Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого: судді Кругового О.О.,

при секретарі: Шевченко В.В..,

за участю представника позивача Бєлової С.О. ,

представника органу опіки та піклування Садової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» Павлоградської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи Сектор громадянства та реєстрації фізичних осіб Павлоградського міського відділу УМВС України у Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАН ОВИВ:

09.02.2010 року позивач звернувся з позовом до суду про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідач ОСОБА_2 , разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 1997р.н., та ОСОБА_4 на підставі направлення № 52 від 09.11.2003 року отримали право на проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Однак, при перевірці паспортного режиму працівниками ЖЕД №7 було виявлено те, що відповідач, разом зі своїми дітьми не проживає у вищезазначеній квартирі більше шести місяців на дату перевірки паспортного режиму, а саме 26.11.2009 року. Оскільки відповідач не звертався із заявою про продовження зберігання за ним житлового приміщення на час виїзду, то вважає, що відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, визнати відповідача та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на доводи які були зазначені у позові, а також які зазначені в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про -поважні причини своєї неявки суд не проінформувала.

Представник третьої особи, сектора громадянства та реєстрації фізичних осіб Павлоградського міського відділу УМВС України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, про поважні причини своєї неявки суд не проінформував.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Садова В.М. з позовними вимогами не погодилася, зазначила, за перевіркою за місцем реєстрації по факту не проживання дітей за адресою АДРЕСА_2 сусіди підтвердили відсутність неповнолітніх, та за даними відділу освіти діти не зареєстровані в СШ м.Павлограда, однак зазначені обставини не є підставою для визнання неповнолітніх такими, що втратили право на користування даною житловою площею, оскільки це буде порушенням їх права на житло, передбачене законодавством України.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, зважаючи на те, що позивачу було роз`яснено право змінити, уточнити, доповнити заявлені вимоги та процесуальні наслідки невиконання вказаних дій; що позивачу було роз`яснено положення ст. 137 ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 підставі направлення № и52 від 09.11.2003 року, була надана відповідачу, який прописався у квартиру 04.03.2004 року.

Разом з відповідачем, в зазначеній квартирі прописані її неповнолітні діти : ОСОБА_5 , 1993р.н. та ОСОБА_4 1997 р.н..

На момент розгляду справи, позивач разом з дітьми, зареєстрований за вищезазначеною квартирою. Неповнолітні ОСОБА_5 , 1993р.н. та ОСОБА_4 1997 р.н. в середніх навчальних закладах міста Павлограда не навчаються., обстежити матеріально-побутові умови сім`ї за зазначеною адресою, не представилося можливим, з тих підстав, що вхідні двері квартири, на момент перевірки, були зачинені, та представникам третьої особи ніхто не відкрив.

Приймаючи рішення по суті, суд не може погодитись з твердженням представника позивача про те, що ОСОБА_2 , разом зі своїми дітьми без поважних причин, більше 6-ти місяців не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки зазначене позивачем не доведено суду.

Так, задовольняючи клопотання позивача про допит в судовому засіданні в якості свідків працівників ЖЕД № 7, суд допросив паспортиста ОСОБА_6 та майстра ОСОБА_7 , які в судовому засіданні пояснили, що 26.11.2009 року брали участь у складанні акту про встановлення факту не проживання відповідача та її дітей більше шести місяців в квартирі АДРЕСА_1 . З яких підстав була призначена комісія по перевірки даної квартири, вони не знають. Акт складали зі слів сусідів, які зазначали що відповідач довгий час не проживає у зазначеній квартирі. В квартиру вони не входили, оскільки двері були зачинені, не перевіряли наявність особистих речей відповідача та її дітей в квартирі. В якому стані знаходиться квартира, їм не відомо. Акт, по даній квартирі, був складений одноразово.

Окрім того, свідок ОСОБА_7 додатково пояснила, що зі слів сусідів, при складанні акту їй стало відомо, що в квартиру періодично навідується літня людина, однак що це за особа, сусіди пояснити не змогли.

Двічі викликані в судове засідання інші свідків, зазначені позивачем, в судове засідання не з`явилися про поважні причини неявки суд не проінформували, на запитання суду про те, чи є необхідність їх повторно викликати, представник позивача зазначив про відсутність такої необхідності, просив суд обмежитися тільки письмовими доказами наданими суду та свідченнями допитаних свідків.

Позивач, будучи ознайомленим із правами, передбаченими ст.. 137 ЦПК України, не заявляв жодних клопотань на витребування доказів, та не надав сам таких доказів, які б підтверджували неповажну причину не проживання, відсутність у відповідача зацікавленості в подальшому користуванні квартирою, відсутність особистих речей в квартирі, стан квартири, проведення оплат за комунальні послуги, а також причини, які спонукали позивача взагалі проводити перевірку за даною адресою.

Таким чином, суд не знаходить достатніх підстав для визначення відповідача та його дітей такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» Павлоградської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи Сектор громадянства та реєстрації фізичних осіб Павлоградського міського відділу УМВС України у Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: О.О.Круговий