Вугледарський міський суд Донецької області
м. Вугледар 30 вересня 2010 року
Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Гайдара А.В.. при секретарі Радаєвій Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві,
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, в наслідок пошкодження здоровя при виконанні трудових обов'язків.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в умовах шкідливих факторів та в підземних умовах він пропрацював з 03.04.1983 року. При виконанні трудових обовязків, згідно акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 № 58 від 04.04.1983 року позивач отримав виробничу травму, в наслідок чого 22.07.1983 року висновком Обласної медично- соціальної експертної комісії № 4 м.Донецьк була вперше встановлена стійка втрата працездатності у 60 % та II група інвалідності. Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 моральну шкоду у сумі 60 000 грн.
Позивач в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування.
Представник відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, вважає що позивач знав в яких умовах він повинен був працювати, добровільно йшов на це, і у підприємства немає фінансової можливості в теперішній час відшкодовувати позивачеві моральну шкоду, завдану пошкодженням здоровя на виробництві, так як у підприємства великі борги. Крім того позивач отримує від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України страхові виплати, з внесків які платить підприємство, та і суму яку просить позивач значно велика і нічим не обґрунтована.
Зясувавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, згідно акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 № 58 від 04.04.1983 року позивач
отримав виробничу травму, в наслідок чого 22.07.1983 року висновком Обласної медично-соціальної експертної комісії № 4 м. Донецьк йому була вперше встановлена стійка втрата працездатності у 60 % та II група інвалідності.
У відповідності до ст.173 КЗпП України шкода заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так як правовідносини між позивачем та відповідачем виникли в 1998 році на них розповсюджується дія ЦК України (в редакції 1963р).
У відповідності до положень ст..83 ЦК України (1963р) позовна давність не розповсюджується на вимоги, які походять з порушення особистих немайнових прав.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду N 6 від 27.03.92 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, шкоду, заподіяну працівникові під час роботи (в тому числі сезонному, тимчасовому працівникові, членові кооперативу, об'єднання кооперативів, колективного сільськогосподарського підприємства, селянського (фермерського) господарства, а також особі, залученій до праці на підприємстві, в установі, організації, або тій, яка працювала за трудовим договором із фізичною особою), відшкодовують організація або громадянин, з якими потерпілий перебував у трудових відносинах.
У відповідності до п.1 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472, власник підприємства, установи і організації або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини, а умови праці не є причиною моральної шкоди.
Згідно п. 11 Правил, моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про характер моральної втрати чи висновком медичних органів у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі, розмір якої визначається в кожному конкретному випадку на підставі: домовленості сторін (власника, профспілкового органу і потерпілого або уповноваженої ним особи); рішення комісії по трудових спорах; рішення суду.
З огляду на зазначене вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» яка спричинена наслідками виробничої травми та по якому висновком МСЕК м. Донецька від 04.04.1983 року встановлено 60% стійкої втрати працездатності, суд вважає обґрунтованими.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок пошкодження здоровя, викликаного виробничою травмою позивачу завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу погіршення життєвих умов. Позивач внаслідок трудового каліцтва та стійкої втрати професійної працездатності позбавлений можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань, ушкодження його здоровя призвела до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоді:
відповідачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоровя, ступінь втрати ним професійної працездатності, дотримуючись принципів домірності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 15 000 гривень.
Згідно ст.81 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258 «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 2,80 грн.
Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» судовий збір в сумі 8,50 грн.
На підставі викладеного, відповідно ст.ст.83 ЦК України (1963 р.), «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 , ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 60, 209, 212-215 ЦПК, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.
Стягнути з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 на користь держави судовий збір у вигляді державного мита в сумі 2 (дві) гривні 80 копійок.
Стягнути з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в сумі 8 (вісім)гривень 50 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Вугледарського
міського суду ОСОБА_4