РІШЕННЯ справа №2-2710/10 року.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шершак М.І.

при секретарі - Українець Н.О.,

адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення матеріальної шоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, яка є матірю померлого ОСОБА_4, звернулась до суду з вищезазначеним позовом вимоги мотивує тим, що 27.05.2007 року близько 22:00 годин на автошляху біля населеного пункту с. Поляне Тростянецького району Сумської області сталася дорожньо- транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_3 керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, в результаті якого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. В результаті даної пригоди ОСОБА_5 тривалий час перебував на лікуванні, просить суд відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України стягнути з відповідача як володарця джерела підвищеної небезпеки матеріальну шкоду яка складається з вартості ліків 6680, 47 грн.

В судовому засіданні позивачка і її захисник позовні вимоги підтримали Відповідач та його представник з позовом згодні частково, зазначають, що дійсно

27.05.2007року близько 22:00 годин на автошляху біля населеного пункту с. Поляне Тростянецького району Сумської області сталася дорожньо- транспортна пригода, внаслідок якої травмований ОСОБА_5, однак дана пригода сталася з вини ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами кримінальної справи, також зазначають, що розмір відшкодування завищений.

У судовому засіданні відповідач і його представник наполягають на зменшенні розміру матеріальної шкоди.

Суд, заслухавши сторони по справі , дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню згідно наступного:

Як було встановлено під час судового засідання, що 27.05.2007 року близько 22:00 годин на автошляху біля населеного пункту с. Поляне Тростянецького району Сумської області сталася дорожньо- транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_3 керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, в результаті якого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, тривалий час ОСОБА_5, проходив курс лікування, а саме: з 27.05.2007 року по 01.06.2007 року з 01.06.2007 року по 08.06.2007 року з 29.08.2007 року по 19.09.2007 року з 29.04.2008 року по 16.05.2008 року, з 24.06.2008 року по 07.07.2008 року. 12.02.2008 року висновком МСЕК ОСОБА_5, визнаний інвалідом другої групи з ураженням опорно рухового апарату, дані обставини у судовому засіданні підтверджуються доказами , а саме: копією довідки КУ „Сумської міської клінічної лікарні №1 якою вказано затрати які були понесені позивачкою і її померлим сином а.с.143-145, копією довідки про вартість даних препаратів на час коли проходив курс лікування померлий ОСОБА_5 а.с.а.с. 146-147, медичною документацією про хід лікування ОСОБА_5, копією чеків, а.с. а.с. 148-152, висновком МСЕК про інвалідність а.с. 69.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє обєктом використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1187 ч.5 ЦК України Особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ОСОБА_6 достовірно встановлено, що дорожньо- транспортна пригода сталася не внаслідок непереборної сили, в наслідок умислу потерпілого ОСОБА_5, не з протиправність дій відповідача ОСОБА_3, про що свідчить постанова органів досудового слідства від 22.07.2009 року, в звязку з чим ОСОБА_3, повинен відшкодувати матеріальну шкоду завдану в результаті понесених витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 Крім того відповідно до вимог ст. ст. ст. 79,81, 88 ЦПК України з ОСОБА_3, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, сплачений судовий збір, витрати з ІТЗ, а також витрати на правову допомогу. Що стосується стверджень представника відповідача, з приводу сумнівності доказів про матеріальні затрати, то після уточнення і надання довідки з лікарняної установи і довідки про вартість лікування а.с.а.с.143-145,146-147 вони у суду сумніву не викликають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 81,88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди , задовольнити .

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3, суму матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо- транспортної пригоди розміром 6579,67 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3, суму за надання правової допомоги 1500 грн., судовий збір 66,80 гри., витрати з ІТЗ- 30 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду особами, які брали участь у розгляді справи, може бути подана до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів після проголошення рішення суду і в порядку передбаченому ст. 294 ЦПК України.

Суддя М.І.Шершак