Макарівський районний суд Київської області
07 грудня 2010 року Макарівський районний суд Київської області в складі судді ДЗЮБИ Н.М. при секретарі Нестерчук О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
Позивач 02.06.2010 р. звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 25.06.2008 року помер її син - ОСОБА_4. Оскільки дітей у нього не було, він склав заповіт, посвідчений Наливайківською сільською радою 06.04.2006 року за р.№55, яким все своє майно заповів своїй сестрі ОСОБА_5. За таких обставин після смерті сина вона не заявляла свої права на спадкове майно, оскільки все одно заповідала б його своїм дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Крім того, вона вже літня людина, їй 83 роки, з 1985 року вона є інвалідом 1 групи та майже не пересувається. За життя син постійно допомагав їй, так як її будинок знаходиться фактично навпроти його будинку, Однак, 06.05.2010 року Макарівський районний суд прийняв рішення про визнання заповіту сина недійсним, оскільки було порушено порядок його посвідчення. Відповідно до ч.2ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього кодексу (спадкування за законом). Вона є спадкоємцем померлого першої черги за законом (як мати померлого) та має право на обов»язкову долю у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Іншим спадкоємцем померлого за законом є його дружина ОСОБА_2. Вона (позивачка) претендує на жилий будинок померлого сина, оскільки в будівництві будинку брав участь її чоловік ОСОБА_7, а ОСОБА_2 до січня 1986 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8. Своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті сина вона до нотаріальної контори не подала з поважної причини, тому звернулась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Пізніше позивач уточнила свої позовні вимоги та пояснила, що після смерті сина
25.06.2008 року стан її здоров»я суттєво погіршився і їй було не до оформлення спадщини, що залишилась після сина. Вона не знала, що для прийняття спадщини встановлено лише 6 місяців. Лише коли дочка ОСОБА_9 після рішення суду від 06.05.2010 року про визнання заповіту недійсним звернулась до адвоката, останній роз»яснив їй, що як непрацездатна мати ОСОБА_4 вона має право на обов»язкову долю у спадщині померлого. Тому вона звернулась до суду та просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина.
В ході розгляду справи позивачка ще раз уточнила свої позовні вимоги та збільшила свій позов вимогою про встановлення факту, що вона є матір»ю померлого 25.06.2008 року ОСОБА_4, оскільки у свідоцтві про народження сина по-батькові відсутнє.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_10 позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_11 позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що необхідності встановлювати факт родинних відносин між позивачкою та померлим немає, бо у свідоцтві про народження померлого його матір»ю вказана позивачка. З матеріалів справи видно, що позивачка не подавала заяву про прийняття спадщини в зв»язку з наявністю заповіту на користь її дочки ОСОБА_3. Всі інші причини надумані. Стан здоров»я позивачки як до смерті сина, так і після його смерті згідно меддокументації відповідає віку та стану здоров»я інваліда 1 групи.
Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 25.06.2008 року помер ОСОБА_4 - син позивачки ОСОБА_1 та брат третьої особи ОСОБА_3, яка є спадкоємцем померлого за заповітом. Як свідчить спадкова справа №820 Макарівської ДНК до майна померлого 25.06.2008 року ОСОБА_4, заяви про прийняття спадщини де майна померлого до нотаріальної контори своєчасно подали : як спадкоємець за законом - дружина померлого Під суха В. Б., як спадкоємець за заповітом- третя особа у справі ОСОБА_3. Позивач ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після смерті сина до нотаріальної контори не подавала. Рішенням Макарівського районного суду від 06.05.201І| року, що набрало чинності, заповіт померлого ОСОБА_4 визнано недійсним.
Відповідно до ч.З ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає в день відкрити спадщини,тобто в день смерті спадкодавця.
Згідно ст.ст. 1268,1272 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має права прийняти спадщину або не прийняти її. Строк для прийняття спадщини встановлюється / шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
В пред»явленому позові, посилаючись на поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 вказує, що заяву про прийняття спадщини до нотаріуса вона не подавала, оскільки знала, що все своє майно її син заповів її дочці ОСОБА_3. Отже, протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця позивач не претендувала на спадщину і саме з цієї причини не подавала заяву про прийняття спадщини. З 25.06.2008 року і по час звернення до суду з даним позовом (02.06.2010 р.) позивач до суду не зверталась, хоч суд в 2009-2010 р.р. розглядав справу про визнання заповіту ОСОБА_4 недійсним, відповідачем у якій була дочка позивачки ОСОБА_3. В уточненій позовній заяві позивач також посилається на те, що вона не знала, що законом встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також посилається на поганий стан здоров»я після смерті сина. Представник позивача ОСОБА_10 в доповнення до викладеного в позовних заявах позивачки пояснила, що позивачка не мала можливості проконсультуватись щодо порядку прийняття спадщини, мала поганий стан здоров»я, в зв»язку з чим її дочки забирали її в м. Київ для обстеження та лікування. В якості доказу даних фактів суду наданий витяг з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_12 за 2008-2010 р.р., з якого вбачається, що місцем проживання позивачки вказано АДРЕСА_1 ( місце проживання дочки позивача ОСОБА_3А.), хвора спостерігається поліклінікою №2 з 2000 р., в 2008 ропі зверталась до терапевта та ендокринолога та перебувала на денному стаціонарі 18.01.2008,18.02-25.02.2008р, 13.03.2008 р., 10.04.2008р.,12.05.2008 р., 12.06.2008 р.,17.07.2008 р„ 18.07.2008 р„ 22.09.2008р., 11.12.2008 р„ 12.01.2009 р.. Даним документом спростовується твердження про погіршення стану здоров»я позивачки після смерті сина 25.06.2008 р., оскільки і до його смерті і після стан здоров»я позивачки відповідав її віку та інвалідності (інвалід 1 групи), не змінилась і періодичність відвідування поліклініки. Окрім того, з цього документу вбачається, щ позивачка постійно (або періодично) проживала в м.Києві у своєї дочки ОСОБА_3, знала про судовий спір щодо заповіту
та мала можливість проконсультуватись через дочку з цих питань. А тому суд вважає, що поважні причини пропуску позивачкою строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні. Вказані в позові причини є надуманими в зв»язку зі зверненням позивачки до суду 02.06.2010 року після рішення суду від 06.05.2010 року про визнання заповіту недійсним.
Вимога щодо встановлення факту родинних відносин позивачки з померлим задоволенню не підлягає, оскільки даний факт не має юридичного значення в зв»язку з відмовою позивачу у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1268,1272 ЦК України, ст.ст.10,11,58- 60,79,209,215,294 ЦПК України,суд,-
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає чинності відповідно до ст.223 ЦПК України.