Справа №22ц-7363/10 Головуючий у І інстанції: Ніткевич А.В.
Категорія: 37 Доповідач: Шандра М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

з участю секретаря Качмар М.Я.

та з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника виконавчого

комітету Мурованської сільської ради ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 30 липня 2010 року,-

встановила:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 30.07.2010 року первинні та доповнені позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано недійсним заповіт від 27.02.2002 року, складений ОСОБА_7 та посвідчений секретарем виконкому Мурованської сільської ради, зареєстрований в журналі реєстрації нотаріальних дій Мурованської сільської ради за 2002-2003 роки під № 14 як нікчемний правочин.

Стягнуто в рівних частинах із відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 8,50 грн. судового збору, 7,50 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 500 грн. витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У позовних вимогах ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання дійсним заповіту, посвідченого секретарем виконкому Мурованської сільської ради ОСОБА_3, зареєстрованого в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 14 та зареєстрованого 28.11.2005 року у Львівській філії інформаційного центру Міністерства юстиції України за № 37990262 відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначають, що рішення є незаконним і несправедливим, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважають, що суд не взяв до уваги, що за період з 1984 року по 2006 рік ОСОБА_3 обиралась секретарем виконкому Мурованської сільської ради безперервно та відповідно до переліку обовязків секретаря сільської ради, затверджених сільським головою, вчиняла нотаріальні дії. Вважають, що заповіт відповідає всім вимогам дійсності правочину, а тому немає підстав для визнання його недійсним.

Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати дійсним заповіт, посвідчений 27.02.2002 року секретарем Мурованської сільської ради ОСОБА_3, зареєстрований в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 14.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заповіту від 27.02.2002 року, складеного в с.Муроване Сокальського району та посвідченого секретарем виконкому Мурованської сільської ради ОСОБА_3, ОСОБА_7, яка померла 29.05.2008 року, заповіла все своє майно, в т.ч. житловий будинок з надвірними будівлями, в рівних частках ОСОБА_2,ОСОБА_5 та ОСОБА_1 окрім того, город та земельний пай заповіла ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно із ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року, п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 року у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обовязок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Районним судом установлено, що рішенням І сесії І демократичного скликання Мурованської сільської ради від 10.04.1998 року ОСОБА_3 обрана секретарем Мурованської сільської ради та секретарем виконкому ради.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, районний суд вірно виходив з того, що оспорюваний заповіт складений 27.02.2002 року з порушенням вимог щодо його посвідчення, оскільки такий посвідчено ОСОБА_3 секретарем виконкому Мурованської сільської ради за відсутності рішення виконкому сільської ради про покладення на неї обовязків на вчинення нотаріальних дій. Викладене стверджується листом начальника архівного відділу Сокальської районної державної адміністрації від 12.02.2009 року, з якого вбачається, що в документах Мурованської сільської ради за 1998-2001 роки рішення про покладення обовязків у вчиненні нотаріальних дій у сільській раді не значиться (а.с.28) та зазначені обставини визнала ОСОБА_3 Такі повноваження ОСОБА_3 отримала лише згідно з рішенням виконкому Мурованської сільської ради від 23.05.2002 року № 18 (а.с.26).

З огляду на наведене, районний суд також прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання оспорюваного заповіту дійсним, що відповідає розясненням викладеним у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним про те, що не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у звязку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. У цьому разі судам слід застосовувати статтю 1257 ЦК України, оскільки норми глави 85 ЦК не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 вчиняла нотаріальні дії відповідно до переліку обовязків секретаря сільської ради, затверджених сільським головою, а тому посвідчила спірний заповіт у межах своєї компетенції, не заслуговують на увагу, оскільки за відсутності відповідного рішення виконавчого комітету, вона не є особою уповноваженою на вчинення нотаріальних дій.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 30 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: