АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-471/10 Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М. суддів : Бондаревської С.М., Триголова В.М. при секретарі: Буряк С.М. адвоката ОСОБА_2 з участю відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Оржицька державна нотаріальна контора, Плехівська сільська рада про визнання останнього заповіту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказувала, що вона є дочкою померлої 06.03.2008 року ОСОБА_9. 24 липня 2003 року остання, маючи похилий вік склала заповіт, в якому жилий будинок з надвірними спорудами заповідала своєму онуку ОСОБА_5. Іншим заповітом від цієї ж дати заповідала земельну ділянку (частку) пай у розмірі 3,63 га ОСОБА_10, ОСОБА_5 та їй, ОСОБА_4 Після смерті матері вона дізналась, що існує і третій заповіт від 26 лютого 2008 року, згідно якого земельну ділянку розміром 3,62 га мати заповідала ОСОБА_10 - відповідачеві у справі. У зв»язку з тим, що заповіт складено незадовго до смерті матері, яка останнім часом тяжко хворіла, не могла самостійно обслуговувати себе, знаходилась під дією ліків, - він викликає сумнів у волі заповідача. Крім того, підпис на заповіті не відповідає дійсному підпису заповідача. З цих підстав прохала визнати заповіт від 26 лютого 2008 року, який посвідчений секретарем Плехівської сільської ради недійсним та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

02 листопада 2009 року позивач змінила підстави своїх позовних вимог. Окрім зазначених раніше обґрунтувань позову, посилалась також на те, що відповідно до свідчень секретаря Плехівської сільської ради, ОСОБА_9 через поганий зір не могла прочитати даний заповіт. Текст заповіту матері було прочитано самим секретарем, яка була викликана додому спадкодавцем. Відповідно до чинного законодавства у таких випадках при посвідченні заповіту мають бути присутніми свідки, яких у дійсності не було. У зв»язку з недотриманням встановленого порядку, просила визнати заповіт недійсним.

13 листопада 2009 року відповідач ОСОБА_3 подала зустрічний позов, який мотивувала тим, що виходячи зі свідчень секретаря Плехівської сільської ради, існують підстави визнати спірний заповіт дійсним. Вважає, що при складанні заповіту волевиявлення ОСОБА_9 було вільним та відповідало її волі, доказів іншого у судовому засіданні наведено не було. Заперечуючи проти первісного позову, ОСОБА_3 просила задовольними іі зустрічний позов, визнати заповіт, складений ОСОБА_9 26 лютого 2008 року дійсним та стягти на її користь із ОСОБА_4 понесені нею судові витрати.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2009 року вказані позови об»єднані в одне провадження.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалено: визнати недійсним заповіт ОСОБА_9, складений 26

лютого 2008 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Плехівської сільської ради і зареєстрований у реєстрі за номером 197 на користь ОСОБА_3.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 17 грн. та витрати у сумі 7 грн. 50 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту від 26 лютого 2008 року дійсним - відмовлено. Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати оскаржуване нею судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4, а її зустрічний позов задовольнити.

Колегія судців, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду не вбачає виходячи з наступного.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 24 липня 2003 року ОСОБА_9 склала заповіт, згідно якого будинок та господарські будівлі, що належать їй у с. Тарасівка заповідала ОСОБА_5. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Плехівської сільської ради ОСОБА_11 та зареєстровано в реєстрі за №116. 24 липня 2003 року ОСОБА_9 склала ще один заповіт, згідно якого земельну частку (пай) у розмірі 3,62 га та майновий пай, що знаходиться у користуванні СТОВ «Іскра», заповідала ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порівну. Даний заповіт також посвідчений тим же секретарем тієї ж сільської ради та внесено до реєстру за № 118. 04 травня 2006 року ОСОБА_9 складає ще один заповіт, відповідно до якого земельну ділянку у розмірі 3,49 га та майновий пай заповідає ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Також судом встановлено, що 26 лютого 2008 року ОСОБА_9 на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого земельну ділянку в розмірі 3,49 га по державному акту ПЛ 010146, заповідала ОСОБА_3 повністю. У заповіті міститься запис, що заповіт прочитано заповідачеві вголос. Даний заповіт посвідчено секретарем виконкому Плехівської сільської ради ОСОБА_11 та зареєстровано у реєстрі за №197.

Відповідно до заяви від 26 лютого 2008 року ОСОБА_9 скасувала свій передостанній заповіт від 04 травня 2006 року за №135, що посвідчено також секретарем виконкому Плехівської сільської ради та внесено до реєстру за №196.

06 березня 2008 року ОСОБА_9 у віці 86 років померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-КЕ №094628 від 07 березня 2008 року.

Спадкоємці звернулись до Оржицької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини: 27 червня 2008 року ОСОБА_3 та 30 серпня 2008 року ОСОБА_4

27 жовтня 2008 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори на ім»я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого відповідач успадкувала 7/8 частин спірної земельної ділянки. Свідоцтво про право на спадщину відносно 1/8 частини не видано.

Судом також встановлено, що сторони по справі - позивачка ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 являються доньками спадкодавця ОСОБА_9, даний факт підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу.

Спірним об»єктом спадкування сторін є земельна ділянка площею 3,49 га, яка належала за життя ОСОБА_9 відповідно до Державного акту серія ПЛ №010146 від 15 січня 2004 року.

За повідомленнями Тарасівського ФАП, Оржицької ЛКК, Оржицької ЦРЛ амбулаторної картки ОСОБА_9 у даних медичних закладах немає. Згідно довідки №58 від 15.02.2008 року Оржицької ЛКК, ОСОБА_9 потребує постійного стороннього догляду у зв»язку зі станом здоров»я. Згідно довідки від 07.03.2008 року про причину смерті, ОСОБА_9 померла внаслідок атеросклеротичної хвороби серця.

Встановивши вищенаведені обставини, та, проаналізувавши зібрані по справі докази, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що позов ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, оскільки остання не довела в ході судового розгляду справи, що спірний заповіт має бути визнано недійсним з підстав, що на ньому міститься підпис не спадкодавця, а іншої особи, а також того, що ОСОБА_9 під час укладення останнього заповіту знаходилась у такому психічному стані, який не давав їй можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Разом з тим, правильним є і висновок суду, що при посвідченні 26 лютого 2008 року заповіту ОСОБА_9, секретарем виконавчого комітету Плехівської сільської ради не було дотримано вимог абз. З ч. 2 ст. 1248 ЦК України щодо посвідчення заповіту при свідках, враховуючи, що заповідач при підписанні заповіту не змогла його прочитати самостійно та текст заповіту секретар сама прочитала спадкодавцеві вголос.

Частинами 2, 5 та 6 ст. 1253 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених абзацом 3 частини 2 статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу присутність не менш ніж двох свідків при посвідченні заповіту є обов»язковою. Свідки при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним.

Таким чином, частково задовольняючи первісний позов ОСОБА_4, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що заповіт, посвідчений секретарем виконкому Плехівської сільської ради 26 лютого 2008 року та зареєстрований у реєстрі за №197, суперечить вимогам ст. ст. 1248 та 1253 ЦК України щодо порядку його

посвідчення, а тому обґрунтовано, відповідно до положень ч. 1 ст.1257 ЦК України, визнав зазначений заповіт недійсним.

З урахуванням вищенаведеного, вірним є висновок суду і про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 щодо визнання вказаного заповіту дійсним, оскільки норми глави 85 ЦК України не передбачають такої можливості.

Правомірно також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судом стягнуто із відповідача на користь ОСОБА_4 понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обгрунтованості висновків суду першої інстанції.

Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно: