Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-424 2010 рік РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 11 лютого 2010 року Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ЛІСОВСЬКОЇ О.В. при секретарі - Пархоменко Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на частину квартири та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, - ВСТАНОВИВ: Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.11.1995 року ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_4 (бабуся) приватизували квартиру АДРЕСА_1 в рівних долях. 01.04.1997 року ОСОБА_4 подарувала їй 1/2 частину вказаної квартири. 04.04.1997 року ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Оскільки на той час вона була неповнолітньою і фактично вступила в спадкування, так як їй на той час вже належала 1/2 частина квартири і вона проживала в квартирі, то в нотаріальну контору для оформлення спадщини вона не зверталась. Але нещодавно їй стало відомо, що її брат ОСОБА_2 став власником 1/2 частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріальною конторою. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 02.09.2009 року, видане П"ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою на ім"я ОСОБА_2 В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її батька та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 02.09.2009 року, видане на ім"я ОСОБА_2 Позивачка ОСОБА_1 на початку судового розгляду повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її батька та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 02.09.2009 року, видане на ім"я ОСОБА_2 В подальшому позивачка в судове засідання не з"явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у її відсутність, за наявних у справі матеріалів. Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивачка в спірній квартирі не проживала, спадщину після смерті батька фактично не прийняла, а тому для визнання за нею права власності та визнання частково недійсним свідоцтва на його ім"я підстав немає, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, повністю підтримав пояснення відповідача. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму листі просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.1995 року ОСОБА_3 (батько сторін по справі) та ОСОБА_4 (бабуся) приватизували квартиру АДРЕСА_1 в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.9). 01.04.1997 року ОСОБА_4 подарувала позивачці ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Договором дарування (а.с.7). В 2009 році ОСОБА_4 померла. 04.04.1997 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. 02.09.2009 року відповідачу ОСОБА_2 П"ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.50). В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 зазначає про те, що вона не зверталась після смерті батька до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на той час була неповнолітньою, фактично прийняла спадщину, оскільки була власником 1/2 частини вказаної квартири та проживала в квартирі. Оскільки вона має право, як спадкоємиця 1 черги, на частину майна після померлого батька нарівні із своїм братом ОСОБА_2, просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спдащини з умовою чи із застереженням. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно із ст. 1301 ЦК України, визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як встановлено судом, на день смерті ОСОБА_3 (батька сторін) позивачка ОСОБА_1 була неповнолітньою (12 років), а тому не мала можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В подальшому, коли позивачка стала повнолітньою, через деякий час після смерті батька вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 і вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті батька. Тим більше, що вона також є власником 1/2 частини вказаної квартири. Оскільки і позивачка ОСОБА_1, і відповідач ОСОБА_2, є дітьми померлого ОСОБА_3, мають рівні права у спадкуванні, є спадкоємцями І черги, інших спадкоємців не встановлено, суд вважає, що за позивачкою ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька. Оскільки судом визнається право власності за позивачкою на 1/4 частину вказаної вище квартири, тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.09.2009 року, видане на ім"я ОСОБА_2, повинно бути визнано частково недійсним, в частині 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. Посилання відповідача на те, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини за законом, судом до уваги не приймаються з вищенаведених підстав. Також слід зазначити, що сам ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька лише в 2009 році. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті державного мита в сумі 1.000 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн. На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 328, 1217, 1261, 1267, 1268, 1270, 1296, 1301 ЦК України, - ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3. Визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.09.2009 року, видане П"ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою на ім"я ОСОБА_2, а саме в частині 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті державного мита в сумі 1.000 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення, або протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Головуючий: