Деснянський районний суд міста Києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2010 року Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Галась І.А. при секретарі Бузоверя А.О.розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції Деснянського району міста Києва, ОСОБА_2, 3-тя особа: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції міста Києва про визнання права власності та виплату грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2009 року позивачка звернулась до суду з позовними вимогами до Державної податкової інспекції Деснянського району міста Києва, ОСОБА_2, 3-тя особа: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції міста Києва в яких просила: виключити квартиру АДРЕСА_1 з акту опису та звільнити дане майно з під арешту; визнати за нею право власності на 77/300 частин квартири АДРЕСА_1; стягнути з неї на користь Державної податкової інспекції Деснянського району міста Києва грошову компенсацію.

Протягом судового розгляду позивачка уточнила свої вимоги та просила: визнати за нею право власності на 77/300 квартири АДРЕСА_1; виключити дане майно акту опису та звільнити з під арешту, стягнути з неї на користь Державної податкової інспекції Деснянського району міста Києва грошову компенсацію в розмірі 10008, 21 грн.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Протягом судового розгляду представник Державної податкової інспекції Деснянського району міста Києва проти задоволення позову заперечувала посилаючись на його безпідставність.

Відповідач в судові засідання не зявився, відбуває покарання у Виховній колонії № 85 смт Гостомель.

Протягом судового розгляду представник Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції міста Києва проти задоволення позову заперечувала посилаючись на його безпідставність.

Зважаючи на тривалий час розгляду справи, враховуючи інтереси позивача, зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо даних про взаємовідносини сторін суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 28 грудня 2007 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України був засуджений до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. (а.с.11)

13 лютого 2008 року було видано виконавчий лист № 1-957/07р. про конфіскацію майна ОСОБА_2 (а.с.10)

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації 77/100 частин квартири АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях. (а.с.9)

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про виключення майна з опису» в тих випадках, коли предметом позову є частка в спільній сумісній власності на неподільну річ, на яку звертається конфіскація або стягнення на користь організації, питання про виключення цієї речі з опису (при відсутності іншого спільного майна) вирішується відповідно до ст.55 Закону Про власність і розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.7 постанови від 22 грудня 1995 р. N 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності. При цьому суд з урахуванням конкретних обставин може виключити річ з акта опису і стягнути з позивача в доход держави чи на користь організації грошову компенсацію за частку, що припадає боржнику, або залишити річ в опису, зобовязавши відповідну державну податкову інспекцію або організацію виплатити позивачу відповідну частину її вартості.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам слід враховувати, що відповідно до ст.55 Закону Про власність громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України. Оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Відповідно до вимог ст. 346 ЦК України (ст. 55 Закону України «Про власність» втратила чинність 27.04.2007 року) Право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу памяток історії та культури; 6) викупу земельної ділянки у звязку із суспільною необхідністю; 7) викупу нерухомого майна у звязку з викупом з метою суспільної необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене; 8) звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Судом за клопотання позивача в справі було призначено судово будівельну експертизу для визначення вартості спірної квартири. Однак, дана експертиза проведена не була у зв»язку з відмовою позивача провести її оплату.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Протягом судового розгляду позивачкою не були надані докази, які б давали підстави для визнання позову обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 75, 202 ЦПК України, ст. п.1 ч.2 ст. 11, ч.ч. 2,3 ст. 331, ст. 526, ст. 1167 ЦК України, ст. 55 Закону України Про власність, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про виключення майна з опису» в суд

В И Р І Ш И В:

В задовленні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя