І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді Діонісьєвої Н.М.,
при секретарі Скобух А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,
Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором були укладені договори застави : ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 21.01.2008 року уклали договір застави № 0801/19/ТО. Згідно з даним договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, опис якого зазначено в цьому договорі застави. ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 16.01.2008 року уклали договір застави № 0801/19/М. Згідно з даним договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, опис якого зазначено в цьому договорі застави. ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 17.01.2008 року уклали договір застави № 0801/19/ТЗ застави. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно. Представник позивача вказує, що ПАТ КБ «ПриватБанк» виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк». Також вказує, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПАТ КБ «ПриватБанк»), представник позивача вважає, що дана вимога стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі - законна і обгрунтована.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, заперечень проти позову не подала.
Суд ухвалив постановити у справі заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 0801/19 від 16.01.2008 року ОСОБА_1, 16.01.2008 року отримала кредитні кошти в сумі 18 000 доларів США, із сплатою 16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 15.01.2013 року.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором були укладені договори застави.
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 21.01.2008 року уклали договір застави № 0801/19/ТО. Згідно з даним договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, опис якого зазначено в цьому договорі застави.
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 16.01.2008 року уклали договір застави № 0801/19/М. Згідно з даним договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, опис якого зазначено в цьому договорі застави.
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 17.01.2008 року уклали договір застави № 0801/19/ТЗ застави. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме :
В порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором, належним чином не виконала.
Відповідно до ст.ст. 1054, 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставо держатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. б ст. 20 ЗУ «Про заставу»).
Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі - продажу Предмету застави від імені Заставодавця.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.
Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення від 31.05.2010 року сплачено судовий збір (державне мито) в сумі 1 672 грн. 40 коп., згідно платіжного доручення від 31.05.2010 року понесені витрати по оплаті послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп.
Як доведено в судовому засіданні, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідачі не дотримувалися вимог з погашення кредиту та відсотків згідно термінів, встановлених в договорі, що підтверджено розрахунками, наявним у матеріалах справи.
За встановлених обставин, підстави для солідарного стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості та понесених судових витрат, наявні.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 19, 20 Закону України «Про заставу», статтям 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», статтями 3, 15, 107 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» судовий збір (державне мито) в сумі 1 672 грн. 40 коп. (одна тисяча шістсот сімдесят дві грн. 40 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» понесені витрати на інформапійно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. (сто двадцять грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва