ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-125/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" червня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Косторенко А.Ю.,

при секретарі Сеферовій І.М.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

- представ ика позивачки ОСОБА_3,

- представника відповідача-1 ОСОБА_4

- представник відповідача 2 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 економічного інституту Київського національного економічного університету імені ОСОБА_7, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача-1 - ОСОБА_6 економічного інституту ДВНЗ Київського національного економічного університету імені ОСОБА_7 (надалі - Інститут), відповідача-2 - від ділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (надалі - Фонд) з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень вона просила стягнути на її користь: з Інституту грошові кошти в розмірі 7045,48 грн., в тому числі - не нараховані і не сплачені суми втраченого заробітку в розмірі 3022,22 грн. за період з 01.05.1992 року по 01.04.2001р.; компенсацію втрати частини щомісячних виплат відшкодування шкодив розмірі 4023,16 грн. за період з 01.01.1998р. по 01.04.2001р., а також моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.; з Фонду не нараховані і не сплачені суми втраченого заробітку за період з 01.04.2001р. по 01.12.2008р., та стягувати з Фонду на її користь відшкодування втраченого заробітку розмірі 355,47 грн. щомісячно з 01.12.2008р. з подальшим застосуванням підвищуючих коефіцієнтів.

Позовні вимоги, які були підтримані в судовому засіданні позивачем та її представником, обгрунтовуються тим, що позивач з 05.05.1980р. по 26.01.1991р. працювала викладачем у ОСОБА_6 філії інституту народного господарства, який на даний час має назву - ОСОБА_6 економічний інститут Київського національного економічного університету імені ОСОБА_7. 07.12.1983 року в результаті нещасного випадку на виробництві вона отримала виробничу травму, про що складено акт форми Н-І від 08.12.1993р. В результаті пошкодження здоровя їй за висновком ВТЕК від 13.05.1991 року встановлена стійка втрата працездатності, яка підтверджувалась при кожному новому обстеженні у ВТЕК. За висновками ВТЕК їй встановлювались наступні ступені втрати працездатності:

- 13.05.1991 року за період з 13.05.1991р. по 01.06.1992р. - первинно 40%;

- 08.06.1992 року за період з 01.06.1992р. по 01.06.1993р. - повторно 40%;

- 14.06.1993 року за період з 01.06.1993р. по 01.06.1994р. - повторно 40%;

- 25.05.1994 року за період з 01.06.1994р. по 01.06.1995р. - повторно 40%;

- 22.05.1995 року за період з 01.06.1995р. по 01.06.1996р. - повторно 40%;

- 27.05.1996 року за період з 01.06.1996р. по 01.06.1997р. - повторно 70%;

- 14.05.1997 року за період з 01.06.1997р. по 01.06.1998р. - повторно 70%;

- 27.07.1998 року за період з 01.06.1998р. по 01.06.1999р. - повторно 40%;

- 27.05.1999 року за період з 01.06.1999р. по 01.06.2000р. - повторно 40%.

В період з 01.05.1992 року по 01.11.1992 року згідно наказу відповідача-1 від 23.12.1992 року за № 180 їй, виходячи із розрахункового середнього заробітку викладача станом на 01.05.1992 року в розмірі 3705 крб. (0,03705 грн.), були встановлені щомісячні платежі у відшкодування шкоди у сумі 552 крб. (0,00552 грн.) на період з 01.05.1992 року по 01.11.1992 року при ступені втрати працездатності у розмірі 40 %.

В період з 01.11.1992 року по 15.01.1998 року вищезазначені щомісячні виплати на її користь відповідачем-1 були припиненні. Лише у 1998 році адміністрацією Інституту було видано наказ від 15.01.1998 року, відповідно до якого їй було поновлено виплату зазначених щомісячних платежів на період з 01.06.1997 року по 01.06.1998 року у розмірі 90,40 грн., який розраховано виходячи із середнього заробітку в розмірі 182 грн., при ступені втрати професійної працездатності - 70 %, який було встановлено згідно висновком ВТЕК від 14.05.1997 року.

Після того, як висновком ВТЕК від 27.07.1998 року їй була встановлена ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40 %, адміністрація Інституту вирішила, що виплачені їй у період з 01.06.1997 року по 01.06.1998 року суми у відшкодування шкоди при 70 % втраті професійної працездатності у розмірі 211,20 грн. є зайве виплаченими, в результаті чого дана сума була стягнута з неї на користь Інституту.

17.11.1998 року адміністрацією інституту видано наказ № 121, згідно якого їй встановлені щомісячні платежі у відшкодування шкоди на період з 0106.1998 року по 01.06.1999 року у сумі 72 гривні 80 копійок, виходячи з середнього заробітку 182 гривні при ступені втрати професійної працездатності у розмірі 40 %. Перерахунок встановлених інститутом щомісячних виплат у відшкодування шкоди на її користь не проводився до 01.04.2001 року, тобто до моменту передачі її особистої справи до Фонду. Вона вважає, що вказані дії відповідача-1 є незаконними, оскільки при обчислені призначених до виплати на її користь сум у відшкодування шкоди з 01.05.1992 року Інститутом були порушені вимоги діючого законодавства України. Вона вважає, що розрахунок належних їй виплат у відшкодування шкоди повинен бути проведений з застосуванням наступних коефіцієнтів збільшення тарифних ставок та окладів, мінімальної заробітної плати, а також в залежності від збільшення розміру посадових окладів (ставок заробітної плати) професорсько-викладацького складу вищих учбових закладів, а саме:

-з01.11.1992 року - 2,56 на підставі Постанови КМУ від 03.12.1992 року за № 676;

- з 01.01.1993 року - виходячи з розміру посадового окладу (ставки заробітної плати) відповідних працівників у сумі 19780 крб. (0,1978 грн.) на підставі Наказу МОН України від 02.04.1993 року №90;

-з 0.06.1993 року - 1,5 на підставі Постанови КМУ від 02.06.1993 рокуза№392;

з 01.09.1993.року -2,89 на підставі Постанови КМУ від 30.08.1993 року за №671;

-з01.12.1993 року - 3,0 на підставі Постанови КМУ від 02.12.1993 року за № 974;

- з 01.07.1994 року - 2,0 на підставі Постанови КМУ від 04,07.1994 року за № 449;

- з 01.10.1994 року - 2,0 на підставі Постанови КМУ від 20.10.1994 року за №720;

-з01.12.1994 року -1,2 на підставі Постанови КМУ від 26.12.1994 року за № 873;

-301.02.1995 року - 3,0 на підставі Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 102;

-з01.01.1996 року -1,12 на підставі Постанови КМУ від 10.01.1996 року за № 36; ,

-з 01.06.1996 року - виходячи з розміру ставки заробітної плати відповідних працівників у сумі 182,00 грн. на підставі Наказу МОН України від 15.07.1996 року за № 252;

-з 01.01.1998 року - 1,64 на підставі Закону України від 24.12,1997 року за № 780 та Наказу МОН України за № 102 від 15.04.1993 року (зі змінами і доповненнями);

- 01.07.1998 року -1,22 на підставі Закону України від 24.12.1997 року за № 780;

- 01.01.1999 року - 1,23 на підставі Закону України від 25.12.1998 року за № 366;

- 01.04.2000 року -1,22 на підставі Закону України від 01.06.2000 року за № 1766;

- 01.07.2000 року -1,31 на підставі Закону України від 01.06.2000 року за № 1766.

Згідно наказу адміністрації Інституту від 23.12.1992 року за № 180 середня заробітна плата викладача на 01.05.1992 року складала 3705 крб., або 1,03705 гривні. При корегуванні сум середнього заробітку на 01,05.1992 року та розміру посадового окладу (ставки заробітної плати) на 01.06.1996 року на вищевказані коефіцієнти, а також з урахуванням зміни степеня втрати нею працездатності в період з 01.06.1997 року по 01.06.1998 року розмір належних їй сум у відшкодування шкоди повинен був становити:

- з 01.05.1992 р. по 01.07.1992 р. - 0,01482 гри., як 3705 крб. х 40 % : 100000;

- З 01.07.1992р. по 01.10.1992 р.- 0,03 грн., як 0,01482 грн.х 1,78;

- З 01. 10.1992 р. по 01.01.1993 р,- 0,04 грн., як 0,03 грн. х 1,52;

з 01.06.1993 р. по 01.09.1993 р- 0,20 грн., як 0,08 грн. х 2,46;

з 01.09.1993 р. по 01.12.1993 р -0,58 грн., як 0,20 грн. х 2,89;

з 01.12.1993 р. по 01.10.1994 р,- 1,74 грн., як 0,58 грн. х 3;

- з 01.10.1994 р. по 01.11.1994 р,- 7,72 грн., як 1,74 грн. х 4,44:

- з 01.11.1994р. по 01.01.1995р.- 11,89 грн., як 7,72 грн. х 1,54;

- з 01.01.1995 р. по 01.03.1995 р,-19,97 грн., як 11,89 грн. х 1,68;

- з 01.03.1995р.по01.04.1995р- 26,56грн.,як 19,97грн.х 1,33: з'01.04.1995р. по 1.06.1995р.- 32,67.,ЯК 26,56грн.х 1,23 з 01.06.1995 р. по 01.09.1995 р - 35,28 грн., як 32,67 грн. х 1,08:

з 01.09.1995 р. по 01.10.1995 р.- 46,92 грн., як 35,28 грн. х 1,33

- 301.10.1995р. поОІ.11.1995р.- 51,14грн.,як 46,92грн.х 1,09: зОІ.11.1995р. по 01.01.1996р.- 57,79 грн.,як 51,14грн.х 1,13. з 01.01.1996 р. по 01.06.1996 р - 64,15 грн., як 57,79 грн. х 1,11

з 01.06.1996 р. по 01.06.1998 р. - 127,40 грн., як 182,00 грн. х 70 % (при ступені втрати профпрацездатності у розмірі 70 %, посадового окладу відповідних працівників у сумі 182,00 грн. на підставі Наказу МОН України № 252 від 25.07.1996 гр);

з 01.06.1998 р. по 01.03.2001 р. -72,80 грн., як 182,00 грн. х 40 %; з 01.03.2001 р. - 110,40 грн., як 276,00 грн. х 40 % (при профпрацездатності у розмірі 40 %, виходячи з розміру посадового окладу відповідних працівників у сумі 276,00 грн. на підставі України № 161 від 29.03.2001 р.).

Таким чином, за період з 01.05.1992 р. по 01.04.2001 р. відповідач-1 - Інститут повинен був їй виплатити у рахунок відшкодуванняІІ заробітку грошову суму у розмірі 6394 грн. 35 коп. з розрахунку:

- з 01.05.1992 р. по 01.07.1992 р,- 0,03 грн., як 0,01482 грн. х 2 міс;

з 01.07.1992 р. по 01.10.1992 р - 0,09 грн., як 0,03 грн. х 3 міс;

з 01.10.1992 р. по 01.01.1993 р - 0,12 грн., ж 0,04 грн. х 3 міс;

- з 01.01.1993 р. по 01.06.1993 р - 0,40 грн., як 0,08 грн. х 5 міс;

з 01.06.1993 р. по 01.09.1993 р. - 0,60 грн., як 0,20 грн. х 3 міс;

з 01.09.1993 р. по 01.12.1993 р. 1,74 грн.; як 0,58 грн. х 3 міс; з 01.12.1993 р. по 01.10.1994 р. 17,40 грн., як 1,74 грн. х 10 міс; з 01.10.1994р по 01.11.1994 р. 7,72 грн., як 7,72 грн. х 1 міс; з 01.11.1994 р. по 01.01.1995 р. 23,78 грн., як 11,89 грн, х 2 міс; з 01.01.1995 р. по 01.03.1995 р. 39,94 грн., як 19,97 грн. х2 міс; з 01.03.1995 р. по 01.04.1995 р. - 26,56 грн., як 26,56 грн, х 1 міс; з 01.04.1995 р. по 01.06.1995 р - 65,34 грн., як 32,67 грн. х 2 міс; з 01.06.1995 р. по 01.09.1995 р. - 105,84 грн., як 35,28 грн. х 3 міс; з 01.09.1995 р. по 01.10.1995 р. - 46,92 грн., як 46,92 грн. х 1 міс; з 01.10.1995 р. по 01.11.1995 р. - 51,14 грн., як 51,14 грн. х 1 міс; з 01.11.1995 р. по 01.01.1996 р.- 115,58 грн., як 57,79 грн. х2 міс; з01.01.1996р. по01.06.1996р. -320,75 грн.,як 64Д5 грн. х5 міс; з 01.06.1996 р. по 01.06.1998 р,- 3057,60 грн., як 127,40 грн. х 24 міс; з 01.06Л998 р. по 01.03.2001 р,- 2402,40 грн., як 72,80 грн. х 33 міс; з 01.03.2001 р. по 01.04.2001 р. -110,40 грн., як 110,40 грн. х 1 міс.

Сума виплат у відшкодування шкоди, нарахована на її користь відповідачем-1 за період з 01.05.1992 р. по 01.04.2001 р., становить 3583Я з розрахунку:

- з 01.05.1992 р. по 01.11.1992 р. - 0,03 грн., як 0,00552 грн. х 6 міс. (згідно наказу № 180 від 23.12Л992р.);

- з 01.06.1997 р. по 01.06.1998 р. -1084,80 грн., ж 90,40 грн. х 12 міс. (згідно наказу № 4 від 15.01 1998р.);

з 01.06.1998 р. по 01.06.1999 р.-873,60 грн., як 72,80 грн. х 12 міс. (згідно наказу № 121 від 17.11.1998 р.); з 01.06.1999 р. по 01.06.2000 р. - 873,60 грн., як 72,80 грн. х 12 міс. (згідно наказу № 77 від

23.06.1999 р.);

- з 01.06.2000 р. по 01.03.2001 р. - 655,20 грн., як 72,80 грн. х 9 міс. (згідно наказу № 105 від

03.10.2000 р.);

- з 01.03.2001 р. по 01.04.2001 р, - 96,00 грн., як 96,00 грн. х 1 міс. (згідно довідці про розмір втраченого заробітку станом на 01.06.2001 ОСОБА_6 економічним інститутом ОСОБА_8 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України у м. Кривому Розі.

Крім того, у 1999 році відповідачем ОСОБА_6 економічним інститутом з неї незаконно була стягнута сума у розмірі 211,20 грн.,на(| виплачена у період з 01.06.1997 р. по 01.06Л 998 р., що підтверджується листом від 23.06.1999 р. № 01-188, направленим адміністрацією прокурору Центрально-Міського району м. Кривого Рогу.

Таким чином, розмір фактичних виплат, проведених відповідачем-1 - на її користь у відшкодування шкоди, за період з 01.05.1992 р. по 01.04.2001 складає 3372 грн. 03 коп. (3583,23 грн. - 211,20 грн.).

Тобто, за вказаний період часу відповідачем-1 їй не нараховані і не виплачені суми у втраченого заробітку у розмірі 3022 грн. 22 коп. (6394,35 3372,03 грн.)

Крім того, згідно з Законом Украйни "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим Постановою від 21.02.2001 р. № 159, вона вправі вимагати від відповідача-1 вказану компенсацію, розмір якої станом на 01.04.2001р. складає 4023,16 грн. За період з 01.11.1992 р. по 15.01.1998 р. відповідач припинив надавати щомісячні виплати у відшкодування шкоди на її користь на підставі того, що нею начебто не надавались висновки МСЕК про степінь втрати профпрацездатності за вказаний період.

Але згідно з п. 21 Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності, затвердженого Постаново! 04.04.1994 р. № 221, МСЕК видає особам, визнаним інвалідами або у відношенні яких встановлений факт втрати працездатності, Я індивідуальні програми реабілітації та в триденний строк відсилає копії цих документів відповідним органам, здійснюючим пенсійне забел^ державне страхування. За місцем роботи цих осіб направляється повідомлення про групу та причини інвалідності, а в разі встановленя втрати професійної працездатності - витяг з акту огляду у МСЕК про результати встановлення степеня стійкої втрата професійної прайса; відсотках. Таким чином, дані дії відповідача по припиненню виплат на її користь у вказаний період є незаконними, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталась як до самого відповідача, так і у різні інстанції, в тому числі: до Дніпропетровського обласного комітету профсоюзу працівників освіти та науки; до прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу; до прокуратури м. Кривого Рогу;

- до прокуратури Дніпропетровської області;

- до Державної інспекції праці Дніпропетровської області;

- до Відділу Державної контрольно-ревізійної служби в Україні м. Кривого Рогу;

- до Центрально-Міського районного суду м- Кривого ОСОБА_1.

Факти звертання до вказаних інстанцій підтверджуються листами, отриманими нею у відповідь на її скарги.

Крім того, згідно з п. 44 «Правил...» відшкодування шкоди проводиться протягом встановленого МСЕК строку втрати працездатні» строку надання потерпілому медичних та соціальних послуг.

Згідно п. 36 «Правил...», власник зобов'язаний розглянути заяву про відшкодування шкоди та прийняти-відповідне рішення моменту її надходження. Згідно з п. 9 «Правил..», втрачений заробіток, або його частина згідно зі степенем втрати професійної пращ виплачується власником у повному обсязі, тобто без урахування розміру пенсії за інвалідністю, а також незалежно від одержуваних видів пенсій, заробітку (доходу) та стипендії. Але відповідач - ОСОБА_6 економічний інститут у зв'язку з відшкодуванням на її користь, спричиненої ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, постійно порушував як вищевказані, так і інші види, законодавства України.

Так, наказом по Інституту від 23.12.1992 р. № 180, виданим на підставі висновку МСЕК про втрату нею професійної працездатності на період з 01.06.1992 року по 01.06.1993 р., щомісячні платежі у відшкодування шкоди на її користь встановлені лише у грудні 1992 року і тільки 01.05.1992 року чим попущені вимоги п.п 44 ,36 «Правил «Розрахунок платежів за вказаний період проведений виходячи з заробітної плати відповідних працівників станом на 01.05.1992 року у сумі 3 6705крб. при цьому не прийнято до уваги збільшення окладу викладача кафедри фізичного виховання з 01.07.1992 року на коефіцієнт 1,78 та з 01.10.1992 року на коефіцієнт 1,52 у звязку з чим перерахунок розміру відшкодування шкоди на її користь за вказаний період не проводився, чим порушені вимоги п. 28 «Правил …» у послідуючому виплати були незаконно припинені і поновлені лише у 1998 році.

Постійне ігнорування відповідачем-1 її законних вимог про встановлення порушених прав принижують її честь та людську гідність , моральні переживання, викликані невірою у законність та соціальну справедливість. У результаті неправомірних дій від довготривалого часу залишалась без будь-яких коштів на існування та не мала змоги отримувати необхідне лікування. Лий органів та суспільних організацій примусило відповідача поновити виплати платежів у відшкодування шкоди на її користь.

Вона вважає, що заявлена нею до утримання з ОСОБА_6 економічного інституту сума моральної шкоди у розмірі 100 повністю виправдала перенесеними нею стражданнями та негативними явищами, спричиненими незаконними діями відповідача»

З 01.04.2001 р. виплати страхових сум у відшкодування шкоди проводяться за рахунок ОСОБА_8 виконавчої дирекції страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі.

На її думку, за період з 01.04.2001 р. по 01.12.2008 р. Фонд недоплатив їй грошові кошти в сумі 2566,08 грн.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 23,268,1195 ЦК України, ст. 31 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", просить суд; стягнути користь грошові кошти у сумі 7045 грн. 48 коп., в тому числі:

- не нараховані і не сплачені суми втраченого заробітку в розмірі 3022 грн. 22 коп. за період з 01.05.1992 р. по 01.04.2001 р.;

- компенсацію втрати частини щомісячних виплат відшкодування шкоди в розмірі 4023 грн. 16 коп. за період з 01.01.1998 моральну шкоди у розмірі 100 000,00 гривень.

Стягнути з відповідача-2 на її користь не нараховані і не сплачені суми втраченого заробітку в розмірі 1178 грн. 46 коп. по 01.12.2008р., та стягувати з вказаного відповідача - на її користь грошові кошти відшкодування втраченого заробітку в щомісячно, починаючи з 01.12.2008 р. з подальшим застосуванням підвищуючи коефіцієнтів.

У судовому засіданні Позивач та п представник підтримали позов у повному обсязі та просили позовні вимоги повністю задовольнити . Представник відповідача ОСОБА_6 економічного інституту заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та пояснив, що позивач перекручує факти, вводячи суд в оману, а сама не надала Інституту висновків МСЕК про встановленя їй 70% втрати професійної працездатності та не зверталась з заявами про відшкодування їй шкоди, тому її вимоги відповідач вважає завідомо не5законними та неправомірними. Усі виплати, на які мала право позивач, їй призначалися та виплачувалися і свої зобов'язання перед нею Інститут виконував вчасно моральна шкода їй не спричинялась, причини, за яких позивач несвоєчасно звернулась до суду зі своїм позовом, пропустивши строк звернення до суду, не можуть вважатися поважними, просив позовну заяву позивача залишити без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_8 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві захворювань України у м. Кривому Розі у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що особиста справа ОСОБА_8 Фонду надійшла з уже встановленою сумою страхових виплат, а Фонд подовжив виплати позивачеві, застосовуючи потрібні коефіцієнти, тому вини Фонду у недоплаті позивачеві страхових виплат за даними відповідача-1 та спричинення моральної шкоди немає, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача та наступного висновку.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що з позивачкою 07.12.1983 року стався нещасний випадок на виробництві висновку МСЕК від 07,05.1991 року позивачці була встановлена третя група інвалідності та 40% втрати професійної працездатності Так, у судовому засіданні з огляду акту форми Н-1 встановлено, що нещасний випадок з позивачем у результаті якого вона травмована, отримавши черепно-мозгову травму, стався при виконанні нею її трудових обовязків викладача фізичного виховання у Інституті 07.12.1983 року

Первинно позивачеві за висновком огляду у МСЕК 07.05.1991 року була встановлена третя глупа інвалідності та 40% втрати професійної працездатності з датою обстеження 01.06.1992 року . При повторних щорічних обстеженнях у ВТЕК до 27 05 1996 року група інвалідності та відсоток втрати професійної працездатності залишались незмінними третя група інвалідності та 40% втрати професійної працездатності з рекомендаціями по лікуванню у невропатолога та обмеженням у часі робочого дня. 27.05.1996 року позивачеві встановлено за висновком МСЕК втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності по 01.06.1998 року. Потім знову з 27.07.1998 року по 01.06.2000 року їй встане третя група інвалідності та 40 % втрати професійної працездатності. Наказами по Інституту № 177 від 12.12.1991 року та № 180 від 23.12.1991 позивачеві призначено виплачувати щомісячні платежі у відшкодування шкоди, починаючи з 7 травня 1991 року до 1 листопада 1992 р листопаду 1992 року по 15.01.1998 року такі накази відсутні, бо, незважаючи на обстеження у ВТЕК позивача, та підтвердження цими обстеженнями втрати нею професійної працездатності та встановлення групи інвалідності, Інститут страхові виплати позивачеві не призначав і не проводив З трудової книжки позивача встановлено, що вона працювала у ОСОБА_6 економічному інституті викладачем з 05.05.1980 року по 26.01.1991 року. 27.11.92 року позивач зверталася з заявою до інституту з.-питання перерахунку призначеного їй регресу, до якого надала виписку обстеження у ВТЕК, з якого видно, що їй встановлено 8.06.1992 року 40 % втрати професійної працездатності, а 29.05.97 року звернулась з : про нарахування регресу у зв'язку з встановленням їй 70 % втрати професійної працездатності та другої групи інвалідності, до якого надала і акту обстеження у ВТЕК. Наказом по Інституту за № 4 їй призначено у відшкодування шкоди виплачувати по 90 гн.40 коп. З 1.06.1997 р по 06.06.1998 року. 22.09.98 року позивач знову зверталась до Інституту з заявою про оформлення їй регресу у зв'язку з травмою. До якого долучила витяг з акту освідчення у ВТЕК та наказом по Інституту від 17.11.98 року за № 121 їй у відшкодування шкоди з середнього заробітку 182 грн. призначено до виплати 72 гри.80 коп. з 01.06.98 року до 01.06.1998 року. Третя група інвалідності та 40 % втрати професійної працездатності встановлені позивачеві, підтверджені при стаціонарному її обстеженні в Українському Державному НІІМСПІ з 04.06. по 18.06.98 року. Наказом № 77 по Інституту від 3.06. 1999 року позивачеві призначено у відшкодування шкоди,спричиненої ушкодженням здоров'я, виплачувати по 72 грн.80 грн. з 01.06.1999 року до 01.06.2000 р. 7.01.1999 року позивач звернулась до Інституту з заявою про призначення їй регресних виплат, додавши до витяг з акту обстеження у ВТЕК, який підтвердив третю групу інвалідності та 40 % втрати позивачем професійної працездатності. В посліду вона також зверталася до Інституту з аналогічними - заявами 03.07.2000 року та наказом по Інституту № 105 від 03.10.2000 року їй призначили відшкодування шкоди виплачувати 72 грн.80 коп. щомісячно безстроково, починаючи з 01.06.2000 року. Наказом по Інституту N° 73 від 21.( року позивачеві виплачена різниця сум регресу за 03, 04,05-2001 року, всього 69грн,60 коп. Згідно акту № 275. 08.08.2001 року особиста справа позивача передана Інститутом до ОСОБА_8 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України у м. Кривому Розі.

Суд приймає до уваги норми ст. 71 ЦК України в редакції 1963 року, з урахуванням правил п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 20( та розяснень, викладених в п.п. 1, 1-1, 1-2, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року ( з подальшими змінами «Про практику розгляду сулами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно з якими загальний строк, у межах якого особи звернулися за захистом своїх прав потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем ( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволені позову, кошти стягуються за час, що не перевищує трьох років, які передували момент звернення особи до суду.

За таких обставин, суд вважає, що стягненню з відповідача-1 на користь позивачки підлягають не нараховані і не сплачені суми втрачено»! заробітку з урахуванням строку позовної давності та дати звернення позивачки до суду та дати передачі справи позивачки від відповідача-1 ; відповідача-2, тобто за період з 01.03.2001р. по 01.08.2001 року, а також із застосуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадови окладів у вказаний період, в розмірі 72,40 грн., виходячи наступного розрахунку

(110,40 грн. - 96,00 грн.) х 5 міс. = 72,40 грн., де:

110,40 грн. - сума, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачці відповідачем-1;

96,00 грн. - сума фактичної виплати відповідача-1,

5 міс. - період нарахування виплат.

Сума компенсації втрати частини щомісячних виплат відшкодування шкоди за період з 01.03.2001р. по 01.04.2001 року з урахуванням суми, підлягає нарахуванню та виплаті позивачці відповідачем-1 у розмірі 110,40 грн., суми фактичної виплати відповідача-1 у розмірі 96,00 грі коефіцієнту приросту споживчих цін в розмірі 35,2, складає 5,07 грн.

08.08.2001 року особиста справа ОСОБА_2І, була передана для виплат регресу відповідачу-2 та для відшкодування спричиненої позивачі шкоди була встановлена 08.08.2001 року наказом за № 275 Інститутом сума 96,00 гривень, незважаючи нате, що з 01.03.2001 року посадовий ош відповідних працівників складав 276 грн. і позивачу потрібно було встановити щомісячні платежі з цієї суми і вони повинні були б складати III грн.40 коп. (40 % від 276, а не 96 грн., що призвело до заборгованості Фонду перед позивачем і ця заборгованість з 01.08.2001 року по 01.12.21 року складає 2566 грн. 08 коп. з розрахунку:

Період Підвищ.

коефіцієнти Фактично сплачені суми Суми, належні до Розмір недоплати виплати

01.08.01-01.03.02 (7 місяців) всього за період 96.00 грн.

672.00 грн. 110,40 грн. 772,8 грн. 14,40 грн. 100,8 грн.

01.03.02-01.03.03 (12 місяців) всього за період 1,193 114,53грн. 1374,36 грн. 133 17,18 грн. 206,16 грн.

01.03.03-01.03.04 (12 місяців) всього за період 1,182 135,37грн.

1624,44 грн. 155,68 грн. 1868,16 грн. 20,31 грн. 243,72 грн.

01.03.04-01.03.05 (12 місяців) всього за період 1,15 155,95 грн. 1871,40 грн. 179,34 грн. 2152,08 грн. 23,39 грн. 280,68 грн.

01.03.05.-01.03.06 (за 12 місяців) Всього за період 1,238 193,07 грн. 2316,84 грн. 222,02 грн. 2664,24 грн 28,95 грн. 347,40 грн.

01.03.06-01.03.07 (12 місяців) Всього за період 1,203 232,26 грн 2787,12 грн 267,09 грн 3205,08 грн 34,83 грн 417,96 грн

01.03.07-01.03.08 (12 місяців) Всього за період 1,183 274,76 грн 3297,12 грн 315,97 грн 3791,64 грн 41,21 грн 494, 52 грн

01.03.08-01.12.08 (9 місяців) Всього за період 1,125 309,11 грн 2781,99 грн 355,47грн 3199,23 грн 46,36 грн 417,24 гри

Всього 17109,27грн 19675,35грн 2566,08 гри

Таким чином користь позивача з ОСОБА_8 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на і професійних захворювань України у м. Кривому Розі слід стягнути 2566,08 Суд вважає, що своїми неправомірними діями відповідач ОСОБА_6 економічний інститут спричинив позивачу моральну шкоду, 100 000 гривень, в яку вона оцінює спричинену їй моральну шкоду занадто висока, тому суд вважає можливим на її користь з вказаного в» стягнути у відшкодування спричиненої їй моральної шкоди 5 000 гривень

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що діями ОСОБА_6 економічного інституту, які виражались у ігноруванні вимог позивача про відновлення її порушених прав, завдано позивачеві моральних страждань, позивач на протязі знач» залишалась без засобів існування та не мала можливості отримувати належне їй лікування, що змусило її звертатись до суду за захистом свші В задоволенні іншої частини позову суд відмовляє.

Оскільки позивач та ОСОБА_8 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі згідно Декрету Кабінету Міністрів України «Про держмито» від 21.01.1993 року № 7-93 з подальшими змінами та доповненнями звільнені від сплати держмита, витрати по його сплаті суд відносить за рахунок відповідача ОСОБА_6 економічного інституту та стягує з нього на користь держави 51 гривню за розгляд матеріальної частини позову та 17 гривень за розгляд позову про відшкодування моральної шкоди, а всього 68 гривень.

Керуючись ст. 173 КЗпП України, ст. 440-1 ЦК України від 18.07.1963 року, ст.ст. 23,268, 1195 ЦК України, діючого з 01,01.2004 року, п.п.1,4, 9,10,22,23 24,36, 39,43,44 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації, або уповноваженим ним органом шкоди, спричиненої працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаного з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року № 472 з послідуючими змінами та доповненнями, ст. 11 Закону України «Про охорону праці», ст.хт. 29,34,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про страхові тарифи на загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань», постановами Кабінету Міністрів України від 26.05.1992 року № 276, від 20.12.1997 року № 1427, від 21.02.2001 року № 159, ст.хт. 15,60,88,209,213-215,223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 економічного інституту Київського національного економічного університету ім.. ОСОБА_7 та до ОСОБА_8 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі про спонукання проведення перерахування та стягнення сум у відшкодування шкоди, спричинено ушкодженням здоров'я, зв'язаного з виконанням трудових обов'язків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 економічного інституту Київського національного економічного університету ім.. ОСОБА_7 (50099, м. Кривий Ріг5 вул. К.Маркса, 64, р/р 2820 у Центрально-Міському відділені АК П1Б, МФО 305493, ОКПО 25524431) на корить ОСОБА_2 заборгованість по відшкодуванню шкоди за період з 01.03.2001 року по 01.08.2001 року у сумі 72,40 грн. та компенсацію втрати частини щомісячних виплат відшкодування шкоди за період з 01.03.2001 року по 01 .О8.2008 року, у сумі 5,07 грн., моральну шкоду у сумі 5000 гривень, а на користь держави стягнути держмито у сумі 51 гривні за розгляд матеріальної частини позову та 17 гривень за розгляд позову про стягнення моральної шкоди, а всього 68 гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі (50074 м . ОСОБА_1 Ріг, пр-т Миру, 30-а, р/р 3101, МФО 8055012, код ЕДРПОУ 2513606 в УДК Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_2 одноразово недоплату по страховим виплатам з 01.08.2001 року п( 01.12.2008 року у сумі 2566,08 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня оголошення рішенні заяви про апеляційне оскарження рішення до канцелярії Дзержинського районного суду та апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя: А. Ю. Косторенко