РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року

Волноваський районний суд, Донецької області

У складі: головуючого: судді - Ковей Л.В.

При секретарі - Денисенко Н.В.

З участю позивача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» про витребування палива,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування палива і свої доводи мотивує тим, що з 28.04.1962 року по 10.06.1996 року він працював в шахті «Тошковка» тресту «Кіроввугілля» в селищі Ювілейне м. Луганськ. За час його роботи на шахті, вона неодноразово перейменовувалась, а з 1990 року правонаступником стало Державне підприємство «Луганськвугілля».

Позивач звільнився з роботи за власним бажанням згідно наказу № 522/к від 10.06.1996 року в зв»язку з переходом на пенсію за віком.

Працюючи на шахті позивач, отримав професійне захворювання, що підтверджується актом.

Після виходу на пенсію змінив місце мешкання, виїхав до Донецької області, Волноваський район смт. Ольгинка.

Згідно п.12.2 галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, профспілкою робітників вугільної промисловості України і незалежним профспілкою шахтарів України позивачу щорічно відповідач по даній справі повинен виділяти пільгове паливо в кількості 4-х тон.

В 2009 році позивач не отримав пільгове паливо, тому зверну вся до відповідача по справі з заявою, але йому відмовили у видачі пільгового палива, або його вартості.

Позивач вважає відмову незаконною, оскільки відмовою порушуються його права. Вважає, що відповідач повинен щорічно виділяти йому пільгове паливо в кількості чотирьох тон, або сплатити грошову компенсацію, тому просить витребувати у відповідача пільгове паливо в кількості чотирьох тон, а в разі відсутності палива, стягнути його вартість грішми при наявності інформації про його вартість.

Справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами, згідно заяви позивача.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить стягнути з відповідача вартість вугілля в сумі 3496 гривень 80 копійок.

Представник відповідача допитаний по судовому дорученню позов визнав і просив справу розглянути у його відсутність.

Суд, заслухавши думку позивача, який не заперечував розгляд справи у відсутності представника відповідача, вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних відстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з ксерокопії трудової книжки на ім»я позивача по справі свідчить, що з 28.04.1962 року він був прийняти на роботу на шахту «Тошковська» тресту «Кіроввугілля», яку в подальшому було переіменовано в «Пролетарську» і звільнився

10.06.1996року в зв»язку з виходом на пенсію за віком, що є наявною у справі.

Доводи позивача, відносно того, що працюючи на шахті він отримав професійне захворювання, підтверджується ксерокопією акту про розслідування професійного захворювання від 27.09.1993 року, який є наявним у справі, з якого свідчить, що працюючи на шахті «Пролетарська» протягом 23 років позивач отримав професійне захворювання, антракосиликоз».

З ксерокопії подання № 15 від 05.08.1985 року, яке є наявним у справі, свідчить, що відповідач по справі подав в комісію по призначенню пенсії за віком, на позивача на призначення пенсії позивачу.

Про те, що є галузева угода між Міністерством палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України з доповненнями та змінами від 03.07.2001 року, 15.02.2002 року, 20.09.2002 року, від 10.12.2002 року, від 01.07.2003 року та від 29.12.2003 року, підтверджується ксерокопією галузевої угоди, яка є наявною у справі, з якої свідчить, що непрацюючі пенсіонери, які мають необхідний стаж роботи на шахті, мають право на пільгове паливо, а в п. 12.12. зазначено, що якщо не можливо виділити пільгове паливо в його в товарному виді особам, які виїхали із вугільного басейну після виходу на пенсію і мають потрібність на новому місці мешкання в паливі, їм компенсують вартість вугілля по нормі, у встановленому колективним договором підприємства. Компенсацію вартості пільгового вугілля здійснює підприємство, з якого робітник вийшов на пенсію, по рахунку, виданому паливно - постачальною організацією , на підставі заяви пенсіонера.

З витягу з протоколу № 4/2009 від 03.04.2009 року, про внесення змін до колективного договору шахтоуправління «Луганське», який є наявним у справі, свідчить що в шахтоуправлінні «Луганське» встановлюється розмір пільгового палива 4,5 тони зваженого вугілля марки «Г 13-100» зольністю не більш 14% (згідно ГОСТУ 19242) на один рік, а з довідки ш/у «Луганське» ДП «Луганськвугілля» свідчить, що вартість 1 тони вугільного концентрату марки Г 13 - 100, яка видається на побутові потреби робітникам (Пенсіонерам) за 2009 рік складала 625 гривень 86 копійок без ПДВ.

Доводи позивача, про те, що він звертався до відповідача з заявою, про надання йому пільгового палива, або компенсації вартості палива в сумі 3496 гривень 80 копійок, підтверджується ксерокопією заяви, яка є наявною у справі від 01.09.2009 року.

Позивач зареєстрованій і мешкає смт. Ольгинка вул. Перемоги б. 32 «а», Волноваського району, Донецької області, що підтверджується ксерокопією паспорта ЕН № 001451 виданого Артемівським РВ ЛМУУМВС в Луганській області від 09.10.2001 року, та довідкою Ольгінської селищної ради, Волноваського району, Донецької області № 1573 від 29.10.2009 року, що позивач мешкає в будинку з пічним опаленням і пільгами на придбання вугілля не користується, які є наявними у справі.

У відповідності зі статтею 43 Гірського Закону України від 06.10.1999 року пенсіонери, що відпрацювали на підприємствах вугільної промисловості - на підземних роботах не менш 10 років для чоловіків, мають право на одержання вугілля на побутові потреби.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач має право на пільгове вугілля в розмірі 4,5 тони вугілля марки «Г 13 - 100» зольністю не більш 14% (згідно ГОСТУ 19242) на рік, в 2009 році відповідач не виділив позивачу пільгове вугілля на підставі його заяви і не сплатив грошової компенсації в сумі 3496 гривень 80 копійок, чим порушив право позивача, тому позивна заява підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 гривня і на ІТЗ 120 гривень.

На підставі ст. 43 Гірського Закону України від 06.10.1999 року та ст. 10 КЗпП України, керуючись ст..ст. 10, 15,30,60,88, 2120215,218 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» про витребування палива задовольнити.

Стягнути з Відокремленого підрозділу шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» 3496 гривен ( три тисячі чотириста дев»яносто шість гривень) 80 копійок на користь ОСОБА_1 а також судові витрати в сумі 171 гривня, а всього 3667 гривень 80 копійок, кошти перерахувати на рахунок № 70326 у Волноваському відділені № 3137 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» м. Волноваха, Донецької області.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Донецької області протягом 20-ти днів після подання заяви протягом 10-ти днів з наступного дня після його проголошення через Волноваський районний суд.

Суддя: