АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-4513/10* Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палатм у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого судді: Бондаревської С.М. Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Буряк С.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Карлівського району Полтавської області на постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України Карлівського району Полтавської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дитині війни.-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА::

Постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України Карлівського району Полтавської області про стягнення не доплаченої щомісячної соціальної допомоги дитині війни задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Карлівського району Полтавської області протиправною та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсіїза віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 09 липня 2007року по 31 грудня 20007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 серпня 2009 року, врахувавши раніше проведені виплати.

В іншій частіші позовних вимог відмовлено.

З постановою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування " та неврегульованост і на законодавчому рівні порядку проведення вказаних виплат. Прохав прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача. перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягат задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.308 ЦІІК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнае що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позтвач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни" та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підримки - підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню іюшиачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни ", з 09.07.2007 р. по З1.12.2007р., з 22.05.2008 року по 31.08.2008 року та 01.01.2009 року по 31.08.2009 року. При цьому такі висновки суду грунтвувались на рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007року №6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № І0-рп/2008, якими визнано неконституційними положення п. 12. ст.71 Закону України «Про деджавний бюджет України на 2007 рік» та п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війні пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замістб пенсії, виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції У країни ,закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними . пір нають чинність з дня у хвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки вище вказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавалися неконституційними положення Законів, якими зупинилась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення, воші втрачали чинність і не підлягали застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що відповідач як орган, уповноважений призначатиі і виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був діяти відповідно до норм. ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу належні нарахування, але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність..

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за првилами, встановленними ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого номративно-правового акту, який би визначав або встановлював інший розмір,немає,тому, правомірним, вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин полежень даної статті.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008року визнано

неконституційними положення п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а саме редакція ст.6 Закону України «Про соціальний замісі дітей війни», передбачена вищенаведеним Законом про держбюджет на 2008 рік, отже з цього дня вона втратила чинність і не підлягала застосуванню.

За таких обставин, безпідставними вважає колегія суддів, посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в 2008 році повинен виплачуватись, не відповідно до вимог сі.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2008 року №53.

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу. як дитині війни, через відсутність бюджетних коштів для цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача, на можливість нецільового використання його коштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

На підставі наведкного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суту першої інстанції і рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.305.п. І ч.І ст.307.,сттст. 308, 314, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійною фонду України Карлівського району Полтавської області - відхилити.

Постанову Карлівського районної о суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги бсзпосередньо до Верховного Суду України .

Г оловуючий:

Копія