Справа № 2-6192/10
Провадження № 2-6192/10
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Лазарєвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересованих осіб Адміністрації Заводського району м. Миколаєва, Головного управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Миколаївській області, Санітарно-епідеміологічної станції Заводського району м. Миколаєва про знесення самовільної забудови, -

В С Т А Н О В И В:

12. 01. 2009 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, заінтересованих осіб Адміністрації Заводського району м. Миколаєва, Головного управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Миколаївській області, Санітарно-епідеміологічної станції Заводського району м. Миколаєва про знесення самовільної забудови .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що відповідач у 2007-2008 роках почав самовільну забудову житла, до наявної площадки почав прибудовувати балкон, пояснюючи, що зводить прибудову для розширення підходу до квартири. На заперечення позивача не реагує. Вказаними діями відповідач, на думку позивач, порушує санітарні, протипожежні та будівельні норми. До звернення до суду позивач зверталася до компетентних органів, де їй було повідомлено, що відповідач зведення самобудови не погоджував та рекомендовано звернутися до суду за захистом порушених прав. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд зобовязати відповідача знести самобудову за його рахунок, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. На другому поверсі будівлі, до якого ведуть сходи, де знаходиться квартира відповідача, є площадка та балкон, які вийшли з ладу. Відповідач неодноразово звертався до компетентних органів з питання ремонту балкону та сходів, що знаходились в аварійному стані. У відповідь йому повідомиляли, що кошти на ремонт відсутні, а тому проти проведення ремонту та виготовлення сходів за рахунок відповідача не заперечували. Відповідач за рахунок своїх коштів передував площадку та балкон. Площадка та сходи достньо широкі, балкон виконаний зі скла, що не робить перешкоди у користуванні належними сусідам (зокрема, позивачу) квартирами. У задоволенні позову просив відмовити.

Представники заінтересованих осіб Адміністрації Заводського району м. Миколаєва, Головного управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Миколаївській області, Санітарно-епідеміологічної станції Заводського району м. Миколаєва в судове засідання не зявилися, просили суд справу розглядати за їхньої відсутності, вирішення спору віддали на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2. Позивач проживає на одній площадці з відповідачем, власником сусідньої квартири АДРЕСА_3.

На другому поверсі будинку 88 по вул. Фрунзе в м. Миколаєві, до якого ведуть сходи, де знаходиться квартири сторін, є площадка та балкон, які вийшли з ладу. Відповідач неодноразово звертався до компетентних органів з питання ремонту балкону та сходів, що знаходились в аварійному стані. Зазначене підтверджується наступним.

Заявою від 05. 08. 2003 № 112 відповідач звернувся до начальника ЖЕУ № 8 про надання допомоги у ремонті балкону та сходів, які знаходилися в аварійному стані.

Заявою від 02. 09. 2005 відповідач ОСОБА_2 звернувся до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Заводське-2». У своїй відповіді від 20. 09. 2005 № П-323 зазначенге підприємство повідомлело про наявність заборгованості відповідача, а також те, що підприємство не заперечує проти проведення робіт з укріплення та виготовлення нових сходів мешканцями за власний рахунок.

Заявою від 19. 12. 2005 № П-594 відповідач ОСОБА_2 повторно звернувся до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Заводське-2» щодо ремонту. У відповіді відповідача повідомляли, що ремонт буде виконано за наявності можливостей, однак ремонт здійснено не було.

У відповідях від 29. 05. 2006 № П-505 та від 16. 08. 2006 № П-505/2 на звернення відповідача ОСОБА_3 Заводського району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради повідомлялося, що ремонт балкону та сходів включено до Програми «Житло», і за наявності коштів у бюджеті роботи з ремонту будуть проведені. Однак ремонт проведено не було.

Відповідачем за рахунок своїх коштів було проведено ремонт спірних споруд, що підтверджується довідкою ПП «Шалгіс» ( який є правонаступником ЖЕУ № 8).

Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 15 в житловому будинку № 88 по вул. Фрунзе в м. Миколаєві, квартира приватизована, до складу квартири входить спірна веранда.

Ухвалою суду від 15. 09. 2009 у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу для вирішення питання відповідност забудови санітарним та протипожежним нормам, даним техічної документації.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11. 03. 2010 № 120-1947, експертизою встановлено, що деревяна споруда відкритої площадки зі сходами є невідємною частиною квартир № № 15, 17, як споруда загального користування для організації входу, виходу та аварійної евакуації мешканців зазначених квартир, рапніше використовувалася як балкон загального користування, на момент дослідження зазначений балкон переобладнано у споруду веранди в користування власника квартири № 15.

Відповідно до висновку ТО-005-02-10-ТЗ від 12. 02. 2010, наданого Інженерно-виробничим центром «Стройреконструкция», споруда деревяної площадки, переобладнаної під веранду та сходи знаходяться в технічно незадовільному стані і для подальшого використання не придатні.

Відповідно до висновку Санітарно-епідеміологічної станції Заводського району м. Миколаєва від 30. 11. 2009 № 2307/02-03 спірна споруда веранди не порушує санітарні показники: природнє освітлення, інсоляція житлового приміщення, розміщеного поряд з квартирою позивача. У вказаному висновку також зазначено, що санітарних правил щодо кругообігу повітря на відкритій площадці не існує.

Відповідно до висновку, наданого Головним управлінням Міністерства надзвичайних ситуацій України в Миколаївській області від 26. 02. 2010 № 69/1279-з-7, порушень норм та правил протипожежної безпеки при будівництві спірної споруди веранди не встановлено.

Відповідно до п. 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11. 03. 2010 № 120-1947 площадка деревяного балкону загального користування квартир № № 15, 17 в буд. 88 по вул. Фрунзе в м. Миколаєві, яка рвніше була відкритою, самовільно реконструйовано під споруду веранди літ. «В» із зовнішніми розмірами на плані 2,84 х 2,50 м., вхід до споруди веранди з приміщення санвузлу квартири та сходів загального користування із зовнішнього боку, що відповідає даним технічного паспорту

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що доказів того, що спірна самобудова, зведена відповідачем, створює перешкоди у користуванні майном позивача, суду не надано.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені , невизнані або оспорені.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом були надані рівні можливості сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

На підставі досліджених письмових доказів та пояснень сторін в судовому засіданні було встановлено, що спірна самобудова, зведена відповідачем, створює перешкоди у користуванні майном позивача судом не встановлено. Доказів на підтвердження своїх доводів, що обгрунтовують позовні вимоги, позивачем не надано, а тому, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає у задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересованих осіб Адміністрації Заводського району м. Миколаєва, Головного управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Миколаївській області, Санітарно-епідеміологічної станції Заводського району м. Миколаєва про знесення самовільної забудови - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та в порядок, передбачений ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська