Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5093/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2010 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконними дій щодо зміни умов кредитного договору в односторонньому порядку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, в якому просив суд:

- визнати дії відповідача, щодо зміни в односторонньому порядку умов, укладеного між ним та відповідачем кредитного договору за № ZRZОАК07563997 від 26 червня 2007 року в частині збільшення відсоткової ставки за кредитним договором з 14,04 % на рік до 27.00 % на рік незаконними;

- зобов'язати відповідача відновити раніше існуючі умови, укладеного між ним та відповідачем, кредитного договору за № ZRZОАК07563997 від 26 червня 2007 року в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами, залишивши їх на рівні 1,17 % на місяць, що становить 14,04 % на рік.

В судове засідання позивач на зявився, але в своїй телеграмі, що надійшла на адресу суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Тому Закон 661-VI, в частині внесення змін до ЦК Україну (ст.1056-1) не може регулювати відносини, які виникли до моменту набрання чинності цим законом. Оскільки право банку збільшити процентну ставку шляхом надсилання відповідного повідомлення було реалізовано до набрання чинності Закону України №661-VI від 12.12.2008р. банк діяв відповідно до умов укладеного з позивачем договору та в рамках чинного законодавства України.

За викладених обставин в діях відповідача не має фактів необґрунтованого підвищення процентної ставки за кредитами, а тому представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

26 червня 2007 року між ОСОБА_1 та відділенням „Олевське" філії Житомирського регіонального управління ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір за № ZRZОАК07563997. Відповідно до пункту 7.1 цього Договору банк надав позивачу кредитні кошти на строк з 26.06.2007 р. по 25.06.2014р. включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 42537 грн. шляхом перерахування відповідно до п.1.2 у розмірі 20936,23 грн. та у розмірі 20936,23 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту, згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.6.2 даного Договору.

Умови даного договору позивачем виконувалися у повному обсязі у відповідності з його вимогами.

Однак, 24 липня 2009 року, коли позивач сплачував черговий внесок по кредитному договору, то йому у відділенні «Олевське» філії Житомирського регіонального управління ЗАТ КБ «Приватбанк», повідомили, що він має значну більшу заборгованість ніж передбачено умовами Договору, оскільки нова ставка за укладеним Кредитним договором становить вже 27% на рік, тобто відповідачем фактично збільшена відсоткова ставка в односторонньому порядку з 14,04% до 27 % на рік і виходячи з цього збільшена і сума заборгованості.

Незважаючи на те, що пунктом 2.3.1 зазначеного Договору банку надано право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом в разі зміні курсу долара США до гривні, зазначена умова договору є недійсною оскільки суперечить ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року за № 1023-ХІІ, відповідно до якої продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Зазначена відповідачем у договорі умова про право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом в разі зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівняні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного Договору істотно обмежує позивача права, як споживача.

Крім того, відповідно до Закону України за № 661-У1 від 12.2008 р. (який набрав чинності 10.01.2009 р.) до ст.ст.1056-1, 1061 ЦК України та ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» внесені доповнення, щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу за кредитного договору в односторонньому порядку.

Так, у відповідності ст.ст.1056-1, 1061 ЦК України та ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з внесеними вищезазначеним Законом №661-У11 доповненнями слідує, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Враховуючи те, що зміні, до вищезазначених нормативних актів щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу за кредитного договору в односторонньому порядку набрали чинності з 10.01.2009 р., а позивачу стало відомо про таке збільшення лише 24 липня 2009 року, тобто з часу коли фактично діє заборона на її збільшення, що суперечить нормам вищезазначених законодавчих актів і відповідно зазначена вимога банку є незаконною.

Крім того, п.2.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 р. №168 вимагає від банків інформувати позичальника про можливі зміни умов кредитного договору перед його укладенням. А п.3.5 зазначеної постанови дозволяє банку змінювати процентну ставку лише в разі настання події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку, та за умови, що така подія не залежить від волі сторін договору. Також зазначено, що банки мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї зі сторін.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає можливим визнати дії відповідача, щодо зміни в односторонньому порядку умов, укладеного між сторонами кредитного договору за № ZRZОАК07563997 від 26 червня 2007 року в частині збільшення відсоткової ставки за кредитним договором з 14,04 % на рік до 27 % на рік незаконними та зобов'язати відповідача відновити раніше існуючі умови, укладеного між сторонами кредитного договору за № ZRZОАК07563997 від 26 червня 2007 року в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами, залишивши їх на рівні 1,17% на місяць, що становить 14,04 % на рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Визнати дії публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», щодо зміни в односторонньому порядку умов, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору за №ZRZОАК07563997 від 26 червня 2007 року в частині збільшення відсоткової ставки за кредитним договором з 14,04 % на рік до 27 % на рік незаконними.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» відновити раніше існуючі умови, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», кредитного договору за № ZRZОАК07563997 від 26 червня 2007 року в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами, залишивши їх на рівні 1,17 % на місяць, що становить 14,04 % на рік.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: