Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа №2-285/10
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2010 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Робак С.О.

при секретарі Скавронській Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до Торківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно з участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2. ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Торківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 травня 1998 року його мати ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно після своєї смерті заповіла йому. 16 вересня 2008 року його мати ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із:

*1/4 частини житлового будинку загальною площею 87,4 м2, житловою площею 46,9 м з верандою, позначеною літерою „а" та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд: сараю, позначеного літерою „Б"; літньої кухні, позначеної літерою „В"; погреба, позначеного літерою „П"; огорожі, позначеної 1-3; криниці, позначеної 4, розташованих в селі Торкові Тульчинського району по вул. Шевченка, № 49, яка їй належала як члену колгоспного двору відповідно до свідоцтва № 2 на право особистої власності на жилий будинок, видане 10 квітня 1988 року Торківською сільською радою;

*земельної ділянки площею 1,5640 га, розташованої на території Торківської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 064287, виданого Тульчинською райдержадміністрацією 28 лютого 2003 року.

Після смерті матері він прийняв спадщину та звернувся в нотаріальну контору з заявою про оформлення спадкового майна на своє ім'я. Однак, нотаріально оформити право власності на спадкове майно він не може, так як будинок, частина якого належала його матері і яка являється спадковою, відносилася до суспільної категорії колгоспного двору і після ліквідації колгоспних дворів його мати своє право власності на 1/4 частину будинку не оформила, свідоцтво про право власності на 1/4 частину будинку не отримала і в органах МБТІ не зареєструвала.

В будинку, частина якого є спадковою, він проживав і проживає. Проживаючи в будинку, частина якого належить йому, а частина - належала батькові, він самовільно, не отримавши відповідного дозволу Торківської сільської ради та не виготовивши проектну документацію, за свої кошти побудував біля господарських будівель житлового будинку № 49 по вул. Шевченка в с. Торкові прибудову, позначену літерою „б". Так як я побудував прибудову, позначену літерою „б" хоч і за власні кошти, але самовільно, зареєструвати своє право власності на прибудову та отримати технічну документацію, я не можу. Для цього мені необхідно визнати моє право власності на дану будівлю.

Так як нотаріально оформити право власності на спадкове майно та самовільне будівництво він не може, тому вимушений звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і на задоволенні позову наполягає.

Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали, не заперечують на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій попросив суд розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши позивача, третіх осіб та ознайомившись з заявою відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ч. 4 ст. 130, ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 22 травня 1998 року мати позивача ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно після своєї смерті заповіла ОСОБА_5. Даний факт підтверджується копією заповіту (а.с. 9).

16 вересня 2008 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 8).

Відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з:

1/4 частини житлового будинку з верандою та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд, розташованих в селі Торкові Тульчинського району по вул. Шевченка, № 49, яка їй належала як члену колгоспного двору відповідно до свідоцтва № 2 на право особистої власності на жилий будинок, видане 10 квітня 1988 року Торківською сільською радою (а.с.20) і на яку право власності не оформлено, що підтверджується довідкою Тульчинської державної нотаріальної контори № 79/1-08 від 03.02.2010 року (а.с. 6) та копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 13).;

- земельної ділянки, розташованої на території Торківської сільської ради відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 064287, виданого Тульчинською райдержадміністрацією 28 лютого 2003 року (а.с. 18).

Відповідно до копії довідки КП Тульчинського МБТІ № 205 від 30.11.2009 року біля господарських будівель житлового будинку № 49 по вул. Шевченка в с. Торкові самовільно побудована прибудову, позначену літерою „б" (а.с. 11)

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 4, 15, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 376, 386, 392, 1220-1223, 1233, 1268 ЦК України, суд. -

ВИРІШИВ: Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, спадкоємцем якого він став після смерті матері ОСОБА_4, померлої 16 вересня 2008 року, саме, на:

*1/4 частину житлового будинку загальною площею 87,4 м , житловою площею 46,9 м2 з верандою, позначеною літерою „а" та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд: сараю, позначеного літерою „Б"; літньої кухні, позначеної літерою „В"; погреба, позначеного літерою „П"; огорожі, позначеної 1-3; криниці;

*земельну ділянку площею 1,5640 га, розташовану на території Торківської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 064287, виданого Тульчинською райдержадміністрацією 28 лютого 2003 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно побудовану прибудову, позначену літерою „б", розташовану в с. Торкові Тульчинського району по вул. Шевченка №49.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду та апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області протягом двадцяти днів і дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: