Деснянський районний суд м.Чернігова
УХВАЛА

22 вересня 2010 року

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Литвиненко І.В. при секретарі - Шульга Т. Є.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за скаргою відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на неправомірні дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_2, -

встановив:

Представник заявника звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби та просив визнати незаконною та скасувати вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 від 21.07.2010 року № 4563-10.

В судовому засіданні представник заявника просив скаргу задовольнити.

Заінтересована особа вважав скаргу необгрунтованою, та просив відмовити в задоволенні скарги.

Субєкт оскарження в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги сповіщалися належним чином, зважаючи на скорочені строки розгляду скарги, визначені ст. 386 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутність.

В судовому засіданні встановлено, що до ВАТ КБ «Надра надійшла вимога про надання інформації про наслідки виконання виконавчого листа від 28.04.2010 року № 2-385/10, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право:одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію;проводити перевірку виконання рішень юридичними особами всіх форм власності, а також громадянами, які провадять підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, що є боржниками за виконавчими документами.

Крім того вимога державного виконавця не є рішенням в розумінні ст. 383 ЦПК України, оскільки не породжує юридичних наслідків. Посилання на можливе застосування санкцій в майбутньому до завяника є безпідставним, та суд, відповідно до ст. З ЦПК України, може захистити право, яке вже порушене.

Оскільки державним виконавцем не допущено порушень прав заявника при виконанні виконавчого листа № 2-385/10 від 28.04.2010 року, суд не знаходить підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст.10,11, 210, 386-388 ЦПК України, ст. 5, 12 Закону України «Про виконавче провадження» суд

ухвалив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ