Справа № 2-2399/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді О.М. Пілюгіної за участю секретаря Шмулич А.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 59002,75 гривень, моральну шкоду у розмірі 300 000 гривень; щомісячно стягувати на лікарські препарати: бензонал, етап, нейровітан, фенігідін, пан тогам, діакарб та інші кошти у розмірі 900,00 гривень; щомісячно стягувати на курсове вітамінізоване харчування 800,00 гривень; стягнути щорічну оплату на санаторно-курортне лікування у санаторії «Роща» Харківського району Харківської області 7152,00 гривень, спричиненої злочином.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та пояснив, що 09 вересня 1996 року близько 05 год. 35 хв. У дворі домоволодіння за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вулиця Репіна, 70, відповідач деревяною палицею наніс йому декілька ударів по голові та рукам, чим спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості. У відношенні відповідача було порушено кримінальну справу, за наслідками розгляду якої постановою Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2006 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ст. 102 КК України в редакції 1963 року закрито, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у звязку зі закінченням строків давності. В результаті неправомірних дій відповідача, за даними що містяться у консультативних висновках медичних закладів: Харківської обласної клінічної лікарні, Інституту неврології, психіатрії та наркології АМН України в місті Харкові, позивач отримав захворювання: лікворно- гіпертонічний синдром - підвищений внутрішньочерепний тиск, синкопальний стан - наявність постійні запаморочення та відключення свідомості без судорог, епілептичний синдром- приступи зі втратою свідомості, що супроводжуються судорогами, прикусом язика, атеїстичний синдром- порушення вестибулярного стан шаткість, запаморочення, головний біль, гіпертонічна хвороба- захворювання серцево- судинної системи, що потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування, із застосуванням лікарських препаратів, посиленого харчування та санаторно -куротного лікування у санаторій «Роща» та Криму, тому позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив що не є доведеним що позивач отримав саме середньої тяжкості тілесні ушкодження, оскільки матеріали кримінальної справи містять висновки що містять протиріччя, проведення будь яких комплексних, повторних експертиз для встановлення ступеню тяжкості спричинених позивачу тілесних неможливо оскільки, оскільки сам позивач не надав потрібну для цього медичну документацію щодо стану його здоровя за період до 1996 року стверджуючи, що взагалі не зворів до цього часу, тоді як в матеріалах кримінальної справи міститься довідка головного лікаря, про те що позивач отримав свою карточку для подання її до суду. Крім того позивач не надав будь яких доказі, що йому призначено будь який курс лікування, призначення лікарських препаратів та чеки на придбання цих ліків, а консультативні висновки не є призначенням курсу лікування. Крім того вважає сумнівними консультативне призначення вітамінізованого харчування що містить вісім сортів чаю, чорну ікру та інше; не доведеним необхідність санаторно-курортне лікування саме у санаторії «Роща» Харківського району Харківської області в Криму, тому у позові просив повністю відмовити, при цьому не заперечував що кримінальну справу закрито за його згодою та не вимагав виправдувального вироку. Також зауважив,що позивач не одразу звернувся за медичною допомогою, а тільки через декілька днів, тоді як в цей час виконував роботи по переносу цегли на своєму подвірї.

Суд заслухавши позивача,відповідача, дослідивши докази по справі, оглянувши матеріали кримінальної справи № 1-373/06 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 102 КК України в редакції 1963 року, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2006 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 102 КК України в редакції 1963 року закрито, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у звязку зі закінченням строків давності на підставі п. З ч. 1 ст. 49 КК України в редакції 2001 року, ст. 11-1, ст. 282 КПК України (а.с. 17).

При огляді матеріалів кримінальної справи № 1-373/06 за обвинуваченням ОСОБА_2

Валентиновича у вчиненні злочину передбаченого ст. 102 КК України в редакції 1963 року, встановлено:

постановою Харківського міжрайонного прокурора від 01 листопада 1996 року порушено кримінальну

справу за ознаками злочину передбаченого ст. 102 КК України за фактом спричинення ОСОБА_1

Юхимовичу, 09 вересня 1996 року тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 1), постановою від 20 листопада 1996

року слідчого СВ Харківського РВ УМВС У в Харківській області ОСОБА_1 визнаний потерпілим (т. 1 а.с. 19), за висновками експерта № 963-а від 04 грудня 1996 року, у звязку з подіями 09 вересня 1996 року можливо у ОСОБА_1, мали місце травма голови у вигляді ушибленої рани лівої лобно - теменної області, що утворилась від дії тупого твердого предмету, дати характеристику травмуючої поверхні якого, за наявних даних, не є можливим, травма що мала місце у ОСОБА_1 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоровя, експерт вважає що діагноз струс головного мозку необґрунтованим за відсутності обєктивних даних (т.1 а.с. 46), за висновками експерта (додатковий) № 108-а від 07 лютого 1997 року у звязку з подіями 09 вересня 1996 року можливо у ОСОБА_1, мали місце травма голови у вигляді забитой рани лівої лобно - теменної області, що утворилась від дії тупого твердого предмету, дати характеристику травмуючої поверхні якого, за наявних даних, не є можливим, травма що мала місце у ОСОБА_1 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоровя, експерт вважає що діагноз струс головного мозку необґрунтованим за відсутності обєктивних даних (т.1 а.с. 75), за висновками судово-медичного дослідження № 6789, що розпочате 12 вересня 1996 року, закінчене 22 травня 1997 року, у ОСОБА_1 мала місце садно на правій руці, рана на голові спричинена забиттям, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з лікворно - гіпертензійним синдромом. В теперішній час мають місце остаточні явища закритої черепно-мозкової травми з лікворно-венозною дистензією. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та могли бути спричинені в строк вказаний ОСОБА_1 по ступеню тяжкості це середньої тяжкості тілесні ушкодження що потягли тривалий розлад здоровя(т.1 а.с. 85-86), за висновками експерта № 3909 Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз від 23 травня 1997 року, у ОСОБА_1 мали місце: садно на правій руці, рана на голові спричинена забиттям, закрита черпно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з лікворно - гіпертензійним синдромом. В теперішній час мають місце остаточні явища закритої черпно- мозкової травми з лікворно-венозною дистензією. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та могли бути спричинені в строк вказаний ОСОБА_1 по ступеню тяжкості це середньої тяжкості тілесні ушкодження що потягли тривалий розлад здоровя, при цьому ОСОБА_1 було нанесено не менш як 4 удари, коли нападник знаходився напроти потерпілого, послідовність нанесення ударів не є можливим встановити, однак відмічено що спричинені вони за короткий термін, ушкодження на руках спричинені з незначною силою, а удару по голові завдано зі значною силою, перебування на лікуванні повязано з вищевказаним ушкодженням (т.1 а.с. 88), постановою від 27 червня 1997 року слідчого СВ Харківського РВ УМВС України в Харківській області відповідача притягнуто в якості обвинуваченого за ст.. 102 КК України (т.1 а.с. 98), постановою від 26 червня 1997 року слідчого СВ Харківського РВ УМВС України в Харківській області позивача визнано цивільним позивачем по кримінальній справі (т.1 а.с. 109), 30 червня 1997 року Харківським міжрайонним прокурором затверджено обвинувальний висновок у відношенні відповідача за ст. 102 КК України (т.1 а.с. 110-112 за довідкою аптеки № 230 від 16 вересня 1997 року позивач дійсно періодично придбавав медикаменти у вказаній аптеці в період з вересня 1996 року по серпень 1997 року, середня вартість яких складає 500- 600 гривень (т.1 а.с. 153), виписка з історії хвороби № 18060, стаціонарного хворого ОСОБА_1 Харківської міської лікарні медичної допомоги № 4, що він перебував на лікуванні в період з 13 вересня 1996 року по 01 жовтня 1996 року, з діагнозом гостра черепно-мозкова травма голови, струс головного мозку забиття голови, правої руки (т.1 а.с. 197), виписка з історії хвороби № 45 неврологічного відділення Обласної клінічної лікарні з 3 січня 1997 року по 24 січня 1997 року ОСОБА_1 з діагнозом наслідки черепно-мозкової травми (т.1 а.с. 198), виписка з історії хвороби № 32 неврологічного відділення Обласної клінічної лікарні з 4 січня1998 року по 23 січня 1998 року ОСОБА_1 з діагнозом наслідки черепно-мозкової травми (т.1 а.с. 206), експертний висновок за матеріалами кримінальної справи № 252 від 08 грудня 1998 року Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз відповідно до якого у ОСОБА_1 мали місце: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з лікворно - гіпертензійним синдромом, садно на правій руці, рана на голові спричинена забиттям. В теперішній час мають місце остаточні явища закритої черепно-мозкової травми з лікворно-венозним синдромом. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та могли бути спричинені в строк вказаний ОСОБА_1 по ступеню тяжкості це середньої тяжкості тілесні ушкодження що потягли тривалий розлад здоровя, перебування на лікуванні повязано з вищевказаним ушкодженням (т*1 а.с. 271 - 274), довідка № 6452 неврологічного відділення Обласної клінічної лікарні з 14 вересня 1998 року по 07 жовтня 1998 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом наслідки черепно-мозкової травми (т.1 а.с. 296); за довідкою поліклінічного відділення медсанчастини ХЗТД від 22 січня 2000 року_Борщик В.Ю. перебував на амбулаторному лікуванні в період з 06 листопада 1999 року по 14 січня 20000 року з діагнозом наслідки черепно-мозкової травми (т.1 а.с. 355), за випискою з історії хвороби № 7739 неврологічного відділення Обласної клінічної лікарні в період з 08 жовтня 1999 року 03, листопада 1999 року ОСОБА_1 з діагнозом наслідки черепно-мозкової травми (т.1 а.с. 369), за випискою з історії хвороби № 341 неврологічного відділення УНДІКЕНП в період з 13 березня 2000 року по 03 квітня 2000 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні з діагнозом наслідки черепно-мозкової травми (т.1 а.с. 371), за консультативним висновком У НДІ клінічної та експериментальної неврології та психіатрії ім.. АК. Павлова без номеру ОСОБА_1 з 19.02.2001 року перебував на дослідженні з діагнозом наслідки черепно-мозкової травми (т.2 а.с. 14), за висновком комісійної експертизи за матеріалами кримінальної справи № 265 Харківського обласного бюро судово - медичних експертиз розпочатої 01 серпня 2001 року закінченої 28 серпня 2001 року у ОСОБА_1 у звязку з подіями 09.09.1996 року мали місце рана лівої теменної частини голови спричинена забиттям, забиття правої руки, що утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості якого на тілі не відобразилися, дані тілесні ушкодження є легкими тілесними ушкодженнями, що потягли короткочасний розлад здоровя. Висловити думку стосовно наявності закритої черепно-мозкової травми у ОСОБА_1 у звязку з подіями 09.09.1996 року без даних про стан його здоровя до вказаних подій не е можливим: без медичної карти амбулаторного хворого (т.2 а.с. 78-89), за консультативним висновком У НДІ клінічної та експериментальної неврології та психіатрії ім.. АК. Павлова без номеру ОСОБА_1 з 09 січня 2002 року перебував на дослідженні з діагнозом віддалені наслідки черепно-мозкової травми та інш. (т.2 а.с. 169), за випискою з амбулаторної карти ОСОБА_1 виданої Комунальною установою охорони здоровя міської клінічною багатопрофільною лікарнею № 6, останній знаходиться під наглядом невропатолога з жовтня 1996 року з приводу наявності діагнозу віддалені явища черепно-мозкової травми, астенічного синдрому, інш. та отримав курс лікування (т.2 а.с. 211), за випискою з амбулаторної карти ОСОБА_1 виданої Комунальною установою охорони здоровя міської клінічною багатопрофільною лікарнею № 8, останній знаходиться під наглядом невропатолога з жовтня 1996 року з приводу наявності діагнозу віддалені явища черепно-мозкової травми астенічного синдрому, інш., та користується вітамінізованим харчуванням (т.2 а.с. 212-216), за повідомленням № 192 від 25 червня 2003 року головного лікаря Комунального закладу охорони здоровя Міська поліклініка № 5, амбулаторна карта ОСОБА_1 була видана на руки 28 серпня 2001 року для надання на судмедекспертизу в Харківське обласне бюро судмедекспертизи (т.2 а.с. 346), за повідомленням завідуючого відділом судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інш. осіб Харківського обласного бюро судово - медичних експертиз № 441 від 04 червня 2004 року, при проведенні огляду в акті № 6789, висновках експертів № 3909, № 252 на імя ОСОБА_1 експертами допущені недоліки , не повному обсязі та не вірно трактовані консультації лікарів спеціалістів, відсутні дані про рані захворювання ОСОБА_1 та лікування розпочате через декілька днів після травми, тому вказані недоліки ставлять під сумнів встановлену тяжкість тілесних ушкоджень як середня, тому протиріччя можуть бути усунені шляхом призначення повторної комісійної експертизи (т.2 а.с. 400), за повідомленням Начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 405/3 від 22 лютого 2006 року, повторна комісійна судово-медична експертиза стосовно ОСОБА_1 не проведена за відсутністю медичної документації (т.2 а.с. 420), ухвалою від 14 грудня 2006 року судової колегії судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області, постанова Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2006 року про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 102 КК України в редакції 1963 року та про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у звязку зі закінченням строків давності - залишено без змін, апеляцію ОСОБА_1 - без задоволення (т.2 а. с. 470-471).

Судом також встановлено що копії медичних консультативних висновків від 19.02.2001 року, від 09.01.2002 року, від 18.10.2002 року, від 19.11.2003 року, від 31.10.2006 року, копії виписок з історії хвороби № 18060, № 45, № 32, № 7739, № 6452, № 841, виписок з амбулаторної карти виданих Комунальною установою охорони здоровя міської клінічною багатопрофільною лікарнею № 8, позивача, також висновок експерта № 6789, повідомлення Начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 405/3 від 22 лютого 2006 року містяться також в матеріалах цивільної справи.

Також позивачем надано довідку математичного розрахунку витрат на лікарські препарати, шприци тощо та розрахунок вітамінізованого харчування, складеного ним самим на підставі призначень лікарів.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. З ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральною шкодою визнається фізичний біль та страждання, яких особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Таким чином судом встановлено, що в результаті подій що мали місце 09 вересня 1996 року, відповідачем позивачу спричинені тілесні ушкодження, порушено кримінальну справу у відношенні відповідача, яку закрито у 2006 році у звязку зі закінченням строків давності та відповідача звільнено від кримінальної відповідальності, при цьому відповідач не заперечував проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, тому суд вважає доведеним що діями відповідача позивачу спричинені тілесні ушкодження.

Враховуючи, що при розгляді кримінальної справи не встановлено ступінь тяжкості цих тілесних ушкоджень не встановлено: чи є це легкі або середньої тяжкості тілесні ушкодження, із за протиріч що містяться у висновках експертів і усунути цей недолік при розгляді цивільної справи не є можливим, оскільки сам позивач не зажадав надання будь яких інших доказів, крім тих що знаходяться в матеріалах даної цивільної та кримінальної справи № 1-373/06, наполягаючи на тому, що йому спричинені саме середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд вважає що позивач не надав доказів на підтвердження своїх

посилань. При цьому суд також враховує, що для проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_1 необхідно надати в тому числі і дані щодо наявності у позивача захворювань в період за 10 років до подій 09.09.1996 року, на що позивач у судовому засіданні повідомив що взагалі не хворів до даної дати, та до лікарів не звертався, що протирічить даним що містяться в повідомленні головного лікаря Комунального закладу охорони здоровя Міська поліклініка № 5, про наявність амбулаторної карти ОСОБА_1, яка була видана на руки 28 серпня 2001 року.

На підставі викладеного, суд вважає що оскільки позивачу спричинені тілесні ушкодження, у звязку з чим- він проходив курс лікування, що вплинуло на його фізичний стан здоровя і як наслідок спричинило моральні страждання, у звязку з деяким порушенням звичайного життєвого ритму, тому суд вважає що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка на засадах розумності виваженості та справедливості складає дві тисячі гривень і позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає оскільки позивач не надав будь яких фіскальних документів на підтвердження своїх посилань щодо придбання ним будь яких ліків, продуктів харчування, а його посилання на те, що вказані чеки знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 1-373/06 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні при огляді матеріалів вказаної кримінальної справи. Також позивачем не надано доказів, що наявність у нього певного ряду захворювань, що потребують подальшого лікування та реабілітації, в тому числі у санаторно - лікувальних закладах, є наслідком спричинення йому тілесних ушкоджень відповідачем у звязку з подіями 09.09.1996 року, оскільки позивач не довів їх відсутність до вказаних подій, коли позивачу було 59 років і він був особою старшою середнього віку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню в частині відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі дві тисячі гривень, а в задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу - відмовити за недоведеністю.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 61,88, 212-215 ЦПК України, ст. 23 ч. 1 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривен 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі пятдесят одна гривня 00, та суму витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі сто двадцять гривень 00 коп.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду а також, апеляційну скаргу на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не буде подано.

Якщо було подано таку заяву, але апеляційна скарга не була надана в строк, встановлений ст.. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: