Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Романцові М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Павлоград і Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила винести рішення, яким стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 4863 грн. 81 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовної заяви, позивач вказала на те, що 11 травня 2010 року вона уклала з відповідачем договір позики, згідно якого вона передала відповідачу грошові кошти у сумі 4863 грн., а відповідач написала розписку та зобовязалася їх повернути частинами: 2440 грн. у строк до 17 травня 2010 року, а 2423 грн. 81 коп. - до 24 травня 2010 року. До теперішнього часу відповідач кошти не повернула, у звязку з чим, позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Згідно ч.І ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.І ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2010 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір позики, згідно якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 4863 грн. 81 коп., а відповідач написала розписку та зобовязалася їх повернути частинами: 2440 грн. у строк до 17 травня 2010 року, а 2423 грн. 81 коп. - до 24 травня 2010 року (арк.с. 11). *

В силу передбаченого ст.545 ЦК України, загального правила на позикодавця, як кредитора, покладається обовязок підтвердити прийняття виконання. Позикодавець повинен видати позичальникові розписку про отримання виконання або повернути отриманий при укладенні договору борговий документ (розписку позичальника).

Отже, якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобовязання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження розписки у позикодавця - позивача по справі, свідчить про те, що боргове зобовязання не припинено.

Оскільки, у визначений строк, грошові кошти відповідачем не були повернуті, суд, відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача суми боргу за договором позикй у розмірі 4863 грн. 81 коп.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.І ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачені судові витрати по справі судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та витрати, повязані із наданням юридичної допомоги у сумі 600 грн.

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 4863 (чотири тисячі вісімсот шістдесят три) грн. 81 (вісімдесят одна) коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 51 (пятдесят одна) грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн., витрати, повязані із наданням юридичної допомоги у сумі 600 (шістсот) грн., а разом - 771 (сімсот сімдесят одна) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою зайвою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В. Токар