overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-1592/10 17.06.2010
Справа № 22 ц-6164/10
УХВАЛА

17 червня 2010 року суддя апеляційного суду Миколаївської області Лівінський І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 02 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення авансу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. миколаєва від 2 листопада 2009 року відкрито провадження по справі за позовом романовича В.Г. до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення авансу.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.. 295 ЦПК України, а саме: в тексті не зазначено в чому полягає незаконність і необґрунтованість ухвали судді, відсутня чітко викладена вимога стосовно оскаржуваної ухвали відповідно до повноважень апеляційного суду.

На підставі викладеного та відповідно до вимог ч. 2 ст. 297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.. 295 цього Кодексу, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 297, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 листопада 2009 року залишити без руху.

Надати апелянту можливість в строк до 12 липня 2010 року усунути недоліки, наведені у мотивувальній частині ухвали, а саме: надати виправлену апеляційну скаргу з додатками відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

У випадку не виконання вказаних недоліків у зазначений суддею строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_4
Тростянецький районний суд Сумської області
Справа №2-200/10
УХВАЛА

попереднього судового засідання

27 січня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Янової Л.М.

при секретарі - Голубничій О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до СТОВ «1-го Травня» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення за затримку виплати заробітної плати, виплати заробітної плати, виплати вихідної допомоги та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою судді від 14 січня 2010 року провадження у зазначеній справі відкрито. До судового розгляду спір не врегульований.

Керуючись ст.130 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «1-го Травня» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення за затримку виплати заробітної плати, виплати заробітної плати, виплати вихідної допомоги та стягнення моральної шкоди призначити до розгляду на 11 годин 15 лютого 2010 року в судовому засіданні в приміщенні суду з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Суддя
Справа №2-2150/10 07.10.2010
Провадження №22-ц-8305/10
Справа №22-ц/ 8305/10
У Х В А Л А

2010 року, жовтня місяця, 07 дня судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої Базовкіної Т.М.,

суддів Шолох З.Л., Кушнірової Т.Б.,

заслухавши суддю доповідача Базовкіну Т.М. -

В С Т А Н О В И Л А:

По цивільній справі за позовною заявою Первомайського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 до ВАТ ЕК «МОЕ» про визнання дій незаконними, скасування акту про порушення, проведені необхідні дії для розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 301, 302 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Закінчити проведення підготовчих дій, які повязані з забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Призначити цивільну справу до розгляду в апеляційній інстанції на 09 листопада 2010 року на 10.00 год. в приміщенні Апеляційного суду Миколаївської області.

Про місце та час судового засідання повідомити ОСОБА_1, прокуратуру Миколаївської області, Первомайського міжрайонного прокурора.

Головуюча:

Судді:
Житомирський районний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Баренко С Г розглянула в м Житомирі заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

встановив:

08 квітня 2010 року цим судом винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості по кредитному договору в сумі 20016 грн. 47 коп.

16 квітня 2010 року ОСОБА_1В, звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що між сторонами існує спір про право.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 106 ЦГОС України, суд, -

у ж в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ Житомирського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості по кредитному договору в сумі 2016 грн. 47 коп.

Роз'яснити стягувану, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Така заява подасться протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя

ОСОБА_3
Справа № 2н-1312/10
СУДОВИЙ НАКАЗ
11 листопада 2010 року
ПАТ МТС Україна звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу на вимогу про видачу судового наказу на вимогу про стягнення заборгованості за оплату телекомунікаційних послуг, про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заборгованості за надання послуг мобільного звязку та надання безпроводового доступу до мережі інтернет, посилаючись на той факт, що згідно договору №4867406/1.12135840 від 09.11.2009 р. та договору №4867397/1.12135840 від 09.11.2009 року боржник прийняв на себе зобовязання, які не виконує належним чином, заборгованість за договорами становить 1.345 грн. 81 коп..
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Керуючись ст.ст.96, 102, 103, 367 ЦПК України, ст.526 ЦК України,
Суддя:
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-291/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2010 р. Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Хлопецького О.С.

при секретарі Лазаренко Л.Ф.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним,

В с т а н о в и в:

Позивача, посилаючись на те, що в квітні 2009 року купив у сина відповідачки ОСОБА_3 гараж, що знаходиться в м.Барі по вул.М.Кривоноса 60 бокс №35 за 5000 грн., про що ОСОБА_3 було дано відповідну розписку, просить винести рішення про визнання згаданого договору купівлі-продажу дійсним, оскільки власник гаража, отримавши гроші невдовзі помер, а відповідачка, яка є спадкоємцем за законом після смерті сина, ухиляється від оформлення необхідних документів.

Відповідачка проти позову не заперечує та суду пояснила, що дійсно в квітні 2009 року її син ОСОБА_3 продав належний йому гараж, що знаходиться в м.Барі по вул.М.Кривоноса 60 бокс №35 за 5000 грн. ОСОБА_1, однак невдовзі помер і не встиг оформити договір належним чином. А вона через поганий стан здоровя не може допомогти позивачу виготовити необхідні документи.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи встановив, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 8.06.1998р., посвідченого приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу ОСОБА_3 є власником гаража, що знаходиться в м.Барі по вул.М.Кривоноса 60 бокс №35. В прилученій до справи розписці, зазначається, що ОСОБА_3 15.04.2009р. продав ОСОБА_1 спірний гараж за 5000 грн. Крім того, позивач з квітня 2009 року володіє та користується згаданим гаражем. Однак через смерть продавця договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено не було, а відповідачка по справі ОСОБА_2, що як мати померлого є спадкоємцем за законом ухиляється від виготовлення необхідних документів. Відповідно ж до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Тому суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 30, 60, 212, 213, 215 ЦПК та ст.ст.220, 657 ЦК України,

Р і ш и в:

Позов задовольнити. Визнати дійсним договір укладений у квітні 2009 року про продаж ОСОБА_2 ОСОБА_4 І.С. гаража, що знаходиться в м.Барі Вінницької області по вул.М.Кривоноса 60 бокс №35 за 5000 грн., визнавши за ОСОБА_1 право власності на згаданий гараж.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів.

Суддя:
справа № 2-2707 за 2010р.
7 вересня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва в складі судді Коломієць В.В., при секретарі Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання матері,
Рішенням Ленінського районного суду м.Микоолаєва від 03.09.2010р., ухваленого по даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання матері було постановлено стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в сумі 400грн.00коп. (чотириста гривень 00 копійок), щомісячно, починаючи з 17.03.2010р., довічно.

Згідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Керуючись п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.09.2010р., ухваленого по даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання матері.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51грн.00коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.00коп.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30.01.2009р. по справі № 2-668/2009р про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в сумі 250грн.00коп. щомісячно, - відкликати.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський райсуд м.Миколаєва шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 2н-215/10
СУДОВИЙ НАКАЗ
За результатами проведеної перевірки з приводу виплати заробітної плати ТОВ „Проммонтаж-22 працівникам товариства, встановлено, що станом на 08.02.2009 року працівнику ОСОБА_1 не виплачена заробітна плата у розмірі 4.020 грн. 56 коп..
У відповідності до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Керуючись ст.ст.96, 102, 103, 367 ЦПК України, ст.115 КЗпП України,
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Проммонтаж-22, з
Судовий наказ в частині виплати заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Суддя:
Справа № 2-818/10
УХВАЛА

"01" вересня 2010 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області

про визнання дій по відмові неправомірними, зобовязання провести перерахунок державної і додаткової пенсії та виплатити заборгованість,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі ст.. 201 ч.І п.4 ЦПК України слід відмовити у зупиненні провадження у справі за клопотанням відповідача з підстав неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи , що розглядається в порядку конституційного судочинства у справі щодо відповідності Конституції України положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ , пов»язаних із соціальними виплатами» від 18.02.2010 року, так як не вказано обгрунтування неможливості розгляду цієї справи.

Керуючись ст.. 201 ч.І п.4 ЦПК України, суд,-

У хвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі.

С Cуддя: ОСОБА_2
Справа 22ц-6790/10 м. Миколаїв
УХВАЛА

25 жовтня 2010 року суддя апеляційного суду Миколаївської області Лівінський І.В., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ПФУ) на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2010 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ПФУ, Миколаївського обласного військового комісаріату про захист соціальних прав,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2010 р. адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ПФУ подав апеляційну скаргу, яка зі справою була направлена до апеляційного суду Миколаївської області для апеляційного розгляду відповідно до Закону України № 1691- VI від 18 лютого 2010 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами».

Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 30 серпня 2010 р., апеляційна скарга ПФУ залишена без руху, а апелянту надано строк для усунення її недоліків.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 вересня 2010 р. № 19-рп/2010 (справа за конституційним поданням ВС України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами") визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення вказаного Закону стосовно розгляду у порядку цивільного судочинства справ, пов'язаних з соціальними виплатами. Ці положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 9 вересня 2010 р. дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відповідно і перегляду в апеляційному порядку колегією суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області, оскільки з цього часу вона належить до юрисдикції та підсудності Одеського апеляційного адміністративного суду.

За таких обставин, відповідно до ст.ст. 205, 297 ЦПК України, у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити, а справу разом з апеляційною скаргою передати Одеському апеляційному адміністративному суду.

Керуючись ст.ст. 15, 297, 315 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2010 року в порядку цивільного судочинства - відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Миколаївського обласного військового комісаріату про захист соціальних прав - направити до Одеського апеляційного адміністративного суду для вирішення питання в порядку адміністративної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2
Справа № 2-4707 за 2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

7 вересня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва в складі судді Коломієць В.В., при секретарі Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

27.07.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.09.2005р. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з відповідачкою. За твердженням позивача, їхня родина фактично розпалася у вересні 2008 року. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив розірвати шлюб з відповідачкою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 - позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, при цьому пояснила, що вважає збереження сім'ї неможливим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22.09.2005р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони з вересня 2008 року припинили шлюбні відносини. Спорів щодо місця проживання доньки та поділу спільного майна у сторін немає.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.112 СК України і ст.ст.10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.09.2005р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №464.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський райсуд м.Миколаєва шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя:
Справа №2-2394/10 01.09.2010
Провадження №22ц-7894/10
УХВАЛА

01 вересня 2010 року суддя апеляційного суду Миколаївської області Шолох З.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського .йонного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування !4 частки квартири нелійсним, -

установила :

До апеляційного суду Миколаївської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2010 року.

17 серпня 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про відкликання еляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право скликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді. За таких обставин заява ^лєєвої Л.У. про відкликання апеляційної скарги підлягає задоволенню, а понесені нею лозі витрати у відповідності до ст.83 ЦПК України повинні бути їй повернуті.

Згідно зі ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", пп.16, 17 етрукції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом :ловної державної податкової інспекції України 22 квітня 1993 р. № 15, державне мито вертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на : став і поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

За такого, сплачені за подачу апеляційної скарги державне мито у розмірі 100 грн. 30 л. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. ллчгають поверненню ОСОБА_1

Керуючись ст.83, 300 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про відкликання апеляційної скарги задовольнити. Повернути ОСОБА_1 її апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2010 року.

Повернути ОСОБА_1 сплачені нею на користь держави державне мито у розмірі 100 грн. ЗО коп. за квитанцією № 242 від 12 серпня 2010 р. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. за квитанцією № 240 І серпня 2010 р.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_3
УХВАЛА

3липня 2010 року суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва Коломієць В.В., розглянувши позовну заяву Кредитної спілки «Злагода» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на зберігання,

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Злагода» звернулася до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.07.2009р. з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача була стягнута заборгованість за кредитними договорами. Як вказав позивач, у виконання вказаного рішення державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ 15.09.2009р. було проведено опис і арешт майна ОСОБА_1, яке було передано на відповідальне зберігання юристу КС «Злагода» - ОСОБА_4, дане майно зберігається в гаражному приміщенні позивача за адресою - м.Миколаїв, вул. .Космонавтів, 89. За твердженням позивача, за перевезення майна до цього гаражного приміщення ними було сплачено 60грн. за послуги вантажного таксі, крім того, вартість оренди частини площі гаражу, що займає майно відповідачки складає 50грн. щомісячно, що за 10 місяців зберігання складає 500грн. Посилаючись на викладені обставини, КС «Злагода» просила стягнути з позивачки відшкодування витрат по перевезенню та з6еріганню описаного і арештованого майна ОСОБА_1.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за місцем її проживання.

Як вбачається зі змісту позову, відповідачка мешкає у Новоодеському районі Миколаївської області (с.Зайве).

Пункт 6 статті 110 ЦПК України, на яку посилається позивач, передбачає можливість предявлення позову про відшкодування шкоди за місцем завдання шкоди майну фізичних чи юридичних осіб. Між тим, зі змісту позову КС«Злагода» не вбачається, що предметом їх позову є відшкодування шкоди, щонанесена їх майну.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому суду.

При викладених обставинах даний позов не може бути прийнятим до розгляду Ленінським районним судом м.Миколєва і підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Повернути Кредитній спілці «Злагода» позовні матеріали до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на зберігання.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення (отримання) ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
Справа №2-540/10 пров. №2-540/10
У х в а л а

про відкриття провадження у справі

11 листопада 2010 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Біцюк А.В. розглянувши матеріали позовної заяви ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дострокове розірвання кредитного договору, договору поруки, стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 50870,56 грн. та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява подана та оформлена із додержанням вимог викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, що є підставою для відкриття провадження у цивільній справі.

Керуючись ст.122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження в справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дострокове розірвання кредитного договору, договору поруки, стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 50870,56 грн. та судових витрат.

Невідкладно спрямувати відповідачам даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, запропонувавши подати в строк до 30 листопада 2010 року заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Судовий розгляд справи призначити 09 год. 45 хв. 30 листопада 2010 року, про що повідомити позивача та відповідача рекомендованим листом з повідомленням.

Ухвалу стосовно підсудності справи може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: