Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2010 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гордієнко К.М., при секретарі Золотаренко А.І., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача відділу Дежкомзему Юр`ївського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т.Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської Ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, відділу Держкомзему Юр`ївського району Дніпропетровської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання рішення ОСОБА_5 сільської Ради таким, що не приймалось, зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 сільської Ради Юр`ївського району, відділу Держкомзему Юрївського району про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, визнання рішення ОСОБА_5 сільської Ради Юр`ївського району таким, що не приймалось, зобов`язання видати держаний акт на право приватної власності на землю,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та визнання права власності на земельну ділянку, просивши визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_6 від 29.07.2004 року про визнання за ним права власності на 0,2500 га. земельної ділянки для будівництва й обслуговування житлового будинку в с.Вербуватівка по вул.Береговій-22, Юр`ївського району Дніпропетровської області, визнавши за ним право власності на земельну ділянку по вул.Береговій-22 с.Вербуватівка, Юр`ївського району Дніпропетровської області для будівництва й обслуговування житлового будинку розміром 0,1666 га., пропорційно його частці у вартості будівлі та споруди.

В ході розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги та в їх обґрунтування вказував на те, що 24.06.1988 року померла його мати ОСОБА_7, при цьому після смерті останньої він та його брати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 успадкували по 1/3 частині житлового будинку №22 по вул.Береговій в с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, яке належало їх матері на праві приватної власності.

22.07.2005 року брат позивача ОСОБА_6 помер, при цьому його частину будинку успадкував його син - відповідач по справі ОСОБА_3.

13.11.2005 року брат позивача - ОСОБА_8 подарував йому свою частину житлового будинку, у зв`язку з чим позивач став власником 2/3 частини будинку №22 по вул.Береговій в с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Таким чином, даруючи своє майно ОСОБА_8, разом з цим майном, передав позивачеві частину земельної ділянки, необхідної для обслуговування подарованого майна, тобто 0,18 га, яка належала йому.

ОСОБА_6, також успадкував 1/3 частину жилого будинку по вул. Береговій № 22 с.Вербуватівка, а тому мав право на отримання у власність 1/3 частини земельної ділянки для обслуговування даного будинку.

Разом з тим, фактично ОСОБА_6 за життя отримав державні акти на право приватної власності на землю, згідно яких йому передано у власність земельні ділянки розмірами 0,25 га та 0,0935 га відповідно, для обслуговування жилого будинку, розташованого по вул. Береговій,20 с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Однак, рішення про передачу ОСОБА_6 у власність вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_5 сільська рада не приймала, до того ж земельна ділянка по вул. Береговій, 20 була передана для обслуговування жилого будинку позивачеві - ОСОБА_1, якому на праві власності належить зазначений будинок (по вул.Береговій-20).

Після смерті ОСОБА_6 передані йому у власність земельні ділянки, що розташовані по вул. Береговій,20 с.Вербуватівка успадкував його син, відповідач по справі ОСОБА_3, якому також видані відповідні державні акти на право приватної власності на землю.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім`я ОСОБА_6 від 29.07.2004 року і на ім`я ОСОБА_3 від 18.10.2006 року, про визнання за ними права власності на 0,25 га та 0,0935 га земельної ділянки для будівництва й обслуговування жилого будинку в с.Вербуватівка по вул..Береговій-20 Юр`ївського району Дніпропетровської області, визнати таким, що не було рішення 3 сесії 22 скликання ОСОБА_5 сільської Ради від 11.11.1994 року про передачу ОСОБА_6 у приватну власність земельних ділянок площею 0,25 га і 0,0935 га .

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому зазначав, що 22.07.2005 року помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого він успадкував належне йому майно, у вигляді земельних ділянок, що були передані у власність батька за життя останнього.

Під час розгляду даної справи відповідачеві стало відомо, що рішенням 3 сесії 22 скликання ОСОБА_5 сільської Ради від 11.11.1994 року ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельні ділянки по 0,18 га., кожному для обслуговування жилого будинку, а всього загальною площею 0,54 га.

Однак, 30.09.1999 року позивач ОСОБА_1 отримав державний акт на право приватної власності на землю за № 858 від 30.09.1999 року на підставі рішення 3 сесії 22 скликання ОСОБА_5 сільської Ради від 11.11.1994 року щодо передачі йому у приватну власність для обслуговування жилого будинку земельної ділянки площею 0,41 га, що не відповідає даним, стосовно надання у власність 0,18 га.

До того ж, при отриманні державного акту на право приватної власності на землю в останньому було зазначено що з 0,4008 га загальної площі приватизованої земельної ділянки 0,074 га знаходиться під будівлями. Тобто, у документах на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_1 вже була врахована його частка земельної ділянки, що перейшла йому зі спадщиною&nbsp;і&nbsp;знаходиться під&nbsp;обслуговування будинку,&nbsp;де йому належить 2/3 частини.

Посилаючись на ст. ст. 232,316,235,717 ЦК України, ст. ст. 3,4,5,10,31,126 ЦПК України просив визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_1 за № 858 від 30.09.1999 року, визнати таким, що не приймалось рішення 3 сесії 22 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 11.11.1994 року щодо передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, площею 0,41 га, зобов`язати відділ Держкомзему Юрївського району видати ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку в розмірах, визначених рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 11.11.1994 року.

Позивач та представник позивача по справі в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зустрічні вимоги не визнали повністю.

Відповідач по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав повністю, позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі.

Представник відповідача по справі Держкомзему Юрївського району в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 визнав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнав повністю, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 вважав необгрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.07.1989 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.9 т.1), після смерті ОСОБА_9 в 1988 році позивач і його брати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 успадкували по 1/3 частині домоволодіння №22 по вул.Береговій в с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, належного померлій ОСОБА_9 на праві особистої власності, та розташоване на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу.

22.07.2005 року ОСОБА_6 помер та належну йому 1/3 частину житлового будинку №22 по вул. Береговій в с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області успадкував його син відповідач по справі ОСОБА_3 (а.с.114 т.1).

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 13.11.2005 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та його братом ОСОБА_8, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.21 т.1), ОСОБА_8 свою 1/3 частину житлового будинку №22 по вул. Береговій в с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області подарував позивачеві по справі.

Таким чином позивач по справі ОСОБА_1 став власником 2/3 частини житлового будинку № 22 по вул.Береговій в с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області (а.с.а.с.10-12 т.1).

Згідно державних актів на право власності на земельні ділянки від 29 липня 2004 року, виданих на ім`я ОСОБА_6 (т.1 а.с.28,29), останньому на підставі рішення 3 сесії ХХІІ скликання ОСОБА_5 сільської Ради від 11.11.1994 року (т.1 а.с. 18,91) передані у власність земельні ділянки площею 0,2500 га. та 0,0935 га, розташовані по вул. Береговій,20 с. Вербуватівка (загальною площею 0,3435 га.) для будівництва, обслуговування житлового будинку, для ведення особистого селянського господарства. Після смерті ОСОБА_6 вказані земельні ділянки перейшли у спадщину до відповідача по справі ОСОБА_3 та останньому видані державні акти на право власності на земельні ділянки від 18.10.2006 року (т.1 а.с.56,57).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 сільської Ради Юр`ївського району Дніпропетровської області ОСОБА_10 суду пояснив, що на 3 сесії ХХІІ скликання ОСОБА_5 сільської Ради від 11.11.1994 року рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельних ділянок площею 0,2500 га. та 0,0935 га. (загальною площею 0,3435 га.) не приймалося, а було прийнято рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,18 га., що також підтверджується архівною довідкою № 259 від 22.10.2009 року (т.3 а.с.42).

Згідно пояснень позивача ОСОБА_1 та його представника, по вул. Береговій,20 с.Вербуватівка розташоване домоволодіння ОСОБА_1, що належить йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що підтверджено в судовому засіданні доданою до матеріалів справи копією даного свідоцтва від 20.10.1997 року (т.3 ас. 163).

Для обслуговування жилого будинку по вул.Береговій-20 с.Вербуватівка New Roman;tag3:13pt;">позивачеві ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку загальною&nbsp;площею 0,4008 га, що підтверджено в судовому засіданні копією державного акта на право приватної власності на землю від 11.11.1994 року ( ас.ас. т.2,35,36). Дане сторони не оспорювали в судовому засіданні.

Відповідно до ст.1 Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №15/92&nbsp;сільські, селищні та міські Ради народних депутатів були зобов`язані забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), при цьому право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст.1 цього Декрету, мало посвідчувались відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до ст.2 вказаного Декрету, передача громадянам України безплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у ст.1 цього Декрету, провадиться один раз, про що робиться обов`язково відмітка у паспорті або документі, який його замінює.

Викладені вище обставини та дослідженні докази по справі свідчать про те, що на 3 сесії 22 скликання ОСОБА_5 сільської ради Юрївського району від 11.11.1994 року рішення про передачу у власність ОСОБА_6 земельних ділянок розмірами 0,25 га та 0,0935 га, що розташовані по вул. Береговій, 20 с.Вербуватівка не приймались. Окрім того, земельні ділянки відповідачеві, згідно державний актів, надані для обслуговування жилого будинку № 20, розташованого по вул. Береговій в с.Вербуватівка. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що даний будинок на праві особистої власності належить позивачеві ОСОБА_1, якому земельна ділянка для обслуговування даного будинку була передана у приватну власність на підставі державного акта про право власності на землю від 30.09.1999 року, що виключало можливість передачі земельних ділянок ОСОБА_6 для обслуговування того ж самого жилого будинку, на підставі державних актів про право власності на землю, виданих останньому в 2004 році.

Таким чином, суд знаходить, що приватизація ОСОБА_6 земельних ділянок площею 0,2500 га. та 0,0935 га. (загальною площею 0,3435 га.) була здійснена з порушенням дійсного на той час законодавства про приватизацію земельних ділянок, без відповідного рішення сільської Ради про надання дозволу на приватизацію, та саме земельних ділянок для обслуговування жилого будинку по вул.Береговій-20 с.Вербуватівка, що належить іншій особі.

Також є підстави вважати, що державні акти видані на ім`я ОСОБА_3 на право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га. та 0,0935 га. (загальною площею 0,3435 га.), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 також є недійсними, оскільки спадкодавцю вказані земельні ділянки передані у приватну власність безпідставно.

Зустрічний позов суд знаходить таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

- так, відповідач ОСОБА_3 фактично успадкував частину жилого будинку, розташованого по вул. Береговій, 22 с. Вербуватівка Юр`ївського району. По вул. Береговій, 20 с.Вербуватівка, розташований жилий будинок, що належить іншій особі, а зокрема позивачеві по справі ОСОБА_1, який є власником даного будинку та земельної ділянки, наданої для його обслуговування. Таким чином, відповідач не мав правових підстав, заявляти вимоги, щодо майна, яке ;йому&nbsp;не ;належить.&nbsp;span> align="justify" style="font-family:Times New Roman;tag3:12pt;">

Roman;tag3:13pt;">З урахуванням викладеного позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись: ст.ст. 10, 11, 81, 88, 213, 215, 218, 294, 295 ЦПК України, ст.1 Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №15/92, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської Ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, відділу Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання рішення ОСОБА_5 сільської Ради таким, що не приймалось задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю серія ДП № 053098 від 29.07.2004 року та серія ДП №007422 від 29.07.2004 року, видані на імя ОСОБА_3 ОСОБА_11 районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення 3 сесії 22 скликання ОСОБА_5 сільської Ради Юр`ївського району, про передачу у приватну власність земельних ділянок, площами 0,25 га та 0,0935 га відповідно, для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства по вул.Береговій,20 с. Вербуватівка Юрївського району.

Визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю серія ЯГ № 575523 від 18.10.2006 року та серія ЯГ № 575524 від 18.10.2006 року, видані на імя ОСОБА_3 ОСОБА_12 районним відділом земельних ресурсів на підставі договору про поділ майна ВСР 306961 про передачу у приватну власність земельних ділянок, площами 0,25 га та 0,0935 га відповідно, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства по вул. Береговій, 20 с. Вербуватівка Юр`ївського району.

Визнати таким, що не приймалось рішення 3 сесії 22 скликання ОСОБА_5 сільської ради Юр`ївського району про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельних ділянок площами 0,25 га та 0, 0935 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства по вул.Береговій,20 с. Вербуватівка Юр`ївського району.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 сільської ради Юр`ївського району, відділу Держкомзему Юр`ївського району про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, визнання рішення&nbsp;Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району таким, що не приймалось, зобов`язання видати держаний акт на право приватної власності на землю - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис: ОСОБА_13

Копія вірна: суддя: К.М. Гордієнко