Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-3410/10
РІШЕННЯ

Іменем України

09.09.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н ОВ И В:

У липні 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася із позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що їй згідно довідки медико-соціальної (експертної) комісії серії КИО І № 110988 від 01.05.2000 року, встановлена група інвалідності - безстроково. Також, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, видане 22.07.1994 року серія А № 037624. Ці обставини визнає відповідач.

Вона як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок орнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, (надалі Закон про ЧАЕС).

Згідно ст. 50 Закону про ЧАЕС особам, віднесеним до І категорії (II групи інвалідності), призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Також, згідно ст. 49, ч. 4 ст. 54 Закону про ЧАЕС в усіх випадках для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (II групи інвалідності), щодо яких встановлено звя'язок з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсії не може бути нижчим - 8 мінімальних пенсій за віком.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Прожитковий мінімум визначається на кожний рік законами «Про державний бюджет України».

Встановлений розмір пенсії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі її не влаштовує, так як вона рахує, що пенсія необгрунтовано занижена і не відповідає перерахованим вимогам Законів України і нормативним актам, що звужує і дискримінує її конституційні і громадянські права, як учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищевикладене позивачка ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати їй основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату їй, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), основної пенсії згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - за період з 09.07.2007 року по 01.07.2010 року в сумі 158961,25 грн., з урахуванням проведених виплат, зобов'язати Відповідача призначити (встановити), як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, зі значним обмеженням життєдіяльності. Згідно довідки медико-соціальної експертизи (експортної) комісії, серія КИО 1 № 110988 від 01.05.2000 року, ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності довічно.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року пенсії особам, віднесеним до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії встановлюються у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч. 4 ст. 54 цього Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року пенсії, що визначаються інвалідам ІІ групи, які отримали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими за 8 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст. 50 вказаного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

П. 28 Розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року внесено зміни до вищенаведених статей Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року та передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а особам, віднесеним до І категорії, інвалідам ІІ групи здійснюються виплати додаткової пенсії у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб.

Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року від 22.05.2008 року вищенаведені положення Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року визнані неконституційними, тому згідно п. 5 резолютивної частини цього рішення вони втрачають чинність з дня його ухвалення Конституційним Судом України.

Судом встановлено, що при виплаті пенсії ОСОБА_1 ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі керувалось нормами постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, відповідно до норм яких, особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах інвалідам ІІ групи 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими 1090,00 грн.

Проте суд вважає, вказані дії відповідача неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцквого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Виходячи із встановленого чинним законодавством України розміру мінімальної пенсії за віком та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, гарантований особі, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідам ІІ групи ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року перевищує розмір пенсій зазначеній категорії осіб, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654.

Відтак, виходячи з вищенаведого та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, які передбачають, що пенсії, які визначаються інвалідам ІІ групи, які отримали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими за 8 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст. 50 вказаного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру державної пенсії як особі, віднесеної до І категорії, інваліду ІІ групи, виходячи з того, що розмір державної пенсії повинен становити 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої на момент виплати, а додаткової 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої на момент виплати, зобовязати відповідача здійснювати йому виплату пенсії у зазначеному розмірі, починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 10 червня 2009 року, з урахуванням раніше здійснених виплат, в межах заявлених позивних вимог.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача проводити перерахунок пенсії по 01 липня 2010 року з подальшим перерахунком не підлягають задоволенню, окільки 11 вересня 2009 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено постанову про задоволення позову ОСОБА_1, зобовязавши ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі зробити перерахунок розміру державної пенсії, як особі, віднесеної до 1 категорії, інваліду 2 групи, виходячи з того, що розмір державної пенсії становить 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої на момент виплати, та додаткової 75 %, встановленої на момент виплати, зобовязати відповідача здійснювати виплату пенсії у зазначеному розмірі, починаючи з 10 червня 2009 року з подальшим перерахунком. 12 жовтня 2009 року на дану постанову була подана апеляційна скарга, а 30 березня 2010 року апеляційний адміністративний суд залишив без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі. Розпорядженням № 139193 від 05.05.2010 року виконано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, а саме здійснено ОСОБА_1 перерахунок розміру державної пенсії, як особі, віднесеної до 1 категорії, інваліду 2 групи, виходячи з того, що розмір державної пенсії становить 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої на момент виплати, та додаткової 75 %, встановленої на момент виплати, зобовязати відповідача здійснювати виплату пенсії у зазначеному розмірі, починаючи з 10 червня 2009 року з подальшим перерахунком.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України Якщо обидві сторони звільнені від

оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 8, 22, 151 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 11, 48, 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, ст. 59 Розділу І, п.28 Розділу ІІ, Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 29.12.2007 року, ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28.05.2008 року №530, постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16.07.2008 року № 654, рішення Конституційного Суду України №1 0-рп/2008 року від 22.05.2008 року, рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року №5-рп/2002, постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя № 9 від 01.11.1996 року та, керуючись ст. ст. 257, 258 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 27, 60 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 10 червня 2009 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

У решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.