Справа № 2-1080/10
РІШЕННЯ

іменем України

"05" липня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Огренда І.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на 13/50 часток земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на 13/50 часток земельної ділянки в якому вказував, що відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 13 листопада 1997 року він є власником 13/50 часток житлового будинку №6 по вулиці Пошукайло в м. Вознесенську Миколаївської області.

Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, площею 0,060 га., призначеній для обслуговування зазначеного житлового будинку.

Земельна ділянка на праві спільної сумісної власності зареєстрована за попереднім співвласником будинку ОСОБА_8, а також теперішніми співвласниками: ОСОБА_9, ОСОБА_3 (Кручинецькою).

Зважаючи на те, що до особи, яка придбала частку житлового будинку, будівлі або споруди, переходить й відповідна частка в праві власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені та яка належить відчужувачу майна, ОСОБА_1 просив визнати його власником 13/50 часток земельної ділянки, розташованої по вул. Пошукайло, 6 в м. Вознесенську Миколаївської області.

Ухвалами суду від 18 травня 2010 року та 09 червня 2010 року до участі у справі в якості відповідачів було залучено ОСОБА_3, а також ОСОБА_2, як правонаступника ОСОБА_9 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, як правонаступників ОСОБА_8.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу без участі відповідачів, що не зявилися в судове засідання.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оглянувши оригінали технічного паспорту та будинкової книги будинку №6 по вул. Пошукайло в м. Вознесенську Миколаївської області, оглянувши матеріали цивільної справи №2-1286/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на частку земельної ділянки, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом встановлено, що 13 листопада 1997 року ОСОБА_1 за нотаріально посвідченим договором дарування став власником 13/50 часток житлового будинку №6 по вулиці Пошукайло в м. Вознесенську Миколаївської області (а.с. 5-6).

Вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,060 га., призначеній для його обслуговування.

Земельна ділянка на праві спільної сумісної власності зареєстрована за попередніми співвласниками будинку ОСОБА_8 (яка померла 11 листопада 2007 року), ОСОБА_9 (який помер 01 жовтня 2004 року), а також теперішнім співвласником: ОСОБА_3 (до одруження - Кручинецька), що підтверджується письмовими доказами (а.с. 7, 18, 31-32).

Незважаючи на цю обставину, адресою місця розташування спірної ділянки в правовстановлюючому документі помилково зазначено вул. Пошукайло, 6-а в м. Вознесенську Миколаївської області (а.с. 7, 45, справа №№2-1286/10 (а.с. 22)), що не відповідає дійсності.

Фактично ж вона розташована за місцем знаходження будинку, що й було встановлено таким, що набрало законної сили рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 17 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності (а.с. 20) та додатково підтверджується схемою та розмірами ділянки в Державному акті, технічному паспорті на будинок, які співпадають, а також рішенням Вознесенської міської ради Миколаївської області від 15 січня 2010 року за №10, яким було змінено адресу частини будинку №6-а по вулиці Пошукайло в м. Вознесенську Миколаївської області на №6 (а.с. 8, справа №2-1286/10 (а.с. 30), оригінал технічного паспорту на будинок).

Відповідно до чинної на час укладення правочину редакції ч.ч. 1, 2 ст. 30 ЦК України (1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Аналогічне правило викладене п.п. «ґ» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою №2 від 19 березня 2010 року).

Згідно зазначеної постанови при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалося у договорі відчуження.

В разі переходу права власності на будівлі і споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось в договорі відчуження останніх.

Водночас суд враховує те, що як попередні, так і теперішні власники будинку та земельної ділянки, а також їх спадкоємці не заявили жодних вимог та заперечень щодо часток спірної земельної ділянки.

За таких обставин, враховуючи неможливість вирішення спору в іншому, зокрема адміністративному порядку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання його власником спірного майна.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на 13/50 часток земельної ділянки задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 13/50 (тринадцять пятдесятих) часток земельної ділянки, площею 0,060 гектарів, розташованої на території Вознесенської міської ради Миколаївської області, призначеної для обслуговування житлового будинку №6 по вул. Пошукайло в м. Вознесенську Миколаївської області, що належала ОСОБА_8 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 21 жовтня 1994 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №4166.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя : Вуїв О.В.