Справа №2-1816/2010p.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2010р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Тихоновій Н.С., при секретарі - Гродновій А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справа за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про стягнення коштів з банківського рахунку,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про стягнення коштів з банківського рахунку. Свої вимоги мотивувала тим, що 06.05.2008р. на підставі заяви-анкети, Банк відкрив їй банківські рахунки (№ 79532225, № 819286) в іноземній валюті та надав платіжну картку системи «VISA electron». У серпні 2009р. вона звернулася із письмовою заявою до відповідача про видачу їй залишку коштів та закриття рахунку за платіжною карткою. Відповіді позивачка не отримала, кошти Банк не повернув.

На підставі викладеного, позивачка просила суд: розірвати вказаний договір, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 191231,54 грн., проценти за несвоєчасне виконання завершальних операцій - 15283,19 грн., 3 % річних - 1257,36 грн. та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги - 2 000 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила: просила суд розірвати вказаний договір, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти з процентами у розмірі 189 644,39 грн., проценти за несвоєчасне виконання завершальних операцій - 15283,19 грн., З % річних - 1257,36 грн. та витрати, повязані з наданням правової допомоги - 2 000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав наявність коштів у зазначеній сумі, проте пояснив, що задовольнити в цій частині вимоги не мають можливості через відсутність коштів. Інші позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

06.05.2008р. року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» на підставі заяви-анкети був укладений Договір банківського обслуговування та відкрито банківські рахунки в іноземні валюті ( № 79532225 - поточний (картковий) рахунок, № 819286 - поточний (накопичувальний) рахунок).

07.08.2009р. та 09.10.2009р. ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із заявами про повернути їй залишку коштів та закриття рахунків, проте останній відмовився у видачі позивачці коштів, посилаючись на нестабільне фінансове становище банку.

Відповідно до ч.3 ст.1066 ЦК України банк не має права встановлювати обмеження права вкладника розпоряджатися грошовими коштами.

Згідно до ч.3 ст.1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовується положення про договір банківського рахунку і глава 72 ЦК). А відповідно до ч.1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України ( ст.526 ЦК України) та Договір є обовязковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Загальна сума залишку коштів, на день розгляду справи, складає - 23928,08 доларів США., що складає - 189 644,39 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договору, в наслідок чого позивачка не отримала своєчасно належні їй кошти, у відповідності до терміну та умов Договору.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Доводи ОСОБА_2 про наявність підстав для відмови у позові у звязку з рішенням НБУ про введення тимчасової адміністрації та мораторію на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_2, суд не може прийняти до уваги, оскільки Постановою Правління НБУ від 10.02.2009р. № 59 «Про призначення тимчасової адміністрації» в ОСОБА_2 було призначено тимчасову адміністрацію строком на один рік та мораторій на задоволення вимог кредиторів з 10.02.2009р. по 10.08.2009р. В силу ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі Закон), в редакції, що діяла до 6 серпня 20009р., мораторій - зупинення виконання банком майнових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів. Спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Частиною 2 ст. 85 Закон передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобовязання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації. Враховуючи, що строк виконання ОСОБА_2 зобовязань за даним договором настав 07.08.2009р., тобто до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, його дія не розповсюджується на спірні правовідносини. Більш того, згідно ч. З ст. 85 Закону у названій редакції протягом дії мораторію: 1) забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України; 2) не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові санкції (економічні), санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Таким чином, законом не передбачена заборона на звернення до суду з позовами про стягнення неповернених вкладів та про задоволення таким вимог.

Згідно ст. 32.2 Закону України «Про платіжні системи та перекази грошей в Україні» за несвоєчасне виконання банком своїх зобовязань передбачена відповідальність у вигляді стягнення 0,1 % від розміру невиконаного зобовязання за кожен день прострочення, що складає відповідно до заявлених вимог - 15 283,19 грн.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, що у даному випадку складає - 1257,36 грн., відповідно до заявлених вимог.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті витрати на ІТЗ процесу у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 1 700 грн. Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. не підлягають задоволенню, у звязку з відсутністю доказів цих витрат.

Керуючись ст.ст.524,526,610,629,625, 1066,1075 ЦК України, ст..ст.10,14,30, 59,60,88,212,213214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати Договір банківського обслуговування від 06.05.2008р. укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

Стягнути з ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 грошові кошти відповідно до карткового рахунку у розмірі - 189 644 грн. 39 коп., 3 % річних - 1 257 грн. 36 коп., проценти за несвоєчасне виконання договору - 15 283 грн. 19 коп., витрати на ІТЗ процесу - 120 грн. та судовий збір у розмірі 1700 грн. 00 коп., усього - 208 004 грн. 94 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: