справа № 2-4837/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року. Броварський міськрайонний суд Київської

області в складі:

головуючого - судді - Міхієнкової Т.Л.

при секретарі - Сюр О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Броварах про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії

встановив:

У серпні 2010 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтував наступним чином. Позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та є інвалідом 2 групи, захворювання пов"язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач з 11.08.2010 р. перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Броварах.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 і ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу, як інваліду 2 групи повинна нараховуватися пенсія в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Однак, відповідач проводить розрахунки і виплати пенсій у значно нижчих розмірах, ніж передбачено законом. В зв"язку з цим позивач звертався з письмовою заявою до відповідача з проханням здійснювати нарахування пенсії відповідно до чинного законодавства, на що йому було зідмовлено, посилаючись на те, що пенсія позивачу призначена у розмірі, передбаченому законодавством. Дану відмову відповідача позивач вважає безпідставною, а їхні дії неправомірними. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними щодо не проведення перерахунку йому основної та додаткової пенсії, >обов"язати відповідача провести з 11.08.2010 р. перерахунок та здійснити виплату йому основної пенсії по інвалідності, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

В судове засідання позивач не з'явився, в поданій письмовій заяві просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Броварах в судове засідання не з'явився. В поданій до суду письмовій заяві просять розглядати справу у відсутності їхнього представника, позов не визнають. В своїх письмових запереченнях посилаються на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні та одержує з 09.08.2010 р. пенсію по II групі інвалідності професійного захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначену згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 654 від 16.07.2008 р. "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", Постанова № 530 від 28.05.2008 р. "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якими встановлено розмір доплат до пенсії інвалідам, щодо яких встановлено зв'язок з чорнобильською катастрофою. Розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, призначену відповідно до вимог Закону України № 796 та Постанов Кабінету Міністрів України № 654, № 530.

Статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабміном України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної зарплати.

Пенсійний фонд діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабміну 24.10.07 р. № 1261. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабміном України.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що фінансування виплат провадиться з державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України. Відповідно до ст. 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти пенсійного фонду не включаються до складу державного бюджету України і використання коштів пенсійного фонду на цілі (перерахунок пенсій), не передбачених цим законом, забороняється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені га закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з копії посвідчення серії А № 116611 (категорії 1) та вкладки до нього № 647489с позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильсьій АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, його визнано інвалідом II групи.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивача віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до першої категорії, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають ч.1 ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.ст. 50 та 54 вищезазначеного закону випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч.З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Керуючись: ст. ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 19 Конституції України, ст. ст. 10, 15, 58, 169, 215 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити частково. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Броварах провести перерахунок ОСОБА_1 основної пенсії по інвалідності, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 11 серпня 2010 року та здійснити виплати пенсій відповідно до проведених перерахунків та в подальшому нараховувати та виплачувати зазначену пенсію відповідно до чинного законодавства, в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: