Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 26 (_1_) ОСОБА_1
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.

при секретарі - Бондаренко І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача дочірньої компанії «Укртрансгаз»

національної акціонерної компанії «Нафтогаз України« - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 10 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», треті особи: Будівельне монтажне управління №6 філії будівельно- монтажної фірми «Укргазпромбуд» Дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Навтогаз України» , відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Криворізького ремонтно-будівельного управління газопроводу «Харківтрансгаз» про відшкодування моральної шкоди. В подальшому позовні вимоги неодноразово уточнювались , та змінювались та остаточно просила суд стягнути з дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на її користь у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2010 року в задоволені позову ОСОБА_3 до дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3М ставить питання про скасування

рішення суду та ухвалення нового про задоволення її позовних вимог,

оскільки судом порушено норми матеріального права.

Судом не взято до уваги п.15 Постанови Пленуму ВСУ №4 від

31.03.1995 року « Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» , згідно якого моральна шкода підлягає відшкодуванню , якщо неправомірність дії (бездіяльність) відповідача , що завдають моральні страждання, почалися до набрання законної сили актом законодавства, яким встановлена відповідальність за заподіяння шкоди і продовжується.

В запереченнях на апеляційну скаргу Будівельне монтажне управління №6 філії будівельно- монтажної фірми «Укргазпромбуд» Дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Навтогаз України», вважаючи рішення таким, що відповідає чинному законодавству, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 1991 року з чоловіком позивача ОСОБА_5, стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого він загинув. Факт нещасного випадку на виробництві підтверджено актом від 23 травня 1991 року. У зв'язку із втратою чоловіка позивачка на протязі тривалого часу відчуває моральні страждання, просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоду 200 000 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов правильного

висновку про те, що у звязку з втратою чоловіка ОСОБА_6 відчуває

моральні страждання та переживання, які залишили слід на все життя.

Разом з тим суд, керуючись Законом України «Про охорону праці»,

Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне

страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного

захворювання, що спричинили втрату працездатності» та положеннями

п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.05Л995. / зі

змінами/ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної

/немайнової/ шкоди» , відповідно до яких станом на 13 травня 1991 року,

коли виникли дані правовідносини, були відсутні нормативно-правові

акти, що встановлювали б право на відшкодування моральної шкоди

і членам сім,ї потерпілих під час виконання ними трудових обов,язків,

дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на п. 15 зазначеної постанови як на підставу для виплати моральної шкоди, завданої їй діями /бездіяльністю/ відповідача у 1991 році, не ґрунтуються на законі, оскільки ці положення стосуються тих випадків, коли неправомірні дії /бездіяльність/, що завдають позивачеві моральних або фізичних страждань, почалися до набрання законної сили актом законодавства, яким встановлена відповідальність за заподіяння такої шкоди, і продовжуються після набрання цим актом чинності. В даному випадку відсутні такі неправомірні дії /бездіяльність/ відповідача, які б продовжували завдавати позивачці моральні або фізичні страждання.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не допустився порушень матеріального або процесуального законодавства, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: