Справа №2-34/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Гудим Л.Я.

при секретарях Монастирській Н.В., Шетерляк М.Є., Дробчак Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Бориславського міського відділу Львівської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру», Бориславської міської ради, управління Держкомзему у м. Борислав про визнання незаконним рішення Бориславської міської ради, визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов»язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять визнати незаконним рішення Бориславської міської ради №400 від 13.07.2004 року в частині передачі земельної ділянки площею 344 кв.м., що знаходиться по вул. Крушельницької, 21 у м. Борислав у приватну власність ОСОБА_3, визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на згадану земельну ділянку, який виданий ОСОБА_3 та зобов»язати відповідача ОСОБА_3 не чинити їм перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 344 кв.м., що знаходиться по вул. Крушельницької, 21 у м. Борислав посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 15.03.1990 року за №88 їм було надано у безстрокове користування земельну ділянку під будівництво індивідуального будинку площею 450 кв.м по вул. Крушельницької, 25 в м. Борислав. З того ж часу вони почали користуватися і земельною ділянкою площею 344 кв.м. яку позивачам було виділено рішенням Бориславської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради за №341 від 20.07.2000 року їм, як подружжю, було надано у тимчасове користування спірну земельну ділянку для ведення городництва розміром 344 кв.м. Даним рішенням фактично продовжувався термін користування цією земельною ділянкою.

Рішенням Бориславської міської ради від 20.07.2000 р. за №341 позивачам було передано у приватну власність земельну ділянку площею

450 кв.м., яка розташована по вул. Крушельницької, 25 в м. Борислав для обслуговування житлового будинку.

Виділені їм земельні ділянки, як та, що передана для обслуговування житлового будинку, так і та, що надана в користування* весь час* починаючи з 1990 року, знаходилися у їхньому користуванні.

Будь-яких порушень земельного законодавства з їхнього боку не було, також по даних земельних ділянках відсутні будь-які рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради щодо вилучення в них спірної земельної ділянки.

Восени 2005 року вони-позивачі довідалися про те, що земельну ділянку, яка знаходиться у їх користуванні розміром 344 кв.м. рішенням виконкому Бориславської міської ради від 13.07.2004 року за №400 було передано у власність відповідачу ОСОБА_3, про що останній їх попередив і заборонив користуватися спірною ділянкою. ОСОБА_3 було передано безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 928 кв.м. по вул. Крушельницької, 21, а також йому на підставі вищевказаного рішення видано державний акт на право приватної власності на землю, у який було включено і спірну земельну ділянку площею 344 кв.м., яка перебувала у їхньому користуванні.

Згадане рішення вони вважають незаконним, так як внаслідок цього було порушено їхні земельні права, фактично в них було вилучено без будь-якої їхньої згоди земельну ділянку площею 344 кв.м., якою вони користувалися на законних підставах.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представник - ОСОБА_5 позов підтримали, давши пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_6 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що його довірителю рішенням виконкому Бориславської міської ради від 13.07.2004 року за №400 було передано безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 928 кв.м по вул. Крушельницької, 21, а також йому на підставі вищевказаного рішення видано державний акт на право приватної власності на землю, у який було включено і спірну земельну ділянку площею 344 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду даної справи у судове засідання не з»явився з невідомих для суду причин, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача - Бориславської міської ради у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради №341 від 20.07.2000 року ОСОБА_1 було залишено у тимчасовому користуванні із земель міськземфонду терміном на 3 роки земельну ділянку площею 344 кв.м., розташовану по вул. Крушельницької, 25 в м. Борислав. Після закінчення цього терміну позивачі не зверталися в Бориславську міську раду з питанням укладення договору оренди згаданої земельної ділянки і відповідно в них не виникло право

подальшого користування спірною земельною ділянкою, і відповідно орган місцевого самоврядування міг розпорядитися цією земельною ділянкою, яка належить до земель міськземфонду на власний розсуд, що і було зроблено шляхом передачі цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_7, при цьому жодні земельні права позивачів порушені не були, позивачі просто не скористувалися своїм правом на одержання спірної земельної ділянки в користування чи у власність.

Оспорюване позивачами рішення Бориславської міської ради від 13 липня 2004 року №400 у частині передачі безоплатно у власність земельної ділянки розміром 344 кв.м. по вул. Крушельницької, 21 для будівництва та обслуговування будинку ОСОБА_3 прийняте міською радою у межах її компетенції, наданої Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Представники відповідачів - Бориславського міського відділу Львівської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Борислав у судовому засіданні позов не визнали, давши суду пояснення аналогічні змісту поясненням представника Бориславської міської ради.

Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 15.03.1990 року за №88 позивачу ОСОБА_1 1-Ю. було надано у безстрокове користування земельну ділянку під будівництво індивідуального будинку площею 450 кв.м по вул. Крушельницької, 25 в м. Борислав. Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради за №341 від 20.07.2000 року позивачу ОСОБА_1 було надано у тимчасове користування терміном на 3 роки спірну земельну ділянку для ведення городництва розміром 344 кв.м., тим же рішенням йому і передано у приватну власність земельну ділянку площею 450 кв.м., яка розташована по вул. Крушельницької, 25 в м. Борислав для обслуговування житлового будинку.

Позивачі свої позовні вимоги обгрунтовують тим, що рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 20.07.2000 року №341 спірна земельна ділянка залишена ОСОБА_1 у тимчасове користування терміном на 3 роки для ведення городництва і Бориславською міською радою у порядку визначеному ст. 149 ЗК України не здійснювалось її вилучення, однак, норма ст. 149 ЗК України регулює правовідносини, пов»язані лише з вилученням земельних ділянок наданих у постійне користування, позивачі ж в порядку визначеному ст. 22 ЗК України 1992 року, ст. 125 ЗК України 2002 року, права постійного користування спірною земельною ділянкою не набули, правовий статус спірних земель - землі міського земельного фонду.

Позивачі не скористались своїм правом на одержання спірної земельної ділянки у користування чи власність, а захисту,

згідно з ст. 152 ЗК України, на яку посилаються позивачі, підлягають лише права землекористувача чи власника земельної ділянки, тобто осіб, які у встановленому порядку одержали документи, що посвідчують їхнє право користувача чи власника землі.

Крім вищезазначеного, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на норму ст. 119 ЗК України - право громадян на набуття права власності на землю або надання її у користування за давністю користування, однак згідно цієї норми громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування, проте дана норма передбачена ЗК України, який набрав чинності з 2002 року і з моменту його прийняття ще не минуло 15 років.

Оспорюване позивачами рішення міської ради від 13.07.2004 року №400 у частині передачі безоплатно у власність земельної ділянки розміром 344 кв.м по вул. Крушельницької, 21 для будівництва та обслуговування будинку ОСОБА_7 прийняте Бориславською міською радою у межах її компетенції наданої ЗК України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради віршуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Згідно зч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України. Зокрема ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить у тому числі розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відповідно до цього Кодексу.

Вищенаведене підтверджується копією рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від 15.03.1990 року за №88, яким позивачу ОСОБА_1 було надано у безстрокове користування земельну ділянку під будівництво індивідуального будинку площею 450 кв.м по вул. Крушельницької. 25 в м. Борислав, копією рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради за №341 від 20.07.2000 року, яким позивачу ОСОБА_1 було надано у тимчасове користування терміном на 3 роки спірну земельнх ділянку хія ведення городництва розміром 344 кв.м. та передано у приватну власність земельну ділянку площею 450 кв.м., яка розташована по вул. Крушельницької, 25 в м. Борислав для обслуговування житлового будинку.

Спірні правовідносини сторін регулюються ст. ст. 116, 119, 125, 126, 141, 144, 149, 152, 158 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч. З, 212 ЦПК України, ст. ст. 116, 119, 125, 126, 141, 144. 149, 152, 158 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Бориславського міського відділу Львівської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру», Бориславської міської ради, управління Держкомзему у м. Борислав про визнання незаконним рішення Бориславської міської ради, визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов»язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний строк з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: