Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міськради про визнання права власності на нерухоме майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до Відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, де вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.10.1996 року йому належить 1/3 частина квартири в Однокімнатному житловому будинку по проїзду Новокозловському, 2 в м. Дніпропетровську. 2/3 частини зазначеного житлового будинку належить йому на підставі договору купівлі! - продажу від 09.04.1999 року, тобто він є власником житлового будинку по проїзду Новокозловському, 2 в м. Дніпропетровську в цілому. Будинок розташований на земельній ділянці площею 609 кв.м..

Позивач посилається на те, що для власних потреб, у 1995 році він спорудив прибудову до житлового будинку літ. А-1 площею 26,4 кв.м., будівництво було здійснено без дозволу на будівництво, розробленої та затвердженої проектної документації і без отримання дозволу Інспекції ДАБК на проведення будівельних робіт. В даний час в нього виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на самовільно збудоване нерухоме майно, у звязку з чим, він змушений звертатися з позовом до суду. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння у м. Дніпропетровську про проїзду Новокозловському, 2, що складається з: будинку літ. А-1, загальною площею 97,6 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м.; веранди, коридору, санвузла, коридору, чотирьох житлових кімнат, кухні, прибудови, гаражу Б, сараю В, сараю Г, вбиральні Д, сараю Е, навісів Ж,З,И, споруд № І-6І без акта введення в експлуатацію, що розташоване на земельній ділянці площею 609,0 кв.м.; судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та /місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, допитаний раніше позовні вимоги не визнав у задоволенні просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав.|

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.10.1996 року ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири в однокімнатному житловому будинку по проїзду Новокозловському, 2 в м. Дніпропетровську. 2/3 частини зазначеного житлового будинку належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 09.04.1999 року, тобто він є власником житлового будинку по проїзду Новокозловському, 2 в м. Дніпропетровську в цілому. Будинок розташований на земельній ділянці площею 609 кв.м..

У 1995 році ОСОБА_1 спорудив прибудову А11-1до житлового будинку літ. А-1 площею 26,4 кв.м., будівництво було здійснено без дозволу на будівництво, розробленої та затвердженої проектної документації і без отримання дозволу Інспекції ДАБКІ на проведення будівельних робіт.

Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам і та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введенні його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняті експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у Підтвердженні держави приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівний реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістра окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихід даних на проектування.

Позивач до Дніпропетровської міськради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності самовільно збудоване нерухоме майно не звертався та не надав доказів прийнятті експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна у встановленому порядку.

Керуючись ст.. 331, ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування», ст. 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської міськради про визнання права власності на самовільні забудови, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, проїзд Новокозловський, 2, без акта введення в експлуатацію - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровськ апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Н.В. Залімська