Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 2-1333/10 2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2010 р. ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

Вінницької області

в складі: головуючого судді Робак С. О.

при секретарі Підлубній Г.О.

розтанувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині, справу за позовом Долінсьrого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та обслуговуванні розташованих на ній господарсько-побутовнх будівель,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та обслуговуванні розташованих на ній господарсько-побутових будівель, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності відповідно до рішення виконкому Тульчинської міської ради № 564 від 28.12.1977 року йому була виділена земельна ділянка під будівництво житлового будинку в розмірі 600 кв.м. по вулиці Свідницького № 12 в м. Тульчині.

28.01.1978 року виконкомом Тульчинської міської ради йому був наданий йому дозвіл № 108 на виконання будівельних робіт, а рішенням цього ж виконавчого комітету № 112 від 10.04.1980 року був затверджений акт комісії про введення в експлуатацію побудованого ним житлового будинку.

Рішенням Тульчинської міської ради від 27 грудня 2007 року була йому передана безкоштовно у власність земельна ділянка площею 0,06 га по вул. Свідницького, 12 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

На протязі 80-90х років без відповідного дозволу і проектної документації, за власні кошти ним були побудовані біля житлового будинку господарсько-побутовій будівлі. Рішенням Тульчинського районного суду від 06.03.2008 року за ним було визнано право власності на самовільно збудовані до житлового будинку, розташованого в м. Тульчині по вул. Свідницького № 10 господарсько-побутові будівлі, в тому числі літня кухня позначена літ. «Б», прибудову позначено літерою «б», гараж позначений літ. «В», сарай позначений літ. «в».

По сусідству з ним знаходиться восьмиквартирний будинок. З часу виділення йому земельної ділянки і будівництва будинку на його ділянці знаходились самовільно побудовані сараї жителів цього восьмиквартирного будинку. На початку 80-х років, після відповідних звернень до виконкому міської ради, більшість цих сараїв були знесені і

перенесені. Залишився тільки один сарай, який частково розміщується на його земельній ділянці, впритул до його гаража і знаходиться в напівзруйнованому стані.

Власником цього сараю являється ОСОБА_2, який купив кілька років тому квартиру у восьмиквартирному будинку за адресою вул. Свідницького 3.

Він неодноразово звертався до відповідача, щоб той забрав з його земельної ділянки, однак він відмовився, мотивуючи це тим, що даний сарай він купив разом з квартирою. Внаслідок таких його протиправних дій, він і його сім'я не можуть нормально користуватися своєю земельною ділянкою і обслуговувати господарсько-побутову будівлю (гараж), який на ній знаходиться. Під час дощів, стічна вода з цього сараю стікає під гараж. Як наслідок, стіни в цьому місці постійно сиріють і руйнуються, а ремонтувати ї не маючи доступу (заважає сарай ОСОБА_2І.) неможливо.

Знаходження цього сараю на його земельній ділянці, впритул до гаража представляє і пожежну небезпеку. Крім того, незважаючи на відповідне рішення міської ради, він не може закінчити приватизацію земельної ділянки і отримати державний акт на землю.

З метою вирішення цього спірного питання і захисту своїх прав він в 2007 році звернувся до міської ради. Була створена відповідно комісія, яка розглядала його заяву.

Комісія, після вивчення ситуації на місцевості, запропонувала ОСОБА_2 згідно акта від 09.06.2008 року перенести (перебудувати) тимчасові господарські будівлі, виділивши йому відповідне місце. Однак, громадянин ОСОБА_2 відхилив цю пропозицію. Рішенням виконавчого комітету Тульчинської міської ради від № 2/10-332 від 24.09.2008 року громадянин ОСОБА_2 зобов'язується знести тимчасові будівлі, з метою дотримання правил пожежної безпеки.

Вже пройшло майже 2 року, однак гр. ОСОБА_2 вперто відмовляється виконувати рішення виконавчого комітету.

В зв'язку з цим він звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені ним в позовній заяві обставини.

Відповідач позов визнав і згоден знести сарай, але просить зробити це весною оскільки на даний час зробити це він не має можливості і часу.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як їх визнав відповідач і визнання ним позову не суперечить вимогам закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а також вони підтверджені матеріалами справи: копією рішення № 564 виконкому Тульчинської міської ради про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_3 (а.с. 6), копією дозволу виконкому Тульчинської районної ради на право виконання будівельних робіт по вул. Свідницького № 12 виданого гр. ОСОБА_3 (а.с. 7), копією рішення виконкому Тульчинської міської ради про затвердження акта комісії введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого по вул.. Свідницького № 12 в м. Тульчин (а.с. 8), копією рішення від 27.12.2007 року Тульчинською міською радою про передачу земельної ділянки площею 0,06 га по вул. Свідницького, 12 гр. ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с. 9), копією рішення Тульчинського районного суду від 6 березня 2008 року, згідно якого за ОСОБА_4 визнано право власності на самовільно збудовані до житлового будинку, розташованого в . Тульчині по вул. Свідницького № 10 (колишній № 12) погріб позначений літерою «П», літню кухню позначену літерою «Б», прибудову позначену літерою «б», навіс позначений літерою «б1» , гараж, позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», туалет позначений літерою «Т», криниця позначена літерою «К»; огорожу позначену 1-3, та збільшену площу житлового будинку з 84,7 м2 на 85,1 м2. (а.с. 10-11), копією плану земельної ділянки (а.с. 12), копією повідомлення виконкому Тульчинської міської ради гр. ОСОБА_2 1.1., про те, щотимчасова споруда (сарай) знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_3, який стверджує, що вона належить йому, тобто ОСОБА_2 (а.с. 13), копією акту комісії по

розгляду заяви гр. ОСОБА_3 від 09.06.2008 року, згідно якого гр. ОСОБА_5 рекомендовано перенести тимчасові господарські будівлі, як показано на схемі (а.с. 14, 15), копією акту комісії по розгляду заяви гр. ОСОБА_3 від 07.07.2008 року, згідно якого гр. ОСОБА_5 рекомендовано знести тимчасові будівлі, з метою дотримання вимог правил пожежної безпеки (а.с. 16)

На підставі викладеного, керуючись ст. 152 ч.2, ст. 158 ч.2, ст. 212 ч. 1,3 ЗК України ,ст. 4, 213-215 ЦІЖ України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 його земельною ділянкою і обслуговуванням розташованих на ній господарсько-побутових будівель (зокрема гаража) та з метою дотримання правил пожежної безпеки шляхом зобов'язання ОСОБА_2 знести належну йому тимчасову будівлю (сарай).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 понесені ним витрати на ІТЗ в розмірі 37 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту проголошення рішення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя