Справа № 2-23/10
Провадження № 2/175/710/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2010 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Алтуніна О.В.,

при секретарі Івановій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Балівська сільська рада, Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

встановив:

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 підтримали вищезазначений позов, посилаючись на те, що 08.04.2005 року помер їх батько - ОСОБА_4, внаслідок чого відкрилась спадщина на його майно. Пізніше їм стало відомо про існування заповіту батька на все рухоме і нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3 Вважали, що такий заповіт не відповідає волевиявленню батька і його волі, оскільки раніше він ніколи не говорив, що може зробити заповіт на нерідну їм людину. Просили визнати даний заповіт недійсним.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначивши, що доглядав за ОСОБА_4 перед смертю і він сам розпорядився привести до нього секретаря сільради для складання заповіту.

Представники третіх осіб до суду не з'явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Встановлено, що 08.04.2005 року помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії 1-КИ №013215, видане 08.04.2005 року виконкомом Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Згідно заповіту від 18.03.2005 року, ОСОБА_4 заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті - ОСОБА_3 Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Балівської сільської ради ОСОБА_5 та зареєстрований є реєстрі під №50.

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №13 від 07.05.2009 року ОСОБА_4 на момент складення заповіту будь-яким хронічним стійким психіатричним розладом не страждав і за психічним станом міг розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.162-165).

Нормами ст.ст.1233-1236 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин; має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України* за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачками в обґрунтування позову не надано доказів, які 5 вказували на невідповідність між волею та волевиявленням заповідача при складенні заповіту, правомірність якого в силу ст.204 ЦК України презумується.

В порядку ч.1 ст.137 ЦПК України таких доказів добуто не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст. З, 11, 15-16, 204, 1233-1236, 1251 ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Балівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Алтунін