Ленінський районний суд м. Запоріжжя
№ 2-1747/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 березня 2010 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням

В с т а н о в и в :

Позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, що є службовою та одну із кімнат якої займає відповідач.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує відсутністю відповідача у вказаному службовому приміщені на протязі більш ніж шести місяців, та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування службовим житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився , причини неявки суду невідомі . Виклик відповідача до суду було здійснено шляхом розміщення оголошення в газеті «Запорізька правда» від 27.02.2010 року № 31.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності надані докази в обґрунтування позову, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно приписів ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку .

Вказана квартира відноситься до службових та закріплена за ВАТ «Запоріжжяобленерго» відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 125/3 від 16 квітня 1981 р. за комбінатом комунальних послуг ВЕО «Дніпроенерго», правонаступником якого є позивач, та має житлову площу 27,25 кв.м., корисну площу 46,66 кв.м.

У 1981 році відповідачу на підставі ордеру № 930 від 06.05.1981 року було надано право поселення в одну кімнату службової квартири.

На запит позивача до ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області з проханням перевірки проживання відповідача у службовій квартирі було надано відповідь заступника начальника ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області вих.№26/6-1553 від 09.12.2009 р. відповідно до якого в службовій квартирі на протязі тривалого часу (близько року) ніхто не проживає.

Допитаний в судовому засіданні , свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 03 лютого 2010 року він прибув за адресою: АДРЕСА_1, для вручення відповідачу судової повістки, однак двері вказаної квартири ніхто не відчинив, про що свідком було складено акт в присутності спеціаліста дирекції з корпоративної безпеки ВАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_3, старшого інспектора ВГБ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Подакіна Д.П., та сусідки ОСОБА_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Копія вказаного акту долучена до матеріалів справи.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4, відповідач за адресою: АДРЕСА_2 не проживає більше року.

Згідно довідки відділу кадрів ВАТ «Запоріжжяобленерго» вих.№306 від 30.12.2009 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, працював покрівельником рулонних покрівель Комбінату комунальних підприємств ВЕО «Дніпроенерго» в період з 01.05.1976 року (наказ про прийняття на роботу № 25 а-к) по 19.05.1990 року (наказ про припинення трудового договору № 353-к від 13.06.1990 року). Звільнений з роботи за прогул без поважних причин за п.4 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, наданими доказами та поясненнями свідка доведено, що відповідач в трудових відносинах з позивачем не перебуває, у спірному приміщені не проживає більше шести місяців.

На момент розгляду справи судом зясувати причини тривалої відсутності відповідача не є можливим, однак слід врахувати, що квартира за адресою АДРЕСА_3 має статус службового житла, призначена для проживання особами, що знаходяться в трудових відносинах з позивачем, внаслідок чого впливає на право позивача щодо використання її як службове житло для працівників.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи та оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що відповідач без поважних причин більше шести місяців не проживає в спірному приміщені , тому його слід визнати таким , що втратив право користування службовим приміщенням ВАТ „Запоріжжяобленерго, розташованим за адресою: АДРЕСА_4

Керуючись ст.ст. 71, 72,118 ЖК України ст.ст. 10,60,88, 212,213 ЦПК України,

В и р і ш и в :

Позов ВАТ „Запоріжжяобленерго до ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування службовим приміщенням ВАТ „Запоріжжяобленерго, розташованим за адресою: АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго судові витрати в розмірі 46,30 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його прийняв за письмовою заявою відповідача .

Заява про перегляд заочного рішення може бути подане впродовж 10 днів з дня отримання його копії.

Заява про апеляційне оскарження рішення подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подана в межах десятиденного строку з дня проголошення рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення десятиденного строку для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, рішення набирає чинності після закінчення цього строку.

Суддя