Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Бондаренко В.М.

при секретарі: Троян В.Б.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3 С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просив суд стягнути з відповідача борг в сумі 162 304,33 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 25 травня 2010 року він позичив відповідачу 20 000 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути йому гроші до 25 липня 2010 року. До сьогоднішнього часу відповідач гроші не повернув і під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. Три відсотка річних від простроченої суми за 128 днів прострочення складає 72,32 грн. 12 червня 2010 року віц позичив відповідачу 31600 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути йому гроші до 26 червня 2010 року. До сьогоднішнього часу відповідач гроші не повернув і під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. Три відсотка річних від простроченої суми за 38 днів прострочення складає 187,00 грн. 14 червня 2010 року він позичив відповідачу 90 000 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути йому гроші до 14 липня 2010 року. До сьогоднішнього часу відповідач гроші не повернув і під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. Три відсотка річних від простроченої суми за 38 днів прострочення складає 399,45 грн. 15 червня 2010 року він позичив відповідачу 10000 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути йому гроші до 15 липня 2010 року. До сьогоднішнього часу відповідач гроші не повернув і під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. Три відсотка річних від простроченої суми за 38 днів прострочення складає 43,56 грн. 03 серпня 2010 року він позичив відповідачу 10 001 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути йому гроші до 03 вересня 2010 року. До сьогоднішнього часу відповідач гроші не повернув і під будь-яким Приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. Всього сума боргу відповідача по даним розпискам з урахуванням трьох відсотків річних складає 162 304,33 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали свої позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, в своїх поясненнях спиралися на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

25 травня 2010 року позивач позичив відповідачу 20 000 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути гроші до 25 липня 2010 року (а.с. 13). 12 червня 2010 року позивач позичив відповідачу 31600 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути гроші до 26 червня 2010 року (а.с. 10). 14 червня 2010 року позивач позичив відповідачу 90 000 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути гроші до 14 липня 2010 року (а.с. 11). 15 червня 2010 року позивач позичив відповідачу 10000 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути гроші до 15 липня 2010 року (а.с. 12). 03 серпня 2010 року позивач позичив відповідачу 10 001 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобов`язався повернути гроші до 03 вересня 2010 року (а.с.9). До сьогоднішнього часу відповідач гроші не повернув і під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. Всього сума боргу відповідача по даним розпискам з урахуванням трьох відсотків річних складає 162 303,33 грн. (20000 грн. + 72,32 грн. + 31600 грн. + 187 грн. + 90 000 грн. + 399,45 грн. + 10 000 грн. + 43,56 грн. + 10001 грн. = 162 303,33 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, форма договору позики не порушена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова, одиниця України - гривня.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «DAEWOO LANOS» д/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску перебуває в заставі банку.

Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про заставу» наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попередніми договорами застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже заставним забезпеченням іншого зобов`язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя (попередніх заставодержателів) зберігає силу. Вимоги заставодержателя, у якого право застави виникло пізніше, задовольняться з вартості предмета застави після повного забезпечення вимог попередніх заставодержателів, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Заставодавець зобов`язаний повідомити кожного із заставодержателів про всі попередні застави, а також про характер та розмір забезпечених цими заставами зобов`язань. Заставодавець зобов`язаний відшкодовувати збитки, що виникли у будь-кого з його заставодержателів внаслідок невиконання цим цього зобов`язання. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1623,04 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., сплачених позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 22, 192, 512- 514, 625, 1047, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 загальну суму боргу в розмірі 162 303 (сто шістдесят дві тисячі триста три) грн. 33 коп., судові витрати по справі, а саме: суму судового збору в розмірі 1 623 (одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 04 коп., суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Зняти арешт з автомобіля марки «DAEWOO LANOS» д/н- НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко