№2-428/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Одемчука Є.В.

при секретарі: Шендера Є.В.

за участю: представника позивача - адвоката ОСОБА_1

провівши у відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області, Млинівської райдержадміністрації про визнання права на земельну частку (пай)

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області, Млинівської райдержадміністрації про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог зазначила, що до липня місяця 1990 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке у зв'язку із Чорнобильською катастрофою було віднесено до забрудненої території II категорії. Дана обставина підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради. В с. В.Озера з 1964 по 1990 рік працювала в радгоспах «Меліоратор» та «Жаденський», що підтверджується відповідними довідками.

З с. В.Озера переїхала в с. Іваничі Рівненського району, де з липня 1990 року по березень 1995 року працювала в колгоспі «Україна», про що свідчать відповідні довідки ГІСП «Діброва» (правонаступника колгоспу «Україна»). Мала там право на земельну частку (пай), але не право не використала у зв'язку із переселенням на постійне місце проживання в с. Ставрів Підлозцівської сільської ради Млинівського району. Після переселення в с. Ставрів з квітня 1996 року по грудень 1999 року працювала в місцевому колгоспі «Нива», була членом цього господарства, що підтверджується довідкою Підлозцівської сільської ради № 32 від 17.02.2010 р.. земельну частку (пай) із земель СК «Пива» не отримувала. На даний час за Підлозцівською сільською радою облікується 88 га вільних земель запасу за рахунок яких можливе виділення земельної частки (паю) у разі визнання такого права за мною. Дані землі розташовані за межами населених пунктів сільської ради, а тому, згідно пункту 12 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу, повноваження щодо розпорядження цими землями здійснюють відповідні органи виконавчої влади, тобто районні державні адміністрації. Вважає, що її права на земельну частку (пай), як громадянки, яка пропрацювала в різних колгоспах понад 30 років, порушені. Виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) є не можливим у зв'язку з тим, що відповідачем не видано їй сертифікат на право на земельну частку (пай). Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), зобов'язати Млинівську районну державну адміністрацію видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) та виділити її в натурі на території Підлозцівської сільської ради.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі звернулися з заявою, в якій зазначають, що заперечень щодо позову немає та просять розглянути справу без участі їх представника.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, а саме: копією списку по переселенню сімей в с. Ставрів; /а.с.7/

копією довідки СВК «Відродження» вих..№33 від 22.03.2010 року; /а.с.8/ Законні вимоги врегульовані статтею 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено що громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбачених цим Законом. В статті 35 вищезазначеного Закону визначено, що громадяни, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обовязкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку визначених законодавством. 28 вересня 2004 року звернулася до виконкому Підлозцівської сільської ради із заявою про виділення їй земельної частки (паю). Однак рішенням сесії сільської ради №127 від 29 вересня 2004 року їй було відмовлено у виділенні земельної частки (паю) у зв»язку в відсутністю земель резервного фонду сільської ради.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підстави суду для визнання права власності на земельну частку (пай).

На підставі викладеного, керуючись ст. 328 ЦК України, ст.ст. 14, 60, 208-209, 213-215,218 ЦПК України , суд

РІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області, Млинівської райдержадміністрації про визнання права на земельну частку (пай) задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну частку (пай), зобовязати Млинівську районну державну адміністрацію видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) та виділити її в натурі на території Підлозцівської сільської ради.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення -суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд.

Суддя: Є.В.Одемчук