Справа №2-651/10 13.10.2010 13.10.2010 13.10.2010
Державний герб України
Справа № 22ц-6703 Головуючий суду 1-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія 45 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Вовненко Г.Ю.,

суддів - Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі - Шпонарській О.Ю.,

за участю: позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4, представника відповідачки ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2010 року, постановлене за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і відшкодування моральної шкоди, треті особи - ОСОБА_6, управління земельних ресурсів м. Миколаєва,

в с т а н о в и л а:

У червні 2004 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і відшкодування моральної шкоди по 500 грн. для кожного.

Позивачі зазначали, що проживають у жилому будинку за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_8, вул. Кірова 24, який розташований на земельній ділянці площею 2161 кв.м.

Їх земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_7 по вул. Кірова 26 та земельною ділянкою ОСОБА_6 вул. Кірова 22-а.

При цьому відповідачка ОСОБА_7 самовільно захопила 30,95 кв.м їхньої землі, посадила там дерева і перешкоджає встановленню огорожі. Такими діями відповідачки їм завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють по 500 грн. для кожного.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили про задоволення своїх вимог.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам по справі, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачів, представника відповідачки, третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачі в обґрунтування своїх вимог&nbsp;посилаються на дані технічного паспорту, виготовленого 30.08.2000 р, згідно з яким площа земельної ділянки складає 2161 кв.м та висновок погоджувальної комісії від 20.06.2003 р., за яким у фактичному користуванні позивачів знаходиться земельна ділянка, розмір якої на 30,95 кв.м менший (а.с.5,6).

="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> > При цьому, за висновками погоджувальної комісії зменшення земельної ділянки відбулось за рахунок ширини земельної ділянки по вул. Кірова, а саме 24,45 м. за фактом проти 25,15 м за технічним паспортом. Документів про відведення спірної земельної ділянки в натурі погоджувальною комісією установлено не було.

Таким чином, зменшення по ширині з боку вул. Кірова могло відбутися за рахунок суміжних земельних ділянок № 22-а та № 26. Документів, які б офіційно підтверджували, що зменшення відбулось саме з боку земельної ділянки № 26 по вул. Кірова, суду не надано.

Для зясування цих обставин за клопотанням позивачів судом було постановлено ухвалу від 21.04.2009 р. про призначення судово-технічної експертизи.

Витрати, повязані із проведенням експертизи, суд відповідно до положень ч.2ст.86 ЦПК України поклав на позивачів. Проте, як вбачається із повідомлення судового експерта від 30.10.2009 р. вих. № 857/04, позивачі відмовились від оплати витрат на експертизу (а.с. 263-264).

Зважаючи на це, згідно до розяснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних&nbsp;справах87;&nbsp;суд ;розглянув справу на ;підставі наявних доказів.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що згідно до правоустановчих документів розмір земельної ділянки позивачів складає 2098 кв.м (а.с. 271, 281-282). Зокрема, на підставі державного акту ЯИ № 100950, виданого 11 листопада 2009 року, позивачі мають у спільній сумісній власності земельну ділянку площею 1000 кв.м та на підставі рішення Миколаївської міської ради від 28.04.2009 р. № 34/42 їм виділено в оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 1098 кв.м.

Згідно із кадастровим планом від 29.01.2009 р. розміри земельної ділянки складають: по довжині 88,43 м з боку домоволодіння по вул. Кірова 26 і 80,13 м з боку домоволодіння по вул. Кірова 22-а; по ширині 25,58 м з боку ділянки по вул. Партизанській і 25,15 по вул. Кірова (а.с.272).

Таким чином, суд, дослідивши обставини справи, на які посилались сторони, та перевіривши їх доказами, наданими суду та дослідженими в судовому засіданні, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність порушення відповідачкою права користування позивачами земельною ділянкою.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості висновків суду, то підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: