Справа № 2-1300/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 травня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сербіної Н. Г. ,

при секретарі Карпенко Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про стягнення коштів за договором страхування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспорту № 30/005548, згідно якого відповідач відповідно до «Правил добровільного страхування наземного транспорту від 26.04.2007 року на підставі заяви страхувальника здійснює страхування від ризиків, які застраховані, та зобов»язується здійснити страхові виплати у разі настання страхового випадку.

Об»єктом страхування є автомобіль марки СНЕЯУ модель Tiggo, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, та кузов № ЬУУОВ14В380139126.

09 серпня 2009 року протиправними діями третіх осіб зазначеному автомобілю було нанесено пошкодження на задньому лівому крилі.

10 серпня 2009 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.

11 серпня 2009 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на недодержання позивачем умов Договору, а саме п.6.2.

11 серпня 2009 року позивачем було проведено авто товарознавче дослідження, згідно якого автомобіль було пошкоджено на суму 2350 грн.

Вважає, що відповідач безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 2350 грн., судовий збір, витрати на ІТЗ та витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні 16 серпня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспорту № 30/005548, згідно якого відповідач відповідно до «Правил добровільного

страхування наземного транспорту від 26.04.2007 року на підставі заяви страхувальника здійснює страхування від ризиків, які застраховані, та зобов»язується здійснити страхові виплати у разі настання страхового випадку.

Об»єктом страхування є автомобіль марки СНЕЯУ модель Tiggo, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, та кузов № ЬУУОВ14В38Э139126 ( а.с.7)

Під час дії договору 09 серпня 2009 року відбулась страхова подія, а саме протиправними діями третіх осіб зазначеному автомобілю було нанесено пошкодження на задньому лівому крилі та бампері.

10 серпня 2009 року позивач звернувся до відповідача з заявою про страховий випадок та виплату страхового відшкодування, де зазначав, що « поставили автомобіль около дома около 20.00. Утром, выйдя из дома, обнаружили небольшую вмятину и царапины мелкие и одну глубокую на заднем левом крыле и бампере».

Згідно наряд- заказу № 032/09 від 11.08.2009 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 2350 грн.

Листом від 11.08.2009 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування в зв»язку з порушенням позивачем пп..6.2 п.6 Договору про добровільне страхування наземного транспорту.

Відповідно до вищевказаного пункту договору страхувальник зобов»язаний:

- забезпечити збереження транспортного засобу при стоянці чи зупинці при потребі залишення автомобіля замкнути усі двері та задіяти усі протиугінні засоби;

- у нічний час - з 00.00 до 06.00- при потребі залишення автомобіля без нагляду понад півгодини, зберігати його на стоянці, що охороняється, у власному гаражі ( на території, що охороняється), на території діючих дорожніх постів ДАІ із замкнутими дверима та задіяними протиугінними засобами.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Позивач в судовому засіданні стверджує, що залишив автомобіль на території, що офороняється, із замкнутими дверима та задіяними протиугінними засобами на території біля приватного будинку, що обнесена парканом та охороняється собакою, проте будь- яких доказів цього суду не надав.

Відповідно до п.7.3 Договору страхування страхувальникТ-^ззі настання страхового випадку зобов»язаний негайно сповістити ВІДПОВІДНІ державні органи (МВС, ДАІ, медичні заклади).

Як пояснив у судовому засіданні позивач, після повідомлення по телефону відповідача про настання страхового випадку, йому працівники страхової компанії вказали на необхідність виклику працівників міДци» однак він цього не зробив.

Таким чином, не було зафіксовано місце пошкодження автомобіля пошкодження, які йому завдані.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1" В.В. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а том/" задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 979,988,990 ЦК України, ст.. ст. 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про стягнення коштів за договором страхування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_2