Справа № 22ц-2965 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Категорія: 37 Доповідач: Павлишин О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Шашкіної С.А., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Глинському О.А.,

з участю ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення вартості безпідставно набутого майна.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 Апелянт в скарзі посилається на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що суд не врахував особисті пояснення відповідачів, про те, що прикраси були золотими, прийшов до помилкового висновку, що ним не подано доказів про дійсну вартість речей, оскільки вартість визначена за подібними речами. На думку апелянта, відповідачі не довели правомірність набуття власності на спірні речі, так як відсутні письмові докази на підтвердження цього. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задоволити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 щодо заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2008 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи - Яворівська державна нотаріальна контора, Львівське обласне комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_3 визнано право власності на 3/8 частини житловогобудинку № 22 по вул. Майдан в м.Яворові Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер 07.12.1989 року. Судом також встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 набули право власності на 1/4 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_6 24.05.1986 року, і, що ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 забрала золоті прикраси, столове срібло та інші речі. (а.с.27-28)

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2008 року не встановлено що відповідачі набули майно або зберегли його у себе за рахунок позивача без достатньої правової підстави, і позивачем не надано суду жодних доказів в заперечення доводів відповідачів, що покійна ОСОБА_6 розпорядилась спірними речами ще до смерті, колегія суддів вважає вірним висновок суду про недоведеність позивачем позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Так як позивачем не подано суду жодних переконливих та достатніх доказів, які б свідчили, що спірні речі були золотими, і доказів, які б свідчили про дійсну вартість спірних речей, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем вартості спірного майна.

Покликання апелянта на встановлення вартості за вартістю подібних речей та на інформацію ювеліра не може прийматись до уваги, оскільки такі грунтуються на припущеннях.

За таких обставин, суд, з"ясувавши підстави позову, перевіривши доводи сторін, проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну оцінку і ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, що відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права, не дають підстав для висновку про незаконність рішення, такі не грунтуються на обставинах справи та спростовуються вищенаведеним.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Судді: