Справа 2-521/10
Номер провадження 2-521/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бліщ О.Б.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом Рахівської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рахівська міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, посилаючись на те, що 29.01.2010 року посадовими особами Управління Держкомзему у Рахівському районі було проведено перевірку щодо законності використання земельної ділянки ОСОБА_2, мешканкою м. Рахів, вул. Буркут, 47. Перевірка проводилася шляхом обмірів вказаної земельної ділянки, де виявлено, що площа земельної ділянки значно збільшилася і не співпадає з тією площею, яка виділялася попередньому землекористувачу, що свідчить про самовільне захоплення частини земельної ділянки із земель загального користування, яку відповідачка захопила під час встановлення огорожі, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства. Зі порушення вимог земельного законодавства ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності Держземінспекцією з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області. На підставі наведеного просили зобов'язати ОСОБА_2 повернути зайняту земельну ділянку до земель запасу Рахівської міської ради шляхом демонтування поставленої огорожі.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення, викладені в позовній заяві. При цьому ствердила, що не дивлячись на те, що акти скасовані, але є висновок, що позивачка збільшила свою земельну ділянку і вона не довела за рахунок чиїх земель відбулося таке збільшення. На задоволенні позову наполягає та просить зобов'язати ОСОБА_2 повернути самовільно зайняту земельну ділянку до земель запасу Рахівської міської ради шляхом демонтування поставленої Огорожі.

Відповідачка, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, вважають вказаний позов безглуздим, оскільки відповідачкою проведено облаштування нового забору по старій існуючій межі, тобто вона по старому фундаменту огорожі поставила нову огорожу з іншого матеріалу ( дощату огорожу замінила на бетонні блоки). Цими діями на їх думку не порушено ні чиє право, в тому числі громадян чи міської ради, так як пішохідний прохід як був так і існує на даний час, звертають увагу на те, що позивачем залишено поза увагою дії сусіднього землекористувача, який зргив. також нову огорожу та виступив у сторону пішохідної доріжки. Процесуальні документи, на які, як на докази, посилається позивач не можуть бути взяті до уваги, так як вони скасовані в судовому порядку. Просять відмовити в позові.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що він безпосередньо проводив роботи по заміні старої огорожі в дворогосподарстві відповідачки, ОСОБА_2 Зокрема зняв стару дощату огорожу і по існуючому старому фундаменту вимурував забор з бетонних блоків, таким чином, що блоки виступили над огорожою в сторону проходу на 5 см. Натомість сусідка відповідачки, Слюсарчук також загородила своє дворогосподарства, таким чином, що пішохідний прохід зменшився на пів метра.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 користується земельною ділянкою, площею 0,0244 га, яку було виділено попередньому власнику рішенням виконавчого комітету Рахівської міської ради № 67 від 30.05.2001 року для обслуговування житлового будинку, розташованого по вул. Буркут №47, в м. Рахів Закарпатської області. Рішенням Рахівської міської ради № 710 від 27.052009 року відповідачці надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умові оренди.

Згідно ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади із питань земельних ресурсів.

Так в матеріалах справи містяться процесуальні документи щодо перевірки законності використання земельної ділянки відповідачкою, ОСОБА_2, зокрема Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29 січня 2010 року, протокол про адміністративне правопорушення від 29 січня 2010 року, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13 листопада 2009 року, протокол про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2009 року.

При цьому, щодо порушення ОСОБА_2 вимог земельного законодавства, позивач, як на підставу своїх вимог, посилається виключно на припис, виданий державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області від 29 січня 2010 року. Поряд з цим за порушення земельного законодавства ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно протоколу № 000650 від 29 січня 2010 року.

Проте судом при дослідженні цих доказів встановлено, що постановою Рахівського районного суду від 11 червня 2010 року постанову Управління Держкомзему у Рахівському районі від 15 лютого 2010 року в справі про адміністративне правопорушення, яке мало місце 29 січня 2010 року скасовано, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Звертаючись до суду з позовом міською радою не надано достатніх даних про кількість самовільно захопленої земельної ділянки, оскільки в наданих доказах містяться розбіжності про кількість захопленої земельної ділянки.

Сам акт обстеження земельної ділянки від 12 липня 2.010 року наданий до суду не є достатнім доказом вини відповідачки в захопленні земельної ділянки, оскільки такий акт зроблено на вимогу суду, оскільки при проведенні обстеження комісією проігноровано вимогу суду щодо перевірки можливого порушення в діях суміжної землекористувачки Слюсарчук, яка також облаштувала нову огорожу з протилежного боку пішохідної доріжки, яку просить звільнити позивач.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що в позові слід відмовити.

В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а рішення постановлено не на його користь.

Керуючись ст.ст. 3, 6,10, 11, 15, 16, 58, 60, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові Рахівської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Б. Бліщ