Справа №22-ц-4799 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Маслова В.О.,

суддів - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про визнання дій посадових осіб неправомірними, зобовязання надати технічні умови на встановлення автономного газового опалення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2010 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії ВАТ «Сумигаз» щодо відмови в наданні технічних умов на встановлення автономного газового опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязано ВАТ «Сумигаз» розглянути питання щодо можливості надання ОСОБА_1, ОСОБА_2 технічних умов на встановлення автономного газового опалення в квартирі АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, зокрема, що індивідуальне опалення квартир багатоповерхових будинків дозволяється тільки при новому будівництві та реконструкції житлових будинків при умові влаштування поквартирного опалення всіх квартир будинку. Крім того, газопровід, який прокладено до будинку №42 по вул. СКД, розрахований тільки для газових плит, а не для опалення та підігріву води.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримала скаргу з мотивів, в ній викладених, позивача, який заперечує проти скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у лютому 2010 року звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вони є власниками та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. 10 жовтня 2007 року постійно діючою міською міжвідомчою комісією з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів м. Суми від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання ОСОБА_1 було надано дозвіл на відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. В подальшому ними були зібрані всі необхідні документи для відключення, крім технічних умов ВАТ «Сумигаз», яке відмовило позивачам у їх наданні, пославшись на наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06 листопада 2007 року «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року №4», відповідно до якого забороняється відключення окремих квартир від мережі централізованого теплопостачання.

Посилаючись на те, що вони отримали дозвіл комісії на таке відключення до набрання чинності вказаним наказом, і всі інші органи надали їм відповідні технічні умови для цього та надали згоду на таке відключення вже після набрання чинності наказом, на який посилається відповідач, просили визнати дії посадових осіб ВАТ «Сумигаз» щодо відмови в наданні технічних умов на встановлення автономного газового опалення в квартирі неправомірними; зобовязати ВАТ «Сумигаз» надати технічні умови на встановлення автономного газового опалення в квартирі та вирішити питання судових витрат.

Судом встановлено, що позивачі є власниками та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

10 жовтня 2007 року постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів м. Суми від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання управління житлово-експлуатаційного господарства Сумської міської ради позивачці ОСОБА_1 було надано дозвіл на встановлення індивідуального опалення в квартирі за умови отримання технічних вимог від виконавців житлово-комунальних послуг і розробки проектно-технічної документації згідно з діючими будівельними нормами і правилами, та погодження з тепло-, водо-, газозабезпечуючими підприємствами та житлово-експлуатаційним підприємством в порядку, встановленому чинним законодавством. Заявнику було надано список підприємств, в яких необхідно отримати технічні вимоги для розробки проектно-технічної документації на відокремлення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та влаштування індивідуального теплопостачання приміщення (а.с.12).

В квітні 2008 року, після винесення вказаного рішення комісією, житлово-комунальний орган, КП «Міськводоканал», Сумська міська СЕС, ТОВ «Сумитеплоенерго» надали позивачці дозвіл на відключення від систем централізованого теплопостачання квартири з зазначенням обсягів робіт, які потрібно для цього здійснити.

Листом від 20 травня 2008 року за підписом головного інженера товариства ВАТ «Сумигаз» відмовило позивачці в наданні технічних умов на встановлення індивідуального опалювального газового приладу в її квартирі з посиланням на зміни в наказі Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4, внесені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169, згідно яких відключення окремих квартир в багатоповерхових будинках від мережі централізованого теплопостачання забороняється і дозволяється тільки при новому будівництві та реконструкції житлових будинків при умові влаштування поквартирного опалення всіх квартир будинку (а.с.13)

Зі змісту п.2.2.1 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року, вбачається, що позитивне рішення Комісії є підставою для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

З змін, внесених до даного Порядку наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року № 1320/14587, вбачається, що таке відключення стало можливим для окремих житлових будинків, а не окремих приміщень житлового будинку.

В той же час представник відповідача пояснила апеляційному суду, що після набрання чинності вказаним наказом від 6 листопада 2007 року ПАТ «Сумигаз» видавало технічні умови особами, які встигли звернутись до товариства з заявою про їх отримання до набрання чинності цим наказом, хоча така ситуація нічим не відрізняється від ситуації позивачів, оскільки на час видачі технічних умов в обох випадках вже існував наказ, на який посилається в даній справі відповідач.

Відповідач посилається в апеляційній скарзі на норми ЦК України, якими передбачено, що використання права власності не повинне завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі; зміни в квартирі у багатоквартирному житловому будинку не повинні приводити до порушень прав власників інших квартир та до порушень санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку; фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання, навчання тощо. В той же час відповідач не наводить фактів, в чому буде вбачатись порушення прав власників інших квартир в звязку з наданням позивачам технічних умов для відокремлення від централізованих мереж опалення та гарячого водопостачання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до наказу Держкомітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 30 листопада 2005 року № 89 «Про затвердження ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного і нафтового газу», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, були наявні дві підстави для відмови у видачі технічних умов: недостатня пропускна потужність розподільчої мережі і порушення замовником вимог законодавства України щодо підключення обєкта системи газопостачання до газорозподільчих мереж, є необґрунтованими, оскільки відповідач, крім посилання на наказ від 6 листопада 2007 року, не довів, в чому полягають такі підстави відносно позивачів.

Не була підставою для відмови у видачі технічних вимог і відсутність технічної можливості такого відключення, на яку відповідач посилається в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що в справі відсутні докази тому, що відповідач розглядав можливість надання технічних умов на відключення квартири позивачів з технічної точки зору, лише послався на наявність наказу, який передбачає можливість такого відключення одночасно всіх квартир будинку, суд прийшов до вірного висновку про те, що рішення він повинен прийняти вмотивовано, а не лише на підставі наявності змін до законодавства, внесених після отримання позивачами дозволу комісії на відключення, і обґрунтовано зобовязав його розглянути питання про можливість надання технічних умов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді