СправаF2- 3421/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді О.М. Пілюгіної за участю секретаря Шмулич А.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Харківський обласний Ощадбанк України про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третьої особи та просить визнати за нею право власності на грошову суму що зберігається в Державному ощадному банку на імFя ОСОБА_3. В обґрунтування своїх вимог посилається на те що, вона та померла ОСОБА_3 є рідними сестрами по матері. В дівоцтві позивач мала прізвище ОСОБА_4, а сестра мала прізвище ОСОБА_5. 31 серпня 1993 року померла ОСОБА_3. Спадщину після її смерті фактично прийняли чоловік ОСОБА_6 та мати ОСОБА_5. 22 грудня 1996 року помер ОСОБА_6 Спадщина після його смерті залишилась ОСОБА_5 та родичам померлого, які отримали гроші з ощадної книжки. 09 березня 2000 року померла ОСОБА_5, яка все належне їй майно заповіла зятю ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_3 також залишилася спадщина у вигляді грошових коштів на рахунках в Державному ощадному банку України. Вважає себе єдиною спадкоємицею після смерті матері. Спадщину не може оформити оскільки не встановлено факт родинних відносин позивача та померлої сестри ОСОБА_3, тому звернулася з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, а саме: просила визнати за нею право власності на грошову суму що зберігається в Державному ощадному банку на імFя ОСОБА_3, письмово уточнювати вимоги відмовилась та пояснила, що грошові кошти залишилися як спадщина після смерті сестри ОСОБА_3, в подальшому як спадщина після смерті матері ОСОБА_5, яку вона не може оформити, при цьому пояснила що спадщину, а ні після смерті сестри, а ні після смерті матері вона не приймала.

Відповідач ОСОБА_7, у судовому засіданні не заперечував проти визнання за позивачем права власності на грошову суму що зберігається в Державному ощадному банку на імFя ОСОБА_3, та пояснив що дійсно після смерті ОСОБА_3, спадщину прийняли його теща ОСОБА_5 та чоловік померлої ОСОБА_6, а після смерті ОСОБА_5 спадщину за заповітом тещі прийняв він.

Представник третьої особи Державного ощадного банку, в судове засідання не зFявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, тому суд за згодою позивача та відповідача ухвалив про розгляд справи за відсутності третьої особи.

Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, ОСОБА_3, померла 31 серпня 1993 року, про що свідчить свідоцтво про смерть IV-ВЛ F 362719 видане 08 вересня 1993 року Комунарскою сільською радою Харківського району Харківської області, запис F 18.

Дівоче прізвище ОСОБА_3 - ОСОБА_5, та її матірFю записана ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво F 40 про народження ОСОБА_8, видане 17.10.1933 року Бєловського району Курської області, запис F 013, де також містить відмітка про реєстрацію шлюбу 18 березня 1966 року з ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-ВЛ F 299796 виданого 12 березня 1981 року ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу 12 березня 1981 року, запис F 17, з ОСОБА_2, присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Дівоче прізвище позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, та її матірFю записана ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_4, видане 07 серпня 1947 року у селі Гоптаровка Бєловського району Курської області, запис F 10.

ОСОБА_6, помер 22 грудня 1996 року, про що свідчить свідоцтво про смерть I- ВЛ F 082013, видане 07 березня 1997 року Комунарскою сільською радою Харківського району Харківської області, запис F 41.

ОСОБА_5 померла 09 березня 2000 року, про що свідчить свідоцтво про смерть І-ВЛ F 210534, видане 10 березня 2000 року Комунарскою сільською радою Харківського району Харківської області, запис F 08.

Відповідно до ч. З ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовFязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Враховуючи, що позивач спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 та після смерті матері ОСОБА_5 не прийняла, суд вважає що вимоги є безпідставними такими що не ґрунтуються на вимогах закону, тому задоволенню не підлягають і в позові необхідне відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 548 ч. 1 ЦК України в редакції 1961 року, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду а також, апеляційну скаргу на протязі двадцяти днів після подання заяві про апеляційне оскарження в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційна оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не буде подано.

Якщо було подано таку заяву, але апеляційна скарга не була надана в строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна