Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.

при секретарі: Троян В.Б.

за участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянув у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2, в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 28 в будинку № 20 по вулиці Дніпровська в м. Павлограді Дніпропетровської області.

В обгрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до ордеру № , 0203 від 19.01.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради №

8 від 17.01.1989 року йому була надана квартира АДРЕСА_1. 11.07.1989 року він був зареєстрований за вказаною адресою. Разом з ним в квартирі зареєстровані члені його сімї - дружина ОСОБА_3 та сини: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 Квартира АДРЕСА_2 не приватизована та належить комунальному фонду Павлоградської міської ради. На теперішній час в квартирі мешкають він, його дружина, шлюб з кою було розірвано у 2000 році, син дружини, невістка та онука. Інші діти, які вже повнолітні, мешкають окремо. ОСОБА_2 не мешкає в квартирі з жовтня 2009 року. Відповідач забрав свої речі та залишив квартиру. Комунальні послуги за квартиру не сплачує, інтересу до квартири не проявляє.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спирався на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з наступних підстав. Дійсно, позивачу на підставі ордеру -- № 0203 від 19.01.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради № 8 від 17.01.1989 року надана квартира АДРЕСА_1. Він бажає проживати у зазначеній квартирі, так як він там зареєстрований та іншого житла не має, однак позивач чинить йому перешкоди, а саме: змінив замки у квартирі. Посилання позивача на те, що він ніяких затрат за комунальні посяуги не несе, є неправдивими, так як він сплачує комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_3.

Суд, заслухавши думку позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї будц відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.4985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_4. Відповідно до довідки «К-П-1» від 17.06.2010 року у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 5). Відповідно до ордеру № 0203 від 19.01.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради № 8 від 17.01.1989 року ОСОБА_1 була надана квартира АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Відповідно до акту від 18.06.2010 року, складеного комісією «К-П-1» встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8 з жовтня 2009 року (а.с. 6).

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідач за згодою позивача вселилися та зареєструвався у квартиру АДРЕСА_1. Відповідач не втратив інтерес до зазначеної квартири, хоче в ній проживати, сплачує комунальні послуги, про що надав суду копії квитанцій, однак позивач чинить йому перешкоди в цьому.

Тому, суду не було доведено, що відповідач втратив інтерес до спірного житлового приміщення, а обставини, на які посилається позивач не можуть бути визнані судоцц поважними.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що не має підстав для визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою № 28 будинку № 20 по вулиці Дніпровська в м. Павлограді Дніпропетровської області.

Таким чином, зібрані у справі докази та-наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57- 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 71 ЖК України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Ьт. ст. 5, 6, 7, 58, 59, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 28 в будинку № 20 по вулиці Дніпровська в м. Павлограді Дніпропетровської області - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: В.М. Бондаренко