АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія - «відшкодування шкоди» Доповідач: Піддубний Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Солодкова А.А.,

суддів: Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

при секретарі: Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанії «Країна», третя особа - Головне Харківське обласне управління у справах захисту прав споживачів, про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасність виконання грошового зобовязання, збитків від інфляції, відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 16 квітня 2008 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанії «Країна» (ПАТ СК «Країна») було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, а саме автомобіля ВАЗ 21112 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Указував, що 06 вересня 2008 року о 9.00 годині стався передбачений п. 6.3 Договору страховий випадок, у результаті якого було пошкоджено належний йому автомобіль. Посилаючись на те, що у порушення умов договору відповідач страхове відшкодування йому не виплатив, просив, з урахування уточнень позовних вимог від 17 червня 2010 року, стягнути з ПАТ «Країна» страхове відшкодування в сумі 2 222 грн. 08 коп., неустойку в сумі 114 грн. 32 коп., збитки від інфляції у розмірі 2 728 грн. 71 коп., пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 840 грн. 06 коп., передбачену ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню в сумі 41 729 грн. 16 коп., 2000 грн. на відшкодування завданої неправомірними діями відповідача моральної шкоди, 120 понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 49 754 грн. 33 коп.

Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти його задоволення в частині стягнення на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 2 005 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено стягнути на його користь з ПАТ СК «Країна» 2 019 грн. 12 коп. страхового відшкодування та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити, задовольнити його позовні вимоги про стягнення з ПАТ СК «Країна» пені, неустойки, збитків від інфляції та відшкодування моральної шкоди у розмірах, зазначених у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача неустойки, збитків від інфляції та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було порушено умов укладеного між сторонами договору страхування, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Судова колегія погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 16 квітня 2008 року між позивачем та ПАТ СК «Країна» було укладено договір добровільного страхування автомобіля ВАЗ 21112, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (Договір).

Під час дії договору - 6 вересня 2008 року стався передбачений умовами договору страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль було пошкоджено.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з п. 17.2 Договору страховик, впродовж 10 робочих днів з моменту одержання всіх необхідних для підтвердження настання, причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру збитків документів, складає страховий акт із визначенням розміру страхового відшкодування і в строк до 15 робочих днів здійснює виплату.

Пунктом 15.1 Договору передбачено, що з метою визнання події страховим випадком та визначення розміру збитків, страхувальник у будь-якому разі зобовязаний надати страховику, серед іншого, письмову заяву про настання та обставини події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування за формою Страховика.

Як убачається із матеріалів справи, із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів готівкою через АКБ «Правекс Банк» ОСОБА_1 звернувся до відповідача 20 березня 2009 року, що підтверджується відповідним штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції ПАТ СК «Країна» (а.с. 57).

Належних доказів того, що передбачену законом та договором заяву, подання якої є обовязковою умовою виплати страхового відшкодування, було подано раніше 20 березня 2009 року, позивачем на надано.

У цей же день відповідачем було складено страховий акт, визначено розмір страхового відшкодування (2 005 грн. 08 коп.), яке перераховано до зазначеної у заяві про виплату страхового відшкодування банківської установи та 28 березня 2009 року повернуто у звязку з неотриманням позивачем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем було належним чином виконано умови укладеного між сторонами договору, у звязку з чим відсутні підстави для покладення на ПАТ СК «Країна» відповідальності за порушення зобовязань.

Крім того, слід зазначити, що між ПАТ СК «Країна» та позивачем виникли договірні відносини і сторони мають діяти відповідно до обов'язкових для сторін умов договору. Як вбачається з матеріалів справи та умов договору страхування від 16 квітня 2008 року право на відшкодування моральної шкоди, завданої несвоєчасною виплатою страхувальнику суми страхового відшкодування не передбачено.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді