Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа № 2 - 3900/10

07 вересня 2010 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - суді ОСОБА_1

при секретарі - Стасенко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3, що діє також від імені та в інтересах ОСОБА_4, до Олександрійської міської ради про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що вона з 12.11.1963 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_5.

В шлюбі у них народився син, інвалід дитинства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який визнаний недієздатним згідно рішення народного суду м. Олександрії від 02.11.1989 року та вона призначена його опікуном, згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради народних депутатів.

24.09.08 року її чоловік, ОСОБА_5, помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права.

На підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 05.02.09 року справа № 2о-23/2009 року,був встановлений юридичний факт, що ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_5.

Вона розпочала готувати документи для звернення до державного нотаріуса щодо прийняття спадщини, в ході чого їй стало відомо, що її покійний чоловік, на підставі договору дарування від 15.02.1988 року, посвідченого державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори ОСОБА_2 зареєстрованого в реєстрі № 2-290 зареєстрованого в міському бюро технічної інвентаризації м. Олександрії 15.02.1988 року за №8020/47-, подарував житловий будинок № 8а по вул. Культурній в м ОСОБА_2 їх сину, ОСОБА_4.

Зазначає, що житловий будинок № 8а по вул. Культурній вона з покійним чоловіком придбана на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Олександрійською нотаріальною конторою 18/УІ-1973 року по реєстру № 148 та зареєстрованого у Олександрійському бюро технічної інвентаризації м. Олександрії 12/11-1988 року за № 8020/47, отже. на праві спільної власності подружжя вона має право на ? частину даного житлового будинку, іншу ? частину вона та її син мають право успадкувати, по ? частині кожному .

Про укладення договору дарування від 15.02.1988 року вона не знала, її право спільної сумісної власності подружжя тоді не було визначено.

Оскільки її померлий чоловік своїми діями без її відома позбавив її права власності на ? частину житлового будинку № 8а по вул. Культурній в м. Олександрії, позивач просить визнати укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір дарування зазначеного житлового будинку недійсним, визнати за нею право власності на ? частину цього житлового будинку як майна, що набуте під час перебування в шлюбі, а також визнати за нею та її сином, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, право власності на ? частину зазначеного будинку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача позо ні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Правовідносини сторін врегульовано нормами ЦК України, СК України та КпШС України в ред. 1980 року.

Судом встановлено, що з 12.11.1963 року позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 12.11.1963 року, виданого Куколівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградською області.

В шлюбі у них народився син, інвалід дитинства ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який визнаний недієздатним згідно рішення народного суду м. Олександрії від 02.11.1989 року та позивач призначена його опікуном, згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради народних депутатів № 93/2 від 22 березня 1990 року. 24.09.08 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті, позивач розпочала готувати документи для звернення до державного нотаріуса щодо прийняття спадщини, в ході чого їй стало відомо, що її покійний чоловік, на підставі договору дарування від 15.02.1988 року, посвідченого державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори ОСОБА_2 зареєстрованого в реєстрі № 2-290 зареєстрованого в міському бюро технічної інвентаризації м. Олександрії 15.02.1988 року за №8020/47, подарував житловий будинок № 8а по вул. Культурній в м. Олександрії їх сину, ОСОБА_4 "

Житловий будинок № 8а по вул. Культурній ОСОБА_7IvI. придбав на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Другою Олександрійською нотаріальною конторою 18/УІ-19 73 року по реєстру № 148 та зареєстрованого у Олександрійському бюро технічної інвентаризації м. Олександрії 12 11-1988 року за № 8020/47.

Згідно з ст. 22 КпШС України майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном .

На підставі ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання. ведення спільного господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо )самостійного заробітку.(доходу).

На підставі ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. за взаємною згодою. При укладенні договорів одним з подружжя вважається . що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до су у з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Таким чином, зазначений будинок є спільною сумісною власністю подружжя, тому, позивач є власником ? частини даного житлового будинку, іншу ? частину позивач та її син мають право успадкувати, по ј частині кожному.

З цих підстав, укладений ОСОБА_7 м А.М. договір дарування слід визнати недійсним, оскільки при його укладенні ОСОБА_7 не був повним власником майна, яке подарував. Позовні вимоги щодо визнання за позивачами права власності на ? частину спадкового майна за кожним, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки,позивач та її син постійно проживали з спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини, тому, відповідно до ч. З ст.1268 ЦК України, є такими, що прийняли спадщину.

На підставі ст. ст. 203, 215,1261 - 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60,88,209,212,214 - 215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 договір дарування житлового будинку № 8а з надвірними будівлями по вул. Культурна в м. Олександрії Кіровоградської області від 15.02.1988 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку № 8а з надвірними будівлями по вул. Культурна в м. Олександрії, як частку у прав спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, що помер 24 вересня 2008 року, право власності на ? частину житлового будинку № 8а з надвірними будівлями по вул. Культурна в м. Олександрії Кіровоградської області.

Визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ,ОСОБА_9, що помер 24 вересня 2008 року, право власності на ? частину житлового будинку № 8а з надвірними будівлям и по вул. Культурна в м. Олександрії Кіровоградської області.

Апеляцій на скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів після його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий: