Справа № 2-956/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого - судді Лошак О.О.

з участю секретаря Макар С.В.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про розірвання мирової угоди і договору поруки,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Рогатинського районного суду із позовом до ОСОБА_5 про розірвання мирової угоди і договору поруки.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 обґрунтовують тим, що 25 лютого 2008 року ними було підписано договір поруки, відповідно до якого вони взяли на себе відповідальність перед кредитором ОСОБА_5 за виконання зобовязання ОСОБА_4. Розірвання договору поруки обґрунтовують такими обставинами ними було запропоновано довірителю відповідача ОСОБА_5 в якості погашення заборгованості передати у приватну власність 2/3 частини однокімнатної квартири, а суму від вартості 1/3 частини квартири повернути їм готівкою, однак відповідач відмовився від такого способу погашення боргу. Крім того, довірителю відповідача було запропоновано продати квартиру і після цього повернути борг, однак представник відповідача не погодився на таку пропозицію. Вони обоє не працюють, позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи. ОСОБА_4 готовий взяти на себе повну відповідальність за виконання умов мирової угоди. А тому просили розірвати договір поруки і мирову угоду. У судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснили, що при укладенні договору поруки батько ОСОБА_4 зобовязувався згідно усної домовленості між ними допомагати виплачувати борг, однак помер, перебуваючи на сезонних роботах в м.Москві. Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що його дочка ОСОБА_5, інтереси якої він представляє на підставі доручення, внаслідок ДТП, яке мало місце 01 липня 207 року і сталося з вини водія ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Їй було встановлено І групу інвалідності. ОСОБА_5 було предявлено цивільний позов в кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України. 25 лютого 2008 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 було досягнуто мирової угоди. Відповідно до умов мирової угоди ОСОБА_4 зобовязувався відшкодувати їй 17 728 гривень матеріальної шкоди, 50 000 гривень моральної шкоди в термін до 31 грудня 2008 року. Позивачі по справі виступали поручителями виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань перед ОСОБА_5 Оскільки умови мирової угоди не були виконані, ОСОБА_5 на підставі її заяви було видано виконавчий лист. На підставі виданого судом виконавчого листа проводиться стягнення заборгованості із пенсій позивачів, оскільки ОСОБА_4 не працює, не має самостійного заробітку. Розірвання договору поруки буде фактичним припиненням виконання зобовязань. Ті обставини, на які посилаються позивачі не відповідають дійсності. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

ОСОБА_4 пояснив, що 25 лютого 2008 року між ним і ОСОБА_5 було укладено мирову угоду по відшкодуванню матеріальної і моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 внаслідок ДТП, яка сталася 01 липня 2007 року з його вини. Відповідно до договору поруки від цього ж числа його мати і вітчим (позивачі по справі) поручилися перед ОСОБА_5 за виконання ним зобовязання по мировій угоді. Станом на даний час він визнає заборгованість перед ОСОБА_5, однак просить перевести боргові зобовязання повністю на нього. Він постійної роботи не має, але частково сплачує заборгованість. Його мати ОСОБА_1 і вітчим ОСОБА_2 є інвалідами, не працюють, а тому не можуть нести відповідальність за його зобовязаннями. Просив позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити повністю, розірвати договір поруки, укладений між ними і ОСОБА_5

Суд, вислухавши доводи позивачів, представника відповідача, пояснення ОСОБА_4, дослідивши і перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до мирової угоди, укладеної 25 лютого 2008 року в м.Рогатині між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ОСОБА_4 (підсудний і цивільний відповідач) визнав цивільний позов повністю в розмірі 77 728 гривень, а саме матеріальні збитки в сумі 27 728 гривень та моральні збитки в сумі 50000 гривень. Зобовязувався погасити борг в строк до 31 грудня 2008 року.

Відповідно до угоди поруки від 25 лютого 2008 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підписали договір поруки про те, що у випадку неповернення боржником ОСОБА_4 кредитору ОСОБА_5 до 31.12.2008 року коштів в розмірі 50 000 гривень моральної шкоди і 17 728 гривень матеріальної шкоди вони, як поручителі, несуть відповідальність по цьому зобовязанню у відповідності до вимог цивільного законодавства за боржника перед кредитором.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 встановлено І групу інвалідності внаслідок ДТП. Дана обставина підтверджується довідкою МСЕК.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, не працює, ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, не працює, що підтверджується копіями трудових книжок, довідками МСЕК.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обвязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зміна або розірвання договору відповідно до вимог ст.651 ЦК України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1)В момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)Зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагалися;

3)Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4)Із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність усіх перелічених умов одночасно. Вимагаючи розірвання договору у разі істотної зміни обставин на позивача покладається, у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачі не були стороною при укладенні мирової угоди, а тому не можуть ставити питання про її розірвання.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачами не доведені обставини, які підтверджують наявність одночасно усіх умов, встановлених у ст.652 ЦК України.

На підставі ст.ст.16, 553,554, 559, 651, 652 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,60,212,214 ЦПК України суд,- в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про розірвання мирової угоди і договору поруки відмовити повністю. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до ОСОБА_2 Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Лошак О.О.