Справа 2-11/10
Номер провадження 2-11/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4

до

Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області,

Рахівської районної лікарні,

ОСОБА_5

треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6,

ОСОБА_7

про визнання заповіту недійсним

та визнання права власності на спадкове майно

та

за зустрічним позовом ОСОБА_5

до

Рахівської районної лікарні,

треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6,

ОСОБА_4, ОСОБА_7

про

визнання одностороннього правочину заповіту дійсним

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи, як представник, за дорученням в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, Рахівської районної лікарні, ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що після смерті 17.03.2006 року матері позивача, ОСОБА_8 залишився, як спадкове майно, індивідуальний житловий будинок № 570 з надвірними спорудами у с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, ? частина якого належить батькові позивача, ОСОБА_6, інша ? частина будинку - матері, ОСОБА_8. Після похорону матері позивач до державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки постійно проживав у спадковому будинку і вважав, що прийняв спадщину. Заяви про відмову від спадщини не подавав. При цьому у жовтні 2007 року позивачу стало відомо, що його матір'ю ОСОБА_8 у лютому місяці 2006 року на ім'я його сестри, ОСОБА_5, було складено заповіт, за яким все належне на праві приватної власності майно після відкриття спадщини належатиме ОСОБА_5 Даний заповіт, який було посвідчено черговим лікарем Рахівської районної лікарні, вважає недійсним, оскільки він був посвідчений черговим лікарем без присутності свідків, у зв'язку з чим було не дотримано безумовно обов'язкової норми закону, при якій заповіти особи, яка перебуває на лікуванні у лікарні, госпіталі, іншому стаціонарному закладі охорони здоров'я, посвідчуються при свідках. За таких обставин, просив визнати заповіт, складений 03.02.2006 року від імені ОСОБА_8 в користь ОСОБА_5, недійсним, як такий, що не відповідає чинному законодавству, а також визнати за позивачем, ОСОБА_4 право власності на ? частину всього спадкового майна, що належало на праві приватної власності ОСОБА_8, в тому числі на половину ? частини житлового будинку № 570 разом з надвірними спорудами, що розташований у с. Кваси Рахівського району Закарпатської області.

В свою чергу ОСОБА_5 звернулася в суд із зустрічним позовом до Рахівської районної лікарні, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання одностороннього правочину - заповіту дійсним, посилаючись на те, що при посвідченні оскаржуваного заповіту черговим лікарем Рахівської ЦРЛ дійсно було порушено порядок нотаріального посвідчення заповіту, однак сам заповіт відповідав справжній волі заповідачки, а звернутися в нотаріальну контору вона не могла по причині хвороби. У зв'язку з чим просила визнати дійсним односторонній правочин - заповіт, складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5

Ухвалою суду від 6 червня 2008 року на підставі ст. 126 ЦПК України дані позови об'єднані в одне провадження.

Ухвалою судді від 4 березня 2010 року позовну заяву ОСОБА_5 до Рахівської районної лікарні, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання одностороннього правочину - заповіту дійсним, залишено без розгляду через повторну неявку позивачки до суду без поважних причин.

Представник позивача, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Рахівської районної лікарні ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, пояснила, що нині померла ОСОБА_8 знаходилася на лікуванні в хірургічному відділенні, де зробила своє волевиявлення, тобто особисте розпорядження щодо свого майна, склавши заповіт на ім'я своєї дочки ОСОБА_5 Заповіт складався в палаті, де були й інші хворі і вони могли бути свідками. Оскаржений заповіт посвідчений черговим лікарем ОСОБА_9, в присутності хворих, які знаходилися в той час в палаті, тому вважає, що дотримано всі передбачені законодавством вимоги. Просить в позові відмовити.

Відповідачка, ОСОБА_5 та третя особа без самостійних вимог, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа без самостійних вимог, ОСОБА_6 помер.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті 17.03.2006 року матері позивача, ОСОБА_8, про що виконкомом Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області вчинено відповідний запис акта про смерть № 05, залишився, як спадкове майно, індивідуальний житловий будинок № 570 з надвірними спорудами у с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, ? частина якого, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САБ № 353212 від 08.08.2007 року, належала батькові позивача, ОСОБА_6, інша ? частини будинку - матері, ОСОБА_8.

При житті ОСОБА_8 залишила заповіт, за умовами якого належне їй майно, а саме будинок з прибудовою, землею в кількості 0,23 га., на випадок своєї смерті, заповіла дочці ОСОБА_5. Заповіт посвідчений 3 лютого 2006 року черговим лікарем Рахівської районної лікарні, ОСОБА_10 Валерієвною, реєстровий № 1.

Представник позивача в обгрунтування позовних вимог послався на те, що оспорюваний заповіт ОСОБА_8 посвідчено з грубими порушеннями вимог чинного законодавства.

З оглянутого в судовому засіданні оспорюваного заповіту від 3 лютого 2006 року достовірно встановлено, що він не відповідає вищезазначеним в законі вимогам. Зокрема, з огляду на матеріали справи оспорюваний заповіт посвідчено черговим лікарем Рахівської районної лікарні, проте, в ньому не зазначено свідків, тобто він був посвідчений без їхньої присутності.

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

В даному випадку порушений порядок посвідчення заповіту - не зазначено про присутність свідків. Невиконання цієї умови є порушенням вимог ст.ст. 1252, 1253 ЦК України, за якими у випадках посвідчення заповіту особи, яка перебуває на лікуванні у лікарні, госпіталі, іншому стаціонарному закладі охорони здоров'я, а також особи, яка проживає у будинку для осіб похилого віку та інвалідів, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається. Позивач довів що його позовні вимоги щодо є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.

Зі змісту ст.ст. 1223, 1257 ЦК України випливає, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 як і його сестра ОСОБА_5 є дітьми ОСОБА_8 і відносяться до першої черги спадкування за законом. На день смерті матері позивача останній проживав і був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1280 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що позивач, ОСОБА_4 має право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги спадкування за законом і за ним слід визнати право власності на частину всього спадкового майна, що належало на праві приватної власності його матері, в тому числі на половину ? частини житлового будинку № 570 разом з надвірними спорудами, що розташований у с. Кваси Рахівського району Закарпатської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 8,10, 57, 58, 60, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Заповіт, складений 03.02.2006 року від імені ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкала у с. Кваси, буд. № 570 Рахівського району Закарпатської області на ім'я ОСОБА_5, посвідчений черговим лікарем Рахівської районної лікарні, визнати недійсним.

Визнати за ОСОБА_4, мешканцем с. Кваси, буд. №570, Рахівського району Закарпатської області, право власності на ? частину всього спадкового майна, що належало на праві приватної власності ОСОБА_8, в тому числі на половину ? частини житлового будинку № 570 разом з надвірними спорудами, що розташований у с. Кваси Рахівського району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення суду і поданням після цього протягом 20 - ти днів апеляційної скарги, з подачею її до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Бліщ О.Б.