своєму батькові свідок сказати не може. Свідок сам передавав гроші ОСОБА_6 від його сина - ОСОБА_3 відповідач домовлявся за поховальну машину, пам'ятник, їх просили, щоб вони несли гроб. ОСОБА_9 бачив, що ОСОБА_3 давав гроші на похорони. У його присутності відповідач гроші своєму батькові не передавав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що відповідач його друг. Відповідач разом з батьком займався ремонтом побутової техніки. Свідок працює в КБ «Укркомунбанк». Коли батько відповідача захворів, то ОСОБА_3 приходив по заявці та робив роботу замість батька, гроші йшли на рахунок батька. На початку осені ОСОБА_3 передав батьку гроші на документи, передав десь 500-600 гривень у майстерні. Відповідач приймав участь в похоронах, вони забирали батька з моргу. Після операції батько вже не виконував роботи, він періодично заходив та підписував документи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знала ОСОБА_6, він був онкохворим, вони наглядала за ним за проханням позивача ОСОБА_5 у 2007 році, йому зробили операцію, свідок доглядала його з вересня 2007 року, вона добами знаходилася біля ліжка ОСОБА_6, ОСОБА_6 повністю був прикутий до ліжка з жовтня 2007 року. До цього часу він на роботу не ходив. Його дружина, позивач по справі ОСОБА_5 сплачувала свідку витрати по догляду за своїм чоловіком ОСОБА_6 Коли свідок доглядала чоловіка позивача, відповідач не приходив до батька, свідок його не бачила. У свідка з позивачем були договірні відносини: о 08-30 годині ранку свідок приходила доглядати чоловіка позивача, а в 21-00 годині йшла додому, бувало так, що й в 15-00 годині уходила. Свідок не знає, коли у померлого чоловіка позивача було день народження. З жовтня 2007 року ОСОБА_6 не міг ходити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона знає позивача ОСОБА_5 та товаришує з нею, її чоловіка дуже гарно знає. ОСОБА_13 знає з 1999 року. Він хворів на рак, помер в січні 2008 року, хворів з літа 2007 року. Після операції ОСОБА_6 практично не рухався, він потребував сторонню допомогу, ОСОБА_5 найняла йому сиділку, позивач займала гроші у свідка на сиділку. Сина ОСОБА_6 вона знає, коли свідок приходила провідати ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_3 вона жодного разу не бачила, ОСОБА_6 ображався, що син не приходить його провідувати. Свідок приходила практичного кожного дня до ОСОБА_6, коли він був прикутий до ліжка, це було з вересня 2007 року. Позивач у свідка займала гроші на сиділку у розмірі 2000 гривень, потім 1500 гривень, потім 3000 гривень. Перший раз позивач зайняла гроші у свідка після операції в розмірі 2000 гривень, другий раз десь в жовтні 2007 року в розмірі 1500 гривень, а третій раз на поховання чоловіка в розмірі 3000 гривень. Гроші позивач свідку віддала у повному обсязі. Свідок бачила ту жінку, яка постійно доглядала чоловіка позивача - ОСОБА_6

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України, у зв'язку із смертю ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24/20 (а.с. 6-7).

З копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 звернувся 3 червня 2008 року відповідач ОСОБА_3 (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Матеріалами справи, які були дослідженні в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 полягали в зареєстрованому шлюбу з 2 липня 1994 року. Чоловік позивача - ОСОБА_6 був власником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24/20, проте, 16.01.2008 року він помер. Позивач та її чоловік проживали у квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, 29/201, але ОСОБА_6 в цій квартирі зареєстрований не був. Відповідач по справі - ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_6 (а.с. 6-9, 24-25).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно до наданої суду медичної документації, ОСОБА_6 з 12 листопада 2007 року була встановлена перша група інвалідності по загальному захворюванню і він потребував постійного стороннього догляду (а.с. 10-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Допитані у судовому засіданні ОСОБА_7, ОСОБА_14 підтвердили, що після перенесеної операції по видаленню легені, ОСОБА_6 з квартири майже не виходив, погано пересувався, а потім взагалі був прикутий до ліжка, потребував постійного стороннього догляду, який здійснювала позивач ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7

Судом встановлено, що за спільне життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5, позивач постійно за ОСОБА_6 доглядала, готувала йому їжу, прала білизну та одяг, ставила крапельниці та робила уколи. У зв'язку з цим, позивач була вимушена постійно відпрошуватись з роботи, а потім взяти відпустку без утримання за свій рахунок. Крім того, позивач ОСОБА_5 понесла витрати по похованню свого чоловіка. Усі втрати поставили позивача у скрутне фінансове становище (а.с. 17- 18, 20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 172 СК України, дитина, повнолітня дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що він реально допомагав матеріально своєму батькові, приймав участь у його піклуванні у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки відповідач ОСОБА_3 своїми показами пояснив, що після хвороби свого батька він сам продовжував надавати послуги різним банкам щодо виконання ремонтно-відновлювальних робіт електронної техніки (а.с. 39-41, 48-49, 66-68, 133-135, 144-166, 176-181, 183-185). Так як ОСОБА_3 працював неофіційно, отже не мав права підпису документів, його батько - ОСОБА_6 формально їх підписував, про що свідчать меморіальні ордери (а.с. 71-123), проте гроші, отримані від наданих послуг, ОСОБА_6 не отримував, оскільки в силу стану свого здоров'я не міг скористатися своєю чековою книжкою. Відповідач ОСОБА_3 не надав суду письмових доказів того, що саме його батько ОСОБА_6 отримував гроші від наданих послуг за період серпень-грудень 2007 року.

Згідно до довідки № 30 Сєвєродонецької обласної станції переливання крові від 11.05.2010 року, 2 жовтня 2007 року ОСОБА_3 здавав кров на Сєвєродонецькій обласній станції переливання крові для хворого ОСОБА_6, який знаходився в онкологічному відділенні міста Сєвєродонецька. Довідка про кроводачі від 02.10.2007 року № 2166 (а.с. 195).

Суд вважає, що вказане свідчить про те, що відповідач ОСОБА_3 знав та розумів, що його батько потребує догляду, піклування і сторонньої допомоги, однак самоусунувся від надання допомоги та піклування про батька, але повинен це був робити, відповідно до чинного законодавства України.

Суд вважає, що надання відповідачем одноразово грошових коштів, одноразового здавання крові батькові не є належною турботою про нього, який через стан здоров'я потребував постійного догляду, турботи та піклування. Крім того, відповідач не прийняв ніяких мір для того, щоб здійснювати самостійно належний догляд за батьком. Вказана поведінка відповідача свідчить про те, що він ухилявся від виконання свого обов'язку по догляду за батьком.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено та доведено, що відповідач, розуміючи, що його батько через стан свого здоров'я не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, ухилявся від виконання свого обов'язку сина по догляду за батьком, свідомо не здійснював таку турботу, що підтверджується його поведінкою та тривалим невідвідуванням батька, перекладенням свого обов'язку по догляду за батьком на позивача та небажанням змінювати ці обставини, тому не має законного права на спадкування майна батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1224 ЦК України, ст.ст. 55, 172 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті свого батька - ОСОБА_6, який помер 16 січня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 78 гривень та витрати, пов'язані з інформаційно-технічним розглядом цивільної справи у розмірі 30 гривень, а всього - 108 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.П.АНДРЄЄВ