Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
з участю позивачаОСОБА_3,
відповідачаОСОБА_4,
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимогОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житлом та поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні спільною квартирою № 16 будинку № 4/3 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, посилаючись на те, що вона разом з відповідачем та двома своїми синами є співвласниками вищезазначеної квартири, однак вона не може дійти згоди з відповідачем щодо порядку користування спільною квартирою, відповідач чинить їй перешкоди у цьому. ОСОБА_3 просила суд усунути перешкоди у користуванні спільною квартирою, зобовязати відповідача їх не чинити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 змінила позовні вимоги щодо вирішення житлового спору, просила суд встановити порядок користування спільною квартирою, при якому виділити їй та її сину ОСОБА_6 у користування житлову кімнату площею 11,1 кв.м., житлову кімнату площею 16,0 кв.м. виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_5, нежилі приміщення (кухню, коридор, балкон, ванну, туалет) залишити у спільному користуванні. Крім того, позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд поділити спільне майно подружжя, виділивши їй гараж в кооперативі „Полин, пральну машину „ARDO, пилосмок, мікрохвильову піч „LG, килим розмірами 3 м * 4 м, два крісла, прихожу, журнальний стіл, а ОСОБА_4 телевізор „LG, спальний гарнітур, диван, килим розмірами 2 м * 3 м, мопеди „HONDA та „DEFIANT, а також врахувати у його частку автомобіль „LADA 2107, який відповідач продав у 2008 році без її згоди.

Вона пояснила, що спірна квартира на праві власності належить їй, ОСОБА_4, а також її синам ОСОБА_6 та ОСОБА_5, фактично у ній проживає вона, відповідачем та їх син ОСОБА_6, шлюб між нею та відповідачем на даний час розірвано, ОСОБА_4 постійно чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, не пускає у другу кімнату, не дозволяє користуватись речами.

Відповідач ОСОБА_4 вимоги позовної заяви про встановлення порядку користування спірною квартирою у запропонований позивачкою спосіб визнав в повному обсязі, підтвердив пояснення позивачки щодо відсутності спільної згоди про порядок користування житлом та не заперечував проти виділення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у користування житлової кімнати площею 11,1 кв.м., а житлової кімнати площею 16,0 кв.м. йому та ОСОБА_5, а також щодо залишення нежилих приміщень (кухні, коридору, балкону, ванної, туалету) у спільному користуванні співвласників. З приводу поділу спільного майна подружжя ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти запропонованого ОСОБА_3 варіанту розподілу в частині поділу побутової техніки, меблів та предметів домашнього вжитку, просив включити до складу спільного майна подружжя та виділити йому два простирадла, одіяло, підодіяльник, подушку та рушник, однак категорично заперечив проти виділення ОСОБА_3 гаража, заперечив також його вартість, а також заперечував щодо врахування у частку спільного майна проданий у 2008 році автомобіль, так як пояснив, що кошти були використані ним в інтересах сімї.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви в частині встановлення порядку користування спільним житлом.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши інші докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Квартира № 16 будинку № 4/3 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у рівних частках, розмір яких становить по 1/4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА № 887305, виданим 08.04.04 р. Кузнецовською міською радою Рівненської області на підставі розпорядження органу приватизації.

У зазначеній квартирі зареєстровані співвласники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями сторін та третіх осіб, а також довідкою ЖЕД-1 № 1028 від 18.08.09 р. та ніким не оспорюється.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 17.08.09 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ № 025405, виданим 17.08.09 р. відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Із змісту позову, а також пояснень сторін вбачається, що угоди про порядок користування спільним майном співвласниками не досягнуто.

З пояснень сторін, а також технічного паспорту на спірну квартиру судом встановлено, що квартира № 16 будинку № 4/3 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області має загальну площу 44,9 кв.м., житлову площу 27,1 кв.м. та складається з двох житлових кімнат площею 16,0 кв.м., 11,1 кв.м.

Виходячи з того, що загальна житлова площа квартири складає 27,1 кв.м, і вона на праві спільної власності належить чотирьом особам, суд прийшов до висновку, що на кожного з співвласників припадає по 6,78 кв.м. житлової площі.

Так як квартира має дві ізольовані житлові кімнати, позивачка припинила вести спільне господарство з відповідачем, просить виділити їй та ОСОБА_6 в користування житлову кімнату площею 11,1 кв.м., що менше від їх ідеальної частки (13,56 кв.м.), треті особи самостійних вимог щодо предмету спору не предявляли, з урахуванням відсутності заперечень у відповідача та третіх осіб, суд прийшов до висновку про можливість встановлення між співвласниками такого порядку користування квартирою, при якому ОСОБА_3, ОСОБА_6 слід надати у володіння та користування ізольовану житлову кімнату площею 11,1 кв.м., ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ізольовану житлову кімнату площею 16,0 кв.м., а кухню, коридор, ванну, санвузол, балкон залишити у спільному користуванні.

При визначенні обсягу спільного майна подружжя судом враховано наступне.

Сторонами не оспорюється, що під час шлюбу подружжя ОСОБА_4 набуло право власності на пральну машину „ARDO вартістю 2500 грн., пилосмок вартістю 500 грн., мікрохвильову піч „LG вартістю 600 грн., килим розмірами 3 м * 4 м вартістю 1000 грн., два крісла вартістю 2000 грн., прихожу вартістю 1000 грн., журнальний стіл вартістю 600 грн., а ОСОБА_4 телевізор „LG вартістю 1500 грн., спальний гарнітур вартістю 1000 грн., диван вартістю 2000 грн., килим розмірами 2 м * 3 м вартістю 700 грн., мопед „HONDA вартістю 4900 грн., мопед „DEFIANT вартістю 3900 грн. Не оспорюється сторонами також і вартість зазначеного майна.

Доказів придбання у шлюбі автомобіля „Лада сторонами суду не надано.

Позивачкою заперечується придбання у шлюбі двох простирадл, одіяла, підодіяльника, подушки, рушника. Доказів придбання зазначених речей у шлюбі відповідачем не надано.

Сторони вважають, що до складу спільного майна, що належить подружжю, відносяться також гараж № 386 у гаражному кооперативі „Полин та дача в кооперативі „Побутовик.

Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Сторонами не надано доказів державної реєстрації права приватної власності на нерухоме майно гараж та будівлю дачі. З пояснень сторін судом встановлено, що державна реєстрація права власності на зазначені обєкти не проводилась. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що факт набуття права спільної власності подружжя на гараж та будівлю дачі в судовому засіданні не доведено.

Отже, наявність у ОСОБА_3 або ОСОБА_4 правових підстав для включення до обсягу спільного майна подружжя гаража, дачі, автомобіля „Лада, двох простирадл, одіяла, підодіяльника, подушки, рушника, сторонами не доведено.

Таким чином, суд визнав доведеним, що обсяг майна, заявленого позивачкою, яке набуте подружжям ОСОБА_4 під час шлюбу, складається з пральної машини „ARDO, пилосмока, мікрохвильової печі „LG, килимів розмірами 3 м * 4 м та 2 м * 3 м, двох крісел, прихожої, журнального столу, телевізора „LG, спального гарнітуру, дивану, мопедів „HONDA та „DEFIANT.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Заявлена позивачкою вартість речей, які входять до складу визнаного судом доведеним обсягу спільного майна, в розмірі 22200 грн., відповідачем не оспорюється.

Суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна. Таким чином, судом встановлено, що вартість часток кожного з подружжя у спільному майні складає 11100 грн.

В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що килим розмірами 3 м * 4 м вартістю 1000 грн., два крісла вартістю 2000 грн. знаходяться у володінні ОСОБА_4, а спальний гарнітур вартістю 1000 грн. у володінні ОСОБА_3

З урахуванням цих обставин суд прийшов до висновку, що ці обєкти слід виділити у користування тому з подружжя, у володінні якого вони знаходяться.

Так як у власності подружжя перебуває два мопеди, з урахуванням пояснень відповідача про те, що він користується лише одним з них - мопедом „HONDA, суд прийшов до висновку про необхідність виділення мопеду „DEFIANT позивачці, а мопеду „HONDA відповідачу.

Таким чином, виходячи з принципу рівності часток подружжя у спільній власності на майно, суд прийшов до висновку про необхідність виділення у власність ОСОБА_3 пральної машини „ARDO вартістю 2500,00 грн., пилосмоку вартістю 500,00 грн., мікрохвильової печі „LG вартістю 600,00 грн., прихожої вартістю 1000,00 грн., журнального столу вартістю 600,00 грн., спального гарнітуру вартістю 1000,00 грн., килиму розмірами 2 м * 3 м вартістю 700,00 грн., мопеду „DEFIANT вартістю 3900,00 грн., а всього майна на суму 10800,00 грн.; ОСОБА_4 - телевізора „LG вартістю 1500,00 грн., дивану вартістю 2000,00 грн., килиму розмірами 3 м * 4 м вартістю 1000,00 грн., двох крісел вартістю 2000,00 грн., мопеду „HONDA вартістю 4900,00 грн., а всього майна на суму 11400,00 грн.

Оскільки спільне майно подружжя з урахуванням вартості кожної речі неможливо поділити між сторонами порівну, суд прийшов до висновку про те, що з метою додержання рівності часток подружжя при поділі майна, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 150 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 10, 39, 60, 82, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.182, 319, 331, 358 ЦК України, ст.ст.60, 70, 71 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити порядок користування співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартирою № 16 будинку № 4/3 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, при якому надати у спільне володіння та користування ОСОБА_3, ОСОБА_6 житлову кімнату площею 11,1 кв.м, у спільне володіння та користування ОСОБА_4, ОСОБА_5 житлову кімнату площею 16,0 кв.м, кухню, коридор, балкон, ванну, туалет залишити у спільному користуванні співвласників.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, виділивши у власність ОСОБА_3: пральну машину „ARDO вартістю 2500,00 грн., пило смок вартістю 500,00 грн., мікрохвильову піч „LG вартістю 600,00 грн., прихожу вартістю 1000,00 грн., журнальний стіл вартістю 600,00 грн., спальний гарнітур вартістю вартістю 1000,00 грн., килим розмірами 2 м * 3 м вартістю 700,00 грн., мопед „DEFIANT вартістю 3900,00 грн., а всього майна на суму 10800,00 грн.; ОСОБА_4 виділивши у власність телевізор „LG вартістю 1500,00 грн., диван вартістю 2000,00 грн., килим розмірами 3 м * 4 м вартістю 1000,00 грн., два крісла вартістю 2000,00 грн., мопед „HONDA вартістю 4900,00 грн., а всього майна на суму 11400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 150 (сто пятдесят) грн. 00 коп. грошової компенсації різниці вартості частки у спільному майні.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у звязку з безпідставністю.

Звільнити сторони від сплати судового збору та державного мита на підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

На рішення суду може бути подана апеляція. Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий: