УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №22ц-1981 Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.

Категорія: 79 Доповідач: Павлишин О.Ф.

18 травня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Панчук І.С.,

з участю представника Управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області Кравчишин Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 25.12.2009 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною постановою позов задоволено частково, визнано дії відповідача неправомірними та зобов'язано відповідача провести нарахування і виплату грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 9 липня 2007 року по 31.12.2007 року.

Постанову суду оскаржив відповідач. Посилається, що згідно вимог Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", ст. 4 Бюджетного кодексу України, ст.95 Конституції України допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік позивачці виплачена вірно.Вважає, що суду слід було залучити до участі в розгляді справи Міністерство праці і соціальної політики та Міністерство фінансів. Просить постанову суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка є матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та фактично здійснює догляд за дитиною (а.с.4).

Як особа, що фактично здійснює догляд за дитиною, позивачка протягом 2007 року отримувала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому згідно вимог п.14 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Згідно з вимогами ст.ст.13, 14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст.56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якими було передбачено розмір щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з 09.07.2007 року і до 31.12.2007 року включно, розрахунок зазначеної допомоги, яка виплачувалася позивачці, повинен був проводитися у розмірі, встановленому законом для прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

А тому колегія суддів вважає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідачем не була виплачена на користь позивачки протягом липня-грудня 2007 року включно у повному обсязі допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що суб'єкта владних повноважень слід зобов'язати провести перерахунок цієї допомоги за вказаний період та виплату її у розмірі, визначеному ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

В зв"язку з цим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області відхилити.

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 25.12.2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: