Справа № 2-850/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.

при секретарі Радюк Ю.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши під час відкритого судового засідання в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору на заставлене майно та зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зміну істотних умов договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», яке в наступному перейменоване ОСОБА_4 акціонерним товариством, в серпні 2009 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору 0802/31 від 11 лютого 2008 року на заставлене майно. Ставив вимогу про передачу в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, належного йому на праві власності заставленого майна, та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 0802/31 від 11 лютого 2008 року в сумі 33842,62 доларів США, що за курсом НБУ№417/169 від 06.5.2009 року складає 260588,17 грн., звернення стягнення на автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULT PREMIUM 420 /модель: RENAULT PREMIUM 420, рік випуску 2001, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA000113009, реєстраційний номер НОМЕР_2/; автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULТ 385ТІ /модель: RENAULT 385ТІ, рік випуску 1999, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA0С0029814, реєстраційний номер НОМЕР_3/, заставною вартістю 272700,00 грн., шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем /позивачем/ договору купівлі-продажу предмету застави від імені Заставодавця /відповідача/ зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДА1 України, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, стягнення із ОСОБА_3, на користь позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відшкодування судових витрат в справі на суму 1950,00 грн.

В грудні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зміну істотних умов кредитному договору 0802/31 від 11 лютого 2008 року та зменшення ціни позову. В позовній заяві вказував, що 11.02.2008 року між сторонами укладено Кредитний вказаний договір на суму 48000,00 доларів США зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 14%. На час отримання кредиту мав стабільний дохід , постійну роботу і можливості належним чином виконувати умови договору. Протягом сімнадцяти місяців виконував зяті на себе зобов'язання у встановленому порядку. Внаслідок зміни обставин та погіршення майнового стану і прибутків, він в лютому 2009 року на підставі ст.625 ч.1 ЦК України звернувся до Приватбанку з проханням про відстрочення платежів по Кредитному договору на 6 місяців. В липні 2009 року отримав відповідь про відмову надати кредитні канікули. Крім того, 15.01.2009 року отримав лист Відповідача від 08.01.2009 року про підвищення відсоткової ставки за Кредитним договором від 14 до 24% на рік, що є зміною істотних умов договору, суперечить Постанові НБУ від 04.12.2008 року №413 «Про окремі питання діяльності банків» та Закону України №661-ІУ від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку». На такі дії Банку він написав заперечення від 03.02.2009 року, ніяких змін до договору не підписував, та при відсотковій ставці 14% річних із 01.02.2009 року відповідач нараховує із 01.02.2009 року 21% річних, у зв'язку із чим порушені його матеріальні права, невірно проведені зарахування внесених ним коштів на суму 1656,25 доларів США в погашення кредитних зобов'язань. Наведені вище обставини вважає істотною зміною обставин, що, в силу ст. 652 ч.1 ЦК України, п.4 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи» від 23.06.2009 року №1533 -УІ, можуть бути підставою для зміни умов кредитного договору, саме звільнення його від обов'язку погашення основного боргу, відсотків та комісій строком на 12 місяців, починаючи із грудня 2009 року. Крім того, на підставі фіктивної ухвали Жовтневого суду міста Дніпропетровська відповідачем протиправно був накладений арешт на його майно та кошти на рахунках, направлені вимоги про погашення заборгованості, чим вчинений моральний тиск відповідача.

Згідно наданих суду заперечень на зустрічну позовну заяву, вимоги ОСОБА_3 заперечуються із наступних підстав. Стосовно підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку, дії вважають правомірними, оскільки по закону, який діяв на момент укладення Кредитного договору дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору , якщо це буде передбачено умовами самого договору /ст.651 ЦК України/, а в Кредитному договорі в п.2.3.1 передбачене одностороннє збільшення розміру процентної ставки і така підвищується у зв'язку із виникненням умов, передбачених кредитним договором /зміна облікової ставки НБУ та курсу долара/, підписуючи Кредитний договір позичальник дав свою згоду на відповідні умови, тому Банк дотримався всіх вимог, передбачених умовами кредитного договору. ОСОБА_6 України №661-ІУ від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» регулює правовідносини, пов'язані із платою за користування кредитними коштами, то у відповідності до ч.1 ст. 5 ЦК України, такий закон не може регулювати правовідносини, які виникли до моменту набрання чинності цим законом. Розмір підвищення процентної ставки вважається обґрунтованим у зв'язку із зміною курсу долара США до гривні більше, як на 10% та зміною облікової ставки НБУ. Зустрічні вимоги вважаються такими, що не грунтуються на законі і не підлягають до задоволення.

Представники позивача-відповідача в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримали, всі обставини викладені в позові і запереченнях на зустрічний позов просять врахувати. Додатково уточнили, що станом 07.05.2009 року, розрахунки на вказану дату взяті при зверненні із позовною заявою до суду, загальна сума заборгованості за кредитом при відсотковій ставці 14% становила 33842,62 гри., в тому числі прострочене сальдо по кредиту ОСОБА_3 становило 1785,04 грн., крім того 329,23 доларів США прострочені і нараховані відсотки, 24,34 доларів США нарахована пеня, на збільшення відсоткової ставки на вказаний період фактично було нараховано 468,91 доларів США. Станом на час судового розгляду справи прострочена заборгованість відповідача становить приблизно 25 тисяч доларів США. Просять позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги первісного позову, просить відмовити в їх задоволенні із підстав наведених зустрічним позовом та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, у зв'язку із уточненням загальної суми заборгованості за кредитом при відсотковій ставці 14% до 33842,62 гри., та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 'підлягають до часткового задоволення в частині визнання умов кредитного договору в цій частині та зміни Банком відсоткової ставки за кредитним договором на 24% із 01.02.2009 року нікчемними, залишення її на попередньому рівні.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» 11.02.2008 року було укладено кредитний договір № 0802/31, згідно якого відповідачем було отримано кредитні кошти в розмірі 48 000,00 (сорок вісім тисяч) дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, в порядку встановленому Графіком погашення кредиту відсотків і винагороди /Додаток №1/, 07 лютого 2011 року.

Відповідно до п.п. 2.2.2., 2.2.3 договору, позичальник зобов'язується до погашення заборгованості по кредиту та сплати відсотків відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 2.3.3 договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового повергнення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за даним Договором в повному обсязі шляхом надання повідомлення. При цьому по зобов'язаннях, терміни виконання яких ще не наступили, терміни вважаються, що наступили згідно дати вказаної в повідомленні, в яку позичальник зобов'язаний повернути банку в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов'язання за даним договором.

Починаючи із січня 2009 року, відповідач порушив Графік погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку №1 до договору і неналежним, чином виконував обов'язки кредитного договору. В зв'язку з чим станом на 07.05.2009 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 33842,62 дол. США, яка складається із наступного:

- заборгованість за кредитом - 33489,04 дол. США;

- в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 1785,04 дол. США;

- прострочена заборгованість по процентам при 14% річних - 329,23 дол. США:

- заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 24,34 дол. США.

Як вбачається із листа Приватбанку для відповідача-позивача від 23.02.2009 року №30.1.0.0/2 - 090203/719, ОСОБА_3 було рекомендовано погашення простроченої заборгованості до 01.03.2009 року, у разі ж невиконання вимоги Банку листом передбачене звернення до суду з приводу примусового виконання зобов'язання на залишок суми заборгованості за рахунок майна, згідно ст. 24 Закону України «Про заставу».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1052 ЦК України - у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відпбвідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно о звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

11.02.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, ОСОБА_3 було укладено із позивачем ЗАТ КБ «Приватбанк» договір застави автотранспорту № 0801/31/ТЗ, згідно якого ними було надано в заставу Банку рухоме майно, а саме: автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULT PREMIUM 420 /модель: RENAULT PREMIUM 420, рік випуску 2001, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA000113009, реєстраційний номер НОМЕР_2/; автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULТ 385ТІ /модель: RENAULT 385ТІ, рік випуску 1999, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA0С0029814, реєстраційний номер НОМЕР_3/; заставною вартістю 272700,00 грн.

Згідно до ч.1 ст.573 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншим кредиторами цього боржника.

На підставі ч.1 ст.589 ЦК України, у разі не виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави.

Згідно з ч.2 ст.599 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк( термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом вилучення у ОСОБА_3 належного йому на праві власності заставного майно та звернення стягнення на заставне майно за кредитним договором № № 0802/31 від 11.02.2008р. на суму 33842,62 грн. в порядку, передбаченому ст. 24 Закону України «Про заставу» та умовами договору застави автотранспорту № 0801/31/ТЗ від 11.02.2008 року між сторонами, яким передбачено передачу предметів застави в заклад Заставодержателю, звернення стягнення на предмет застави та продаж Заставодержателем предмету застави.

Оцінюючи вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зміну істотних умов кредитному договору 0802/31 від 11 лютого 2008 року та зменшення ціни позову, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно Закону України №661-1У від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», що набрав чинності і діє із 10.01.2009 року, ст. 1061 ЦК України доповнена ч.4, згідно якої, умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною.

Цим же Законом внесені доповнення ч.4 в редакцію ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» за змістом якого, банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема збільшувати розмір процентної ставки за договорами або зменшувати її розмір за договором банківського вкладу /крім випадку на вимогу/, за винятком випадків, встановлених законом. Покликання на договір в цьому випадку відсутнє.

Доводи позивача -відповідача щодо дії положень вказаного Закону в порядку ст. 5 ч.І ЦК України, щодо договорів укладених після набрання чинності цим Законом, спростовується змістом самого Закону, з якого вбачається дія його положень щодо чинних уже договорів.

Крім того, в силу ст.8 ЦК України, суд вважає за доцільне застосування положення п.9 Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України, яким передбачено застосування правил Цивільного Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення, до договорів, які були укладені до 01 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом України.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним поширення дії Закону України №661-ІУ від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» щодо Кредитного договору 0802/31 від 11 лютого 2008 року між сторонами, а положення пункту 2.3.1 такого договору стосовно права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку та зміну Банком відсоткової ставки за кредитним договором на 24%, починаючи із 01.02.2009 року, вважає нікчемними. При цьому обґрунтованою вважається вимога до ОСОБА_4 акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» про залишення відсоткової ставки за кредитним договором 0802/31 від 11 лютого 2008 року на попередньому рівні 14%, що впливає на загальну суму заборгованості ОСОБА_3 перед банком за Кредитним договором і було прийняте до уваги судом вище при вирішенні позовних вимог первісного позову - де прийнята до уваги загальна сума заборгованості станом на 07.05.2009 року не 36264,69 доларів США, а 33842,62 доларів США.

В решті вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 вважаються не доведеними належними допустимими доказами, такими що до задоволення не підлягають.

Підтверджені документально судові витрату сторін підлягають розподілу в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 8, 526, 599, 610,611,573,589, 1054,1061 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,57-60,88,208,209, 213, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору 0802/31 від 11 лютого 2008 року на заставлене майно задовольнити частково.

Передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULT PREMIUM 420 /модель: RENAULT PREMIUM 420, рік випуску 2001, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA000113009, реєстраційний номер НОМЕР_2/; автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULТ 385ТІ /модель: RENAULT 385ТІ, рік випуску 1999, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA0С0029814, реєстраційний номер НОМЕР_3/; заставною вартістю 272700,00 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 0802/31 від 11 лютого 2008 року в сумі 33842,62 доларів США, що за курсом НБУ№417/169 від 06.5.2009 року складає 260588,17 грн., звернути стягнення на автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULT PREMIUM 420 /модель: RENAULT PREMIUM 420, рік випуску 2001, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA000113009, реєстраційний номер НОМЕР_2/; автомобіль вантажний - С сідловий тягач RENAULТ 385ТІ /модель: RENAULT 385ТІ, рік випуску 1999, тип ТЗ, вантажний - С сідловий тягач, № кузова/шасі: YF622ОYA0С0029814, реєстраційний номер НОМЕР_3/, заставною вартістю 272700,00 грн., шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем /позивачем/ договору купівлі-продажу предмету застави від імені Заставодавця /відповідача/ зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відшкодування судових витрат в справі на суму 1950,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зміну істотних умов договору задовольнити частково.

Умову кредитного договору 0802/31 від 11 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»і громадянином ОСОБА_3 в пункті 2.3.1 щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку та зміну Банком відсоткової ставки за кредитним договором на 24%, починаючи із 01.02.2009 року визнати нікчемними.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» залишити відсоткову ставку за кредитним договором 0802/31 від 11 лютого 2008 року на попередньому рівні 14%.

В задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано в апеляційний суд Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подагіа без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в строк встановлений для подання такої заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук