Апеляційний суд Черкаської області
Справа №22ц-737/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 2, 6 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_3
суддівОСОБА_4, ОСОБА_2
при секретарі з участю позивача відповідачкиОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні майном та зобовязання вчинити певні дії, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

В травні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_7

Зазначав, що йому на підставі договору дарування № 10177 від 23 грудня 2006 року належить квартира АДРЕСА_1, яка розташована на цоколі двоповерхового будинку.

Зневажаючи правила добросусідства та будівельні норми і правила, які регламентують порядок отримання дозволу на будівництво, самовільно, без належного дозволу та затвердженої в установленому порядку документації родина ОСОБА_9 побудувала добудову до своєї кв. № 1, чим порушили його право на користування квартирою.

Відповідачка ОСОБА_7 незаконно збудувала добудову до своєї квартири над добудовою ОСОБА_9 у розмірі 3.6 х 2.7м., в той час, як за рішенням виконкому, їй дозволена реконструкція деревяної веранди на цегляну розмірами 3,8 х 1,5 м. Оскільки дана добудова виконана з порушенням дозволених розмірів, тому вона є незаконною.

Крім цього, зазначені дії відповідачки робить неможливим для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконати рішення Уманського міськрайонного суду, оскільки проведення відповідної перебудови самовільної споруди до належної їм квартири № 1 до розмірів 3,0 х 2,0 м. призведе до руйнування кв. 3, яка належить ОСОБА_7

Виходячи з вищевикладеного позивач просив ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_7 провести відповідну перебудову її самовільної добудови до розмірів 3,8 х1,5 у відповідності до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 132 від 9 березня 2006 року. Стягнути з відповідача судові витрати.

В ході судового розгляду ОСОБА_6 змінив позовні вимоги і просив зобовязати ОСОБА_7 знести за власний рахунок самовільно споруджену нею добудову та ухвалити рішення про заборону дозволу Уманської міської ради № 132 від 9 березня 2006 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_7 провести перебудову самовільної добудови до належної їй квартири АДРЕСА_2 до розміру 3,8 х 1,5 м. у відповідності до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 132 від 9 березня 2006 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

ОСОБА_6 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, порушує питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд правильно виходив з того, що ОСОБА_7 при здійсненні добудови до належної їй квартири АДРЕСА_3 самовільно збільшила її розміри, а тому її необхідно зобовязати провести перебудову до розміру 3,8 х 1,5 м відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 132 від 9 березня 2006 року.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивачем до суду подано позов про усунення відповідачкою перешкод у користуванні майном шляхом зобовязання її знести за власний рахунок самовільно споруджену добудову до належної квартири АДРЕСА_4 на підставі ч. 7 статті 376 ЦК України.

Згідно з ч. 7 статті 376 ЦК право звернення з позовом про знесення самочинного будівництва належить органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів зазначає, що судом не встановлено і позивачем не доведено порушення його права, оскільки надані ним докази не підтверджують права користування ним земельною ділянкою, на якій розташований спірний обєкт.

На підставі статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При вирішенні позову суд першої інстанції всебічно дослідив надані сторонами докази та з огляду на зміст вимог позивача постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків не спростовують і не дають підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2009 року у даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/