Справа №2-438/10
пров. №2-438/10
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2010 року

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Біцюка А.В.,

при секретарі Шадорській С.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» за 2007-2010 роки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду з цивільним позовом до управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про визнання неправомірними дій посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, в якій зазначила, що відповідно до ст. ст. 1,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни їй, як дитині війни, повинна виплачуватися до пенсії щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках зазначена державна допомога їй не виплачувалась, починаючи з 2008 року по 2010 рік виплачувалась у меншому обсязі.

Посилаючись на Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, яким положення пункту 12 статті 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, в частині зупинення на 2007 рік дії ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), позивачка просила відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача на її користь недоплачену їй щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за період з січня 2006 року по серпень 2010 року включно в сумі 6420 грн.; зобовязати відповідача надалі надавати соціальну допомогу до вимог чинного ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

10.09.2010 року позивачка надала до суду про зміну та уточнення позовних вимог, в якій просила визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області в частині не нарахування та несплати їй (позивачці) щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року - неправомірною; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області вчинити дії щодо нарахування та виплати їй (позивачці) щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року; визнати дії управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області в частині нарахування їй (позивачці) з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - неправомірними; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області вчинити дії щодо нарахування та виплати їй 10.09.2011 (позивачці) щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 20 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити посилаючись на обставини зазначені у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 03.03.2010 року, у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на даний час відсутній механізм реалізації права позивача на нарахування і виплату йому спірного підвищення пенсії, оскільки визначений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком не стосується даних правовідносин, підвищення до пенсії виплачується за рахунок коштів Державного бюджету, а Положення «Про пенсійний фонд України» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі закон № 1058-ІУ),передбачають вичерпний перелік використання коштів пенсійного фонду України, які можуть використовуватись виключно по призначенню та не підлягають вилученню.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. зупинено на 2007 р. із урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. із урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Однак, підпунктом 2 пунктом 41 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» норми ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в новій редакції.

Тоді як, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10- рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни, внесені підпунктом 2 пунктом 41 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. і здійснити відповідні перерахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена - з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2010 року). Однак, управління пенсійного фонду в Казанківському районі в порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність. На підставі вказаного позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки відсутність фінансування цих видатків не може бути підставою для відмови у поновленні порушеного права громадянина.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки позивач не просить ухвалити рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Щодо посилання на безпідставне визначення розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись спірне підвищення до пенсії, то розрахунок необхідно проводити, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.3 ст.267 позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою нею до винесення рішення. Оскільки відповідач не зробив заяви про застосування строку давності, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за весь період, про який просить позивач.

Керуючись ст. ст. 10, 88, 209, 212, 213 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області в частині не нарахування та несплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області в частині нарахування ОСОБА_1 з 22.05.2008 року щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області вчинити дії щодо донарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 20% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя: