Апеляційний суд Житомирської області
15 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Олексієнка М.М., суддів: Снітка С.О., Кашапової Л.М., при секретарі судового засідання Ганько Ю.І.,
з участю: представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" в особі Житомирської регіональної філії (надалі - ДП „Центр державного земельного кадастру") на додаткове рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Жарівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Жарівської сільської ради про визнання за ним права власності на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, розташованих на території Жарівської сільської ради Баранівського району Житомирської області.
Рішенням Баранівського районного суду від 04 березня 2010 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, розташовані в с. Жари Баранівського району Житомирської області.

Після постановлення рішення 26.03.2010 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким зобов'язати Державного реєстратора зареєструвати Державні акти на земельні ділянки, які успадкував позивач.

Додатковим рішенням від 01.04.2010 року зобов'язано Баранівський районний відділ Житомирської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" провести реєстрацію Державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих, згідно рішення восьмої сесії п'ятого скликання Жарівської сільської ради Барановського району на ім'я ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі представник ДП „Центр державного земельного кадастру", з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Вказує на те, що суд, не залучивши до участі у справі ДП „Центр державного земельного кадастру", як адміністратора державного реєстру земель, поклав обов'язки по виконанню рішення на Баранівський районний відділ Житомирської регіональної філії ДП „Державного земельного кадастру", який немає статусу юридичної особи. Покладаючи обов'язок по реєстрації Державних актів на право власності на земельні ділянки, суд не врахував положення ч.І ст. 125 ЗК України, згідно яких право власності на земельну ділянку виникає лише після отримання Державного акту на земельну ділянку та його державну реєстрацію. Крім того, суд не врахував самої процедури здійснення державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки. Відповідно до п.9.1.1. Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України №174 від 02.07.2003 року, для отримання державного акту на земельну ділянку власник або уповноважена особа повинна пред'явити реєстратору документ, що посвідчує цю особу, та надати копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера власника.

Вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково з наступних підстав.

Виходячи з положень ст. 33 ЦПК України, роз'яснень, викладених в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі", суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Районний суд, в порушення згаданої норми Закону та роз'яснень Верховного Суду України, поклав обов'язок по виконанню додаткового рішення на Баранівський районний відділ Житомирської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру", не притягнувши його до розгляду справи на боці відповідача.

Крім того, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках, передбачених ст. 220 ЦПК України. У суду, виходячи зі змісту позовної заяви (а.с.З), не було жодної підстави для ухвалення додаткового рішення.

Зокрема, позивач, звертаючись в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Жарівської сільскої ради, не заявляв вимогу про зобов'язання провести реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки. Він лише просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на спадкове майно, що складається із земельних ділянок належних покійному ОСОБА_7.

Тому колегія суддів, з урахуванням викладеного та у відповідності з ч. 5 ст. 220 ЦПК України, вважає за необхідне додаткове рішення скасувати і постановити ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Підстав до направлення справи на новий судовий розгляд до того ж суду немає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" в особі Житомирської регіональної філії задовольнити частково.

Додаткове рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2010 року, яким зобов'язано Баранівський районний відділ Житомирської регіональної філії ДП „Державного земельного кадастру" провести реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки - скасувати та постановити ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.