Справа № 2-973/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року м. Кілія

15 липня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання, в якому вказав, що його мати при житті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в с. Приморське Кілійського району Одеської області по вул. Бочковича, 51. Належним чином правовстановлюючі документи на нерухоме майно оформлені не були. В 1999 році померла мати позивача. На момент відкриття спадщини позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, що претендував на спадкове майно, фактично прийняв спадщину. У зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому порядку, так як позивач не звертався до нотаріальної кантори за належним оформленням спадкових прав, позивач просить суд встановити факт належності житлового будинку померлій ОСОБА_2 та, відповідно, визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в с. Приморське Кілійського району Одеської області по вул. Бочковича, 51.

Позивач у судовому засіданні підтвердив пред'явлені позовні вимоги.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовими відносинами, а саме:

В заповідальному розпорядженні ОСОБА_2 від 07.08.1998 року вказано, що належне їй на момент смерті майно вона заповідає ОСОБА_1, позивачу. Складений заповіт був посвідчений секретарем виконкому Вилківської міської ради та зареєстрований в реєстровій книзі під № 62.

ОСОБА_2 померла 12.03.1999 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 176142 від 13.05.1999 року.

Як вказано в довідці виконкому Приморської сільської ради Кілійського району № 767 від 23.10.2007 року в с. Приморське Кілійського району Одеської області по вул. Бочковича, 51 проживали ОСОБА_2 на момент смерті і проживає на даний час ОСОБА_1 - позивач.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 26.12.2007 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Вилкове Кілійського району Одеської області складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г -Г вбиральня, № 1-5 надвірні споруди та розташований на земельній ділянці площею 1275,0 кв.м..

В свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого Кілійською райдержнотканторою 23.07.2008 року вказано, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.05.1999 року, є ОСОБА_1, що успадкував права померлої на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «Росія» в с. Приморське Кілійського району (спадкова справа № 387/2008 року, свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 3014).

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст.

1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття

спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження

фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.05.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про призначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 234 та ст. 256 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

У судовому засіданні судом було встановлено, що позивач після смерті ОСОБА_2, як наслідок заповідального розпорядження та фактичного прийняття спадщини, успадкував належні спадкодавцю права на нерухоме майно у вигляді зазначеного житлового будинку в с. Приморське по вул. Бочковича, 51 відповідно до положень ст. 596 ЦК (ред. 1963 р.), що мав юридичну силу та застосовувався відносно спадкових правовідносин на момент смерті спадкодавців, тобто відкриття спадщини, так як фактично вступив в володіння та управління спадковим майном. При житті спадкодавця правовстановлюючі документи на нерухоме майно належним чином оформлені не були, тому питання призначення майна померлому і спадкоємцю вирішується у судовому порядку. Спадкоємець, вступивши в володіння та управління спадковим майном, звертався до нотаріальної кантори за належним оформленням спадкових прав на спадкове майно, має відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом та, відповідно, є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця. На даний момент він несе всі необхідні витрати, пов'язані з доглядом та утриманням нерухомого майна. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представника позивачки у судовому засіданні, беручі до уваги досліджені факти правонаступництва, у тому числі й спадкових прав спадкодавців законним спадкоємцям, та у зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов, таким, що є заснованим на законі, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, невизнане право підлягає захисту відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тобто, шляхом визнання такого права, а тому, враховуючі вищенаведене, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. З, 4, 8, 107, 209, 210, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16, 316, 318, 319, 328, 331 ч.2, 386 та 392, 1218, 1223, 1261-1268 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в с. Приморське Кілійського району Одеської області по вул. Бочковича, 51 ОСОБА_2, померлій 12.05.1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в с. Приморське Кілійського району Одеської області по вул. Бочковича, 51 на земельній ділянці площею 1275,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3