Справа № 22ц-1810 Головуючий у 1 інстанції: Ганич І.М.
Категорія: 23 Доповідач: Каблак П.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.

при секретарі: Безп'ятко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням в позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання ордера від 7.04.2006 р. на квартиру АДРЕСА_1, оформленого на ОСОБА_2 недійсним і стягнення із ОСОБА_2 5 тис. грн. моральної шкоди відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зміну договору найму житлового приміщення задоволено. Зобов'язано Залізничну районному адміністрацію Львівської міської ради укласти із ОСОБА_2 і її донькою ОСОБА_3 окремий договір найму на жилі приміщення у квартирі АДРЕСА_2 ізольовані кімнати площею 17,3 м? під літ.2 із балконом 0,9 м? під літ.11 і кладовою 0,9 м? під літ. 10 та кімнату площею 10,5 м? під літ 3, а із ОСОБА_1 на кімнату площею 12,0 м? під літ 7 із балконом 0,7 м? під літ.12 і кладовою 1,1 м? під літ 9, залишивши в спільному користуванні сторін кухню 8,8 м?, коридор, ванну, туалет і кладову площею 1,2 м? під літ. 4 у вказаній квартирі.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 В апеляційній скарзі зазначає, що суд винесеним рішенням погіршив його житлові умови для проживання у спірній квартирі, не звернув уваги, що відповідачка ОСОБА_2 має приватизовану квартиру ум. ОСОБА_4 Херсонської обл., таким чином має три квартири у користуванні. Просить винесене судом рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний житловий будинок.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Львівського міськвиконкому № 401 від 23.03.2006 року за сім'єю ОСОБА_1 із 4-ох осіб закріплена трьохкімнатна квартира по вул. Роксоляни 51/172 у м. Львові, на зайняття якої був виданий ордер 7.04.2006 року, що був оформлений на ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1 про визнання ордера на спірну квартиру недійсним районний суд вірно виходив з того, що сторони вселилися в займану квартиру на підставі зазначеного в попередньому абзаці ордеру, і з ними був укладений договір найму на таку, сам ордер № 003188 від 07 квітня 2006 року втратив свою чинність, таким чином позивач використав своє право по виданому ордері і підстав для визнання такого недійсним не має.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

Враховуючи наведене, а також те що квартира має три ізольовані кімнати (ордер а.с. 8), відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 вправі була ставити питання, згідно вимог ст. 104 ЖК України, про укладення з нею та донькою окремі договори найму на кімнати площею 17,3 м? та 10,5 м?, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України.

Колегія суддів вважає, що поділ спірної квартири, проведений районним судом відповідає вимогам ст.ст. 63, 104 ЖК України, правовим позиціям висловлених в Постанові Пленуму ВСУ та не приводить до штучного погіршення житлових умов ОСОБА_1 і не викликає необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду Львівської області від 24 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_5