Справа № 22ц-2804 Головуючий у І-й інстанціїТропак О.В.
Категорія: 57 Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Шандри М.М., Федоришина А.В.

при секретарі: Смалюх У.З.

розглянувши в порядку ч.1 ст. 304-1 ЦПК України в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009р. позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області зробити необхідний перерахунок і виплатити ОСОБА_2 як дитині війни недоплачену їй надбавку до пенсії в розмірі 20% від мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

У задоволенні позовних вимог про зобов'язання зробити перерахунок і виплатити заборгованість по виплаті належної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 09.07.2007 року і за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відмовлено за безпідставністю.

У задоволенні позовних вимог про зобов'язання зробити перерахунок і виплатити заборгованість по виплаті належної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно відмовлено за пропуском річного процесуального строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі УПФ в Бродівському районі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" викладено в такій редакції: „Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10 - рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим, крім того, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року спірні відносини регулюються відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" в редакції Закону, яка діяла до 1 січня 2007 року.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача дорахувати позивачу невиплачену допомогу за період з 22.05.2008 року по 31.12.3008 року є обґрунтованими.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни" доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно -правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ч.1 п.1 ст.307, ст.308, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Бродівському районі Львівської області відхилити.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Шандра М.М.

ОСОБА_3