І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рівненський міський суд Рівненської області
головуючого - судді Денисюка П.Д.,
при секретарі Якимової В.В.,
з участю представника позивача - начальника юридичного відділу Рівненської філії публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0708/91 від 31 серпня 2007 року,
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, а також стягнути судові витрати.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банк належним чином виконав зобов"язання щодо видачі кредиту, а відповідач ОСОБА_2 порушив зобов'язання за кредитним договором.
Як убачається зі змісту ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.
Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник уразі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф).
На підставі п.6 кредитного договору, відповідачу були нараховані штрафні санкції.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Укладеним між сторонами договором застави передбачено, що у випадку порушення відповідачем (позичальником і заставодавцем) зобов'язань за кредитним договором або за договором застави, відповідач зобов'язаний передати позивачу предмет застави в заклад.
Однак у порушення вказаних вимог закону та умов договору, відповідач, який не виконує зобов'язань за кредитним договором, предмет застави в заклад позивачу не передав.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу».
Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу»).
Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.
На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст.549, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст.88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Передати в заклад публічному акціонерному товариств) комерційний банк «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_2 належне йому на праві власності заставлене майно згідно договору застави №0708/91 від 31 серпня 2007 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 269 (двісті шістдесят дев'ять) грн. 08 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, а саме після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий