Розівський районний суд Запорізької області
Справа № 2 - 130
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.05.2010 р. смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Аксьоненко В.І.. вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області про визнання бездіяльності неправомірною та визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2010 року до Розівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області про визнання бездіяльності неправомірною та визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

При вивченні змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя приходить до висновку про необхідно залишення позовної заяви без руху, так як вона не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України зазначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. З Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. №7-93 "Про державне мит" ставка державного мита встановлюється із позовних заяв в розмірі 1% ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а з позовних заяв немайнового характеру в розмірі 0,5% неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 79 п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються в тому числі з судового збору, розмір якого встановлюється законом. До набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розмір судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Пунктом 33 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. №7-93 "Про державне мито визначено, що з позовних заяв, які носять одночасно майновий і немайновий характер державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Так, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, що позивачем не виконано, у зв'язку з заявленою вимогою про стягнення з відповідача певної суми грошових коштів (недоплаченої соціальної допомоги), хоча і сплачено, згідно квитанції, 51 гривню державного мита. як при подачі позовної заяви з вимогами майновою характеру.

Разом з чим позивачем заявлена вимога про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати надбавки до пенсії відповідно до положень ст. 6 Закону України №2195-VІ від 18 листопада 2004 року. Тобто позивачем заявлена вимога ще й немайнового характеру. Однак квитанція про сплачу 8.50 гривень в матеріалах відсутня.

Відповідно до "Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258 встановлено, що розмір витрат у справах позовного провадження з розгляду спору майнового характеру складає 120 грн., немайнового характеру (або такого, що не підлягає оцінці) складає 37 грн. Проте позивач подав до позовної заяви квитанцію про оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень.

Крім того, позивачем поставлене для вирішення питання про звільнення його від оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, однак для задоволення таких вимог суддя не знаходить підстав, оскільки позивач не обґрунтував та не підтвердив відповідними доказами неможливість здійснити таку оплату даного виду судових витрат. Окрім того суд наділений правом, а не обовязком вирішувати питання про відстрочення та розстрочення або звільнення від сплати судових витрат, передбачених ст. 82 ЦПК України.

Також позивачем, окрім позовної заяви, додані матеріали, а саме ксерокопія паспорту та пенсійного посвідчення, які не містять відомостей про бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області, яка призвела до порушення законних прав позивача. При цьому подані позивачем матеріали не містять жодних відомостей, які б свідчили про те, що подання потрібних доказів є для позивача неможливим, або у нього є складнощі в поданні цих доказів.

Згідно зі ст. 121 ЦПК - суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк, достатній для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 ЦПК України та усуне недоліки, то вона вважається поданою в день первинного її подання до суду.

Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. В протилежному випадку заява вважається не поданою і повертається позивачу.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 121 ч.1., 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області про визнання бездіяльності неправомірною та визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - залишити без руху.

Надати позивачу строк до 31.05.2010 року для виправлення недоліків.

Роз'яснити позивачеві, що згідно ч.2 ст.121 ЦПК України - якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Аксьоненко