Справа №2-1206/10 28.09.2010
Провадження №22ц-6611/10
Державний герб України
Справа № 22ц- 6611/10 Головуючий першої інстанції: Гаврасієнко В.О.
Категорія: 24 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Поліщук Ю.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2010 року, яке ухвалене за позовом відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію,

в с т а н о в и л а :

У липні 2008 р. відкрите акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі ТЕЦ) звернулося з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 1 листопада 2005 р. між ним та ОСОБА_4 було укладено договір на постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ТЕЦ виконало свої зобовязання за договором в період з 3 листопада 2007 р. по 7 травня 2008 р. належним чином, а відповідачі не провели оплату за спожиту теплову енергію, просив стягнути з них 1311 грн. 82 коп. заборгованості.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2010 р. позов задоволено.

Постановлено стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь ТЕЦ 1311 грн. 82 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що судом порушено норми процесуального права й просить рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, ОСОБА_5, представників позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2199 від 4 листопада 2005 р. позивачеві надано право на прямі договірні відносини з теплопостачання з населенням м. Миколаєва, зобовязано ТЕЦ до 1 грудня 2005 р. укласти договори з населенням міста. Зокрема, ТЕЦ постачає теплову енергію в АДРЕСА_2 в якому належить відповідачам. Таким чином, між сторонами існують договірні відносини, за якими позивач постачає у квартиру АДРЕСА_1 теплову енергію для опалення. Запропонований ТЕЦ договір № 311096 від 1 листопада 2005 р. ОСОБА_4, на імя якого відкрито особовий рахунок та видано абонентську книжку, в порушення вимог ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який регулює спірні правовідносини, не підписав. Незважаючи на таке позивач, протягом опалювального сезону 2007-2008 років постачав теплову енергію за вказаною адресою. Однак відповідачі, які є співвласниками квартиру АДРЕСА_1, за поставлену теплову енергію не розрахувались і заборгованість за вказаний період становить 1311 грн. 82 коп.

Відносини з постачання теплової енергії регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі Правила), відповідними положеннями ЦК України.

З урахуванням встановлених обставин спору суд обґрунтовано прийшов до правильного висновку, що позов є обґрунтованим й підлягає задоволенню, що відповідає положенням ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 30 Правил, якими передбачено обовязок споживача теплової енергії щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію, ст. ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України.

При цьому суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання відповідачів на неналежне виконання позивачем умов договору.

Так, в обґрунтування своїх заперечень відповідачі посилалися на складений і підписаний ними акт (а.с. 30).

Згідно із ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Уразі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він важаться дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Відповідно до пункту 23 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, у разі порушення виконавцем умов договору споживач викликає представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види порушень кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше двох робочих днів.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Наданий відповідачами акт про невідповідність температури в приміщенні їх квартири нормативним показникам з 20 грудня 2007 р. по 31 січня 2008 р. не відповідає наведеним положенням, оскільки складений членами однієї сімї, тоді як вимагається його підписання не менш як двома споживачами, тобто особами, які використовують теплову енергію на підставі договору (не членами однієї родини).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права (ст. 197 ЦПК України) не можуть бути взято до уваги, оскільки таке не призвело до неправильного вирішення спору. Інші доводи щодо неправильності висновків суду в апеляційній скарзі відсутні.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порідку до Верховного ОСОБА_4 України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: