Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2 «ц»-218 / 10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

6 квітня 2010 року м. Б а р

Барський районний суд Вінницької області в складі :

Головуючого - судді Бурденюка С.І.

При секретареві Бажановій Ж.І.

Представника позивача ОСОБА_1

Представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ВАТ КБ «Надра» про стягнення збитків, завданих невиконанням (простроченням) зобовязанням , -

В С Т А Н О В И В :

До суду з позовом про стягнення збитків , завданих невиконанням (простроченням) зобовязанням звернулась ОСОБА_3 до ВАТ КБ «Надра».

Рішення Барського районного суду №2-307/09 від 22.04.2009 року.

Стягнуто з ВАТ КБ «Надра» на користь позивачки за депозитними договорами №289929,289920,289909 строкового банківського вкладу «Мій вибір» 59750 грн..

Рішення набрало законної сили з 5.05.2009 року. Позовні вимоги були задоволені в повному обсязі .Рішенням Барського районного суду по справі №2- «ц»-649/09 р. від 30.06.2009 р., у справі щодо стягнення збитків, завданих невиконанням (простроченням) зобовязання стягнуто з ВАТ КБ «Надра» на користь позивачки 8677 грн. 24 коп.

Позовні вимоги були задоволено частково.

Ст.612 Цивільного кодексу України вказує ,що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки , відшкодування збитку.

Ст.623 ЦК України вказує, що боржник , який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (упущена вигода). Згідно ст.22 п.2 ч.2 ЦПК України, доходи, які б особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Ст.625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання , боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір не передбачений договором або законом .

Згідно ст.1060 банк зобовязаний видати вклад на першу вимогу вкладника , відмова від його невидачі вважається нікчемною.

Ст.1066 ЦК України вказує, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта, та встановлювати інші не передбачені договором та законом , обмеження його прав розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд.

Ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку , не допускається , крім випадків, обмеження права розпорядженням рахунком за рішенням суду, у випадках встановлених законом.

Ст.1170 ЦК України зазначає, що у разі прийняття закону, що припиняє право власності на певне майно , шкода, завдана власності такого майна , відшкодовується державою у повному обємі.

Відповідно до п.5.2 укладеного договору , сторони звільняються від виконання обовязків на час дії форс-мажорних обставин, техногенного, природного чи воєнного характеру, включаючи міжнародні санкції, валютні обмеження , інші дії уряду держав, які роблять неможливим виконання зобовязань. Таких форс мажорних обставин на даний час не існує.

1.Перерахунок боргу з урахуванням індексу інфляції з 12.05.2009 р. по 26.01.2010 р. становить 3569 грн. 79 коп.

2.Розрахунок 3% річних ( ч.2 ст.625 ЦК України) в період з 12.05.2009 р. по 26.01.2010 р. становить 1276 грн.23 коп.

3.Розрахунок пені ( ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996 р. ) з 12.05.2009 р. по 26.01.2010 р. становить 10209 грн.86 коп.

4.Відшкодування упущеної витрати (п.2 ч.2 ст.22 ЦПК України) з 23.01.2009 р. по 26.01.2010 р. становить 13648 грн.00 коп.

Крім того позивачка була змушена оформити доручення на представництво, вартість даного доручення зазначена в квитанції 100 грн..

Як вказує позивачка, період з 23.01.2009 року видався для неї і її сім»ї дуже важким, оскільки їй, як вкладнику ВАТ КБ «Надра» не було виплачено її кошти, які вона поставила на депозитний рахунок, оформлений в рамках тарифного пакету ТП базовий №7065 48. Ті пропозиції, які їй пропонують ВАТ КБ «Надра», а також ДВС є для позивачки неприйнятними, оскільки принижують її як вкладника і стягувача.

Діями посадових осіб банку було вчинено по відношенню до Куцої протиправні дії , оскільки відповідно до п.3.4.4, 4.4 договору передбачалось, що банк в останній день строку вкладу повинен сплатити відсотки і повернути вклад шляхом перерахування коштів на рахунок позивачки, чого зроблено не було.

Вина ВАТ КБ «Надра» доведена, оскільки рішення Барського районного суду , а саме №2-307/09 р. від 22.04.2009 року, а також рішення №2-ц-649/09 від 30.06.2009 року визнають провину банку повністю, не були оскарженими, а тому можна вважати доказами по даній справі , оскільки на пряму повязані з новим цивільним позовом. Дані обставини не підлягають доказуванню, якщо вони були визнані судом, і набрали законної сили, а тому визнаються доказами згідно норм ЦПК.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 повністю підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити, навівши обґрунтування позовним вимогам та надавши докази.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечував, просив суд відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог, навівши обґрунтування запереченням.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд вважає, що позов не доведений та не обґрунтований та не підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні позивачка у відповідності до ст.. 58 ЦПК України не надала суду докази, які є належними, і які в повній мірі підтверджують обставини викладені як позовні вимоги з боку позивачки і доводять позовні вимоги .

Крім того Законом України «Про банки та банківську діяльність « встановлено , що в період дії мораторію забороняється нарахування неустойки (штраф , пеня ) інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами.

Крім того ст.58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено , що банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог на задоволення вимог кредиторів . У ВАТ КБ «Надра» з 10 лютого 2009 року запроваджено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів , що підтверджується постановою Національного банку України №59 від 10.09. р.,. Крім того постановою НБУ №452 від 05.08.2009 року мораторій продовжено терміном на 6 місяців , тобто до кінця роботи тимчасової адміністрації , а саме до 10 .02.2009 року .

Суд бере до уваги і враховує ,що положення ст.ст. 59,85 Закону України «Про банки та банківську діяльність» , яка зазначає , про незастосування до Банку штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань , вимоги позивача про стягнення пені суперечать вищезазначеному Закону.

Суд констатує ,що пеня може бути нарахована в даному випадку тільки до 10 лютого 2009 року , відповідно стягнена після закінчення мораторію . В даному випадку позивач виконав перерахунок з 10.02.2009 року по 01.08.2009 року . Враховуючи викладене та вимоги Закону «про банки та банківську діяльність» суд вбачає ,що до банку не може бути застосована така фінансово-економічна санкція як стягнення 3 % річних від простроченої суми за невиконання зобовязань.

Суд також відмовляє в задоволенні вимог позивача в частині стягнення витрат повязаних по передорученню своїх повноважень в суді іншій особі так як в ст. 79 ЦПК України викладений вичерпний перелік та порядок і види судових витрат , який не може бути розширено чи звужено будь - ким.

Суд бере до уваги і покази свідка ОСОБА_4, який суду пояснив , що працював на посаді керуючого Барською філією ВАТ КБ «Надра» . Йому достовірно відома ситуація з приводу невиплати вкладу гр. ОСОБА_3 На думку свідка позивачка умисно ухиляється від отримання коштів , так як їй неодноразово пропонувалось повернення коштів на різних умовах , однак вона відмовлялась, таким чином створюючи умови для умисного неотримання коштів. Крім того в ході виконання судового рішення їй пропонувалось укладення мирової угоди для отримання коштів , вона також відмовилась.

Суд також критично ставиться до п.4 Перерахунку позивача , далі за змістом позову

« відшкодування упущеної витрати (п.2 ч.2 ст. 2 ЦПК України) з 23.01.2009 року

по 26 .01.2010 року становить 13648 грн.00 коп.) так як стаття 22 ЦПК України - Підстави для відводу секретаря судового засідання , експерта , спеціаліста , перекладача . Вказане взагалі не стосується позовних вимог . Крім того позивачка взагалі не надала належних та переконливих доказів понесеної нею упущеної вигоди.

Таким чином суд констатує ,що позивач та його представник не змогли обгрунтувати належними доказами свої позовні вимоги .

Керуючись ст.ст. 611, 625, параграфом 3 глави 71 ЦК України, ст. ст. 27, 31, 60, 61, 128,212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 58, 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_3 до ВАТ КБ «Надра» про стягнення збитків, завданих невиконанням (простроченням) зобовязанням, -

Апеляційна скарга про оскарження рішення суду може бути подана на протязі 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 (десяти) днів від дня проголошення повного рішення суду.

Суддя