Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.

при секретарі: Троян В.Б.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянув у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву, в якій просить суд виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Павлоградської міської ради 14.10.2008 року належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . У 2008 році він дозволив тимчасово проживати без реєстрації в зазначеній квартири відповідачу по справі до моменту виникнення у нього особистої необхідності користуватися квартирою на умовах сплати відповідачем комунальних платежів та здійснення косметичного поточного ремонту. В грудні 2009~року він звернувся до відповідача з проханням звільнити квартиру, але відповідач відмовився звільнити належну йому квартиру, мотивуючи свої дії тим, що він має намір купити її в нього. Однак ніяких письмових договорів з відповідачем стосовно відчуження, оренди він не укладав, тобто відповідач користувався квартирою без будь-яких правових підстав. Так як відповідач в добровільному порядку не залишає його квартиру, він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спирався на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач в попереднє судове засідання з`явився, частково визнавав позов, був повідомлений про можливість розгляду справи за його відсутності. Але в призначені дні судового розгляду не з`являвся, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Враховуючи думку представника позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів по справі у відсутності відповідача, суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом по справі встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Павлоградської міської ради 14.10.2008 року належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 172 в книзі за номером 69 (а.с. 7-9). У зазначеній квартирі зареєстрований лише ОСОБА_2 (арк. сп. 6). На прохання позивача виселитися в добровільному порядку відповідач не реагує, із спірної квартири не бажає виселятися, про що свідчить постанова Павлоградського МВ УМВС України у Дніпропетровській області від 21.01.2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 на тих підставах, що зазначені правовідносини відносяться до цивільно-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їхніх сімей і вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст. 98, 99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на займане ними житлове приміщення не набувають незалежно від тривалості їхнього проживання. Тимчасові жильці на вимогу наймача зобов`язані негайно звільнити приміщення, а при відмові - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Тому суд вважає за необхідне виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, а також стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 17,00 грн. та витрати на витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37,00 грн., сплачених позивачем при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 7, 58, 59,60, 88,212,213,215,226, 228, ЦПК України, ст. ст.,98,99,150 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення задовольнити в повному обсязі.

Виселити ОСОБА_3 , 1985 року народження з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 17 (сімнадцять) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 (тридцять сім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього .протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: В.М. Бондаренко