Справа №2-759/10 21.04.2010 21.04.2010 21.04.2010
Провадження №22ц-1384/10
Справа №22ц- 1384/10 Головуючий суду 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 53 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

21 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів - Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

приватного підприємства «ЖЕД -6»

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2010 року у справі за

позовом

ОСОБА_4 до приватного підприємства «ЖЕД-6» про оплату праці,

встановила:

19 жовтня 2009 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до приватного підприємства «ЖЕД 6» (далі ПП «ЖЕД- 6) з вищезазначеним позовом.

Позивачка зазначала, що з 14 квітня по 1 листопада 2008 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи бухгалтером. З 1 листопада 2008 року переведена до приватного підприємства «ЖЕК- 6».

Уточнюючи позовні вимоги та посилаючись на те, що за період роботи у відповідача їй невірно нараховувалася та сплачувалася заробітна плата, внаслідок чого вона недоотримала 595 грн., позивачка просила стягнути вказану суму з відповідача та поновити строк звернення до суду, пропущений нею з поважних причин.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на вірне нарахування та сплату заробітної плати.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2010 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки 595 грн., а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПП «ЖЕД 6», посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи бухгалтером в період з 14 квітня по 1 листопада 2008 року.

На підприємстві встановлена тарифна система оплати праці.

Тарифна система оплати праці передбачає, що формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що не перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів) (ч.3 ст. 96 КЗпП ).

Згідно ч.2 ст. 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, оплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Однак, як встановлено результатами перевірки, здійсненої 12 червня 2009 року уповноваженим органом управлінням праці Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради, відповідач порушував вищезазначені вимоги закону (а.с. 28-33). Зокрема, як умови колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом на 2008- 2009 роки (п. 3.2.2), так і галузевої угоди між Міністерством з питань ЖКХ та Центральним комітетом профспілки працівників ЖКГ на 2007 -2009 роки ( п.3.1.3- 3.1.6 з додатком № 4) щодо оплати та нормування праці.

В звязку з вказаними порушеннями позивачці протягом зазначеного періоду невірно визначено розмір посадового окладу, без врахування мінімальних гарантій в оплаті праці, що передбачені вищезазначеними угодами. А тому їй не донараховано та не виплачено 595 грн. заробітної плати за вказаний період (а.с.36).

За такого суд, повно, всебічно дослідивши обставини справи, дав належну оцінку доказам у справі, в тому числі й перевіривши розрахунок нарахувань та виплат по заробітній платі позивачки, та обґрунтовано стягнув на її користь не донараховану та не виплачену заробітну плату, поновивши їй строк звернення до суду.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він не мав можливості дотримуватися вищезазначених угод при нормуванні оплати праці, оскільки визначені галузевою угодою в системі ЖКХ коефіцієнти співвідношень розмірів місячних посадових окладів до встановленої мінімальної тарифної ставки, не відповідають тарифам на послуги населенню з утримання будинків та при будинкових територій, нічим не підтверджуються.

А крім того, відповідно до ч.4 ст. 97 КЗпП, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Інші доводи відповідача в апеляційній скарзі не мають правового значення для вирішення цього спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення районного суду, ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «ЖЕД-6» відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва 19 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий Судді: