Справа №22-ц-2688-а/10 Суддя-доповідач - Лузан
УХВАЛА

28 липня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Сибільової Л.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня

2010 року про закриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської ради, Конотопського міського бюро технічної інвентаризації, Житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства «Житлосервіс», треті особи: Державний комітет земельних ресурсів в м. Конотоп, Управління містобудування та архітектури, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вчинення певних дій,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою суду від 22 квітня 2010 року провадження у даній справі закрито.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду з тих підстав, що судом були порушені норми процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначала наступне. 05 червня 2008 року вона звернулась у земельний відділ Конотопської міської ради проханням виділити у приватну власність земельну ділянку для прибудови веранди до будинку на прилеглій до нього земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 і 2. Згідно ухвали суду Конотопська міська рада була зобов'язана провести розмежування земельної ділянки, але земля в її користування виділена не була. Даний план розмежування її не влаштовує. Їй було виділено для обслуговування будинку по периметру її частини 1 м і тільки після винесення ухвали судом. Позивач посилалась на те, що з названим рішенням міської ради вона не згодна, вважає свої права порушеними. Вважала, що умисною бездіяльністю у вирішенні питання про надання земельної ділянки відповідачі порушують її права на земельну ділянку для будівництва та обслуговування частини будинку, що належить їй на праві приватної власності.

На відновлення своїх прав позивач просила :

1.Визнати неправомірною бездіяльність Конотопської міської ради у особі міського голови ОСОБА_4, Конотопського міжміського бюро технічної інвентаризації та житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства «Житлосервіс» у відмові їй в реалізації права на надання земельної ділянки відповідно до її заяв;

2. Зобов'язати Конотопську міську раду у особі міського голови ОСОБА_4 та Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації вчинити дії по забезпеченню реалізації її законних прав на земельну ділянку до частини будинку по вул. Леніна,22, враховуючи що житловий будинок перебуває у її приватній власності;

3. Зобов'язати Житлове ремонтнно-експлуатаційне підприємство «Житлосервіс» ліквідувати звалище сміття та вирішити питання стосовно знесення безгосподарських будівель, які знаходяться в аварійному стані і створюють загрозу виникнення пожежі.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для закриття провадження у справі за наступними позовними вимогами: «1.Визнати неправомірною бездіяльність Конотопської міської ради у особі міського голови ОСОБА_4, Конотопського міжміського бюро технічної інвентаризації та житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства «Житлосервіс» у відмові їй в реалізації права на надання земельної ділянки відповідно до її заяв; 2. Зобов'язати Конотопську міську раду у особі міського голови ОСОБА_4 та Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації вчинити дії по забезпеченню реалізації її законних прав на земельну ділянку до частини будинку по вул. Леніна,22, враховуючи що житловий будинок перебуває у її приватній власності», а доводи апеляційної скарги про протилежне є необгрунтованими.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії, дій чи бездіяльності.

Аналогічні розяснення містяться в рішенні Конституційного суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Така ж позиція висловлена у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2 Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, яким внесено зміни до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, де зазначено, що окрім тих справ, що за законом розглядаються господарськими судами, всі інші справи розглядаються в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Таким чином, ураховуючи те, що Конотопська міська рада під час вирішення питання щодо надання земельної ділянки позивачу діє як субєкт владних повноважень, то цей спір повинен розглядатися адміністративним судом.

Проте колегія суддів вважає помилковою ухвалу суду в частині закриття провадження у даній справі за позовною вимогою про «зобов'язаня Житлового ремонтнно-експлуатаційного підприємства «Житлосервіс» ліквідувати звалище сміття та вирішити питання стосовно знесення безгосподарських будівель, які знаходяться в аварійному стані і створюють загрозу виникнення пожежі», так як вбачається, що і цій позовній вимозі ставиться питання про усунення перешкод у користуванні власністю. Вбачається, що такий спір не є публічно-правовим, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, а відповідач у даному спорі не є суб'єктом владних повноважень .

З наведених підстав ухвала суду в частині закриття провадження у даній справі за названою позовною вимогою підлягає скасуванню, а справа в цій частині - надісланню до того ж суду для подальшого розгляду.

Керуючись ст.303, пп..1,3 ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2010 року в частині закриття провадження у даній справі за позовною вимогою про «Зобов'язаня Житлового ремонтнно-експлуатаційного підприємства «Житлосервіс» ліквідувати звалище сміття та вирішити питання стосовно знесення безгосподарських будівель, які знаходяться в аварійному стані і створюють загрозу виникнення пожежі» - скасувати і в цій частині справу надіслати до Конотопського міськрайонного суду Сумської області для подальшого розгляду.

В іншій частині ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -