Справа № 2-4241/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в

складі:

головуючого судді Мельниченко С.П.

при секретарі Кравченко О.О.

розглянув у відкритому попередньому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора, в якому позивачі просять суд: визнати частки ОСОБА_3, померлого 24.03.2009 року та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності - квартирі № 13 у будинку №8 по вул. 3.Білої у м. Новомосковську Дніпропетровської області рівними в розмірі по 1/2 частини вказаної квартири за кожним та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 24.03.2009 року.

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилались на те, що позивачка ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3, померлий 24.03.2009 року є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданим 14.03.2000 року, згідно розпорядження №06003 від 28.02.2000 року. 24.03.2009 року ОСОБА_3 помер. ОСОБА_3В залишив заповіт, згідно якому все своє майно він заповідав ОСОБА_1. Мати - ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1. При зверненні до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки не були визначені частки співвласників у спільному майні, а тому позивачки вимушені звернутись з позовом до суду.

В судове засіданні позивачі не явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, оскільки позовні вимоги вони підтримують (а.с. 27, 28)

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 21, 25).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено факт, що 24.03.2009 року помер ОСОБА_3 (а.с. 13) і після його смерті відкрилась спадщина на частину належної йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.03.2000 року квартири АДРЕСА_2 (а.с. 7).

За час життя ОСОБА_3 склав заповіт (а.с. 14), згідно якого належну йому частину квартири заповідав ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.03.2000 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно ст. ст. 370 ч. 2, 372 ч. 2 ЦК України/у разі виділення частки чи поділу майна,

що знаходиться у спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено договором, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні не встановлено наявність договору чи рішення щодо спільного майна, а також законодавство України не обмежує права співвласників у спірній квартирі, а отже суд вважає встановленим, що учасникам спільної сумісної власності в квартирі при її приватизації належало по 1/2 частини спірної квартири, а отже суд може визначити частку позивачки ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 в розмірі Ут. частини.

В той же час, позовні вимоги позивачів про визначення частки померлого ОСОБА_3 у спірній квартирі задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_3 помер і, відповідно, його дієздатність та правоздатність припинена, а отже суд не може визначати частку в квартирі за померлою особою.

Згідно ст.. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_1, у встановлений законом шестимісячний термін, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 6), а ОСОБА_2, яка має право на обовязкову частку згідно ст.. 1241 ЦК України, відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 23), однак, постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 28.10.2009 р. (а.с. 15) позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що частка померлого у спільному майні не визначена.

Судом витребувалась спадкова справа, згідно якої з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звернувся ніхто крім позивачки ОСОБА_1, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання за ОСОБА_1 права власності на Уг частину спірної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. З, 5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372, 392, 1226, 1261 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визначити, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить Уг частина квартири АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 24.03.2009 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя С.П. Мельниченко