Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1332/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.05.2010м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в складі:

головуючого - судді Кононенка С.Д.,

при секретарі - Кожедуб М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору позики від 17 квітня 2009 року таким що відбувся, про визнання дійсним договору застави від 17 квітня 2009 року 1/6 частини домоволодіння розташованого за адресою: м. Полтава, вул. вул.. Грабинівська, 44-а та про звернення стягнення на предмет застави у вигляді 1/6 частини домоволодіння розташованого за адресою: м. Полтава, вул. вул.. Грабинівська, 44-а, що належить ОСОБА_2 шляхом визнання за ним права власності на 1/6 частину домоволодіння розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Грабинівська, 44-а з реєстрацією права власності в БТІ.

В попередньому судовому засіданні суд залучив до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор».

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та уточнили. Позивач зазначив, що з відповідачем погоджена ціна заставленого майна в розмірі 24000грн., у звязку з цим просив звернути стягнення на предмет застави та визнати за ним право власності на 1/6 частину домоволодіння розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Грабинівська, 44-а після сплати ним відповідачеві 14000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та вказав, що з позивачем узгоджено вартість заставленого майна в розмірі 24000 грн.

Третя особа - Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в судове засідання не зявилося, але просило розглянути справу без участі їх представника.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтував тим, що 17 квітня 2009 року уклав з ОСОБА_3 договір позики 10000 грн. За вказаним договором я передав відповідачеві 10000 грн. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). При цьому договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, що і відбулось в даному випадку - була досягнута згода сторін щодо розміру позики, строків її повернення та виду забезпечення виконання зобовязань за договором. У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В підтвердження отримання коштів в розмірі 10000 грн. відповідач надав позивачеві розписку про їх отримання та зобовязувався повернути ці кошти через чотири місяці, тобто 17 серпня 2009 року. В судовому засіданні позивачем надано для огляду оригінал розписки. Зазначена розписка розглядається судом як доказ отримання відповідачем позики.

Згідно з укладеним договором позики в забезпечення виконання зобовязань за цим договором відповідач передавав позивачеві в заставу 1/6 частини домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Грабинівська, 44-а. Згідно з ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

На момент укладення договору позики відповідач був власником 1/6 частини вказаного домоволодіння. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він постійно проживав за вказаною адресою зі своєю матірю ОСОБА_4, яка померла 31 жовтня 2005 року, дана обставина підтверджується наданими суду доказами. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом?

строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідач про відмову від спадщини не заявляв, тобто прийняв спадщину і став власником 1/6 частини домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. вул. Грабинівська, 44-а.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. У відповідності до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не виконав свої зобовязання по поверненню коштів, що є підставою для звернення стягнення на заставлене майно. При укладенні договору відповідач ухилився від реєстрації застави в нотаріальному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору позики та застави, доказом чого є розписка відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 582 ЦК України оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави.

В судовому засіданні позивач та відповідач підтвердили, що ними оцінено предмет застави: 1/6 частини домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Грабинівська, 44-а в розмірі 24000 грн. Судом при винесенні рішення враховується інвентаризаційна вартість зазначену в технічному паспорті.

У відповідності до ч. 3 ст. 213 ЦПК України рішення повинне ухвалюватись на основі повного та всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В ході розгляду справи були встановлені обставини справи, підтверджені належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст. 220, 572, 574, 582, 590, 1046, 1047 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати договір позики від 17 квітня 2009 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 таким що відбувся.

Визнати дійсним договір від 17 квітня 2009 року застави 1/6 частини домоволодіння розташованого за адресою: м. Полтава, вул. вул. Грабинівська, 44-а укладений ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Звернути стягнення на предмет застави та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Грабинівська, 44-а після сплати ним залишку вартості цієї частини домоволодіння в розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч гривен) ОСОБА_3, з подальшою реєстрацією права власності в БТІ.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту оголошення рішення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів з моменту подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5