Справа №8/10 25.08.2010 25.08.2010 25.08.2010
Провадження №22ц-5899/10
Справа N 22ц 5899 - 2010 року. Головуючий 1 інстанції Самчишина Н.В.
Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України.

25 серпня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Шолох З.Л. та Мурлигіної О.Я.,

із секретарем судового засідання Красилюком В.А.,

з участю:

прокурора Брезіцького В.С.,

представник товариства з обмеженою відповідальністю Зайчевське ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції переглянула постанову місцевого Жовтневого районного суду Миколаївської області від 2 червня 2010 року, ухвалену за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Зайчевське на постанови державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про повернення виконавчих документів і покладення обовязку по виконанню відновлених виконавчих проваджень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника субєкта оскарження, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, -

у с т а н о в и л а :

За вироком місцевого Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 жовтня 2008 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю Зайчевське у відшкодування збитків стягнуто 3 100 гривень.

На виконання вироку 20 жовтня 2008 року місцевий Жовтневий районний суд Миколаївської області видав два виконавчих листа за № 1-138/08, на підставі яких 30 і 31 жовтня 2008 року Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрив два виконавчі провадження.

З того часу, виконавча служба фактично не займалася виконанням зазначених виконавчих документів, обмежившись листуванням з державними реєстраційними органами та двома, фактично безрезультатними, виходами до місця проживання боржників.

У звязку з цим, а також відсутністю належної наполегливості з боку державних виконавців, а часом і відвертою їх бездіяльністю, вирок і до часу звернення з даною скаргою залишився невиконаним.

Посилаючись на зазначене просило скаргу задовольнити.

Представник Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції скаргу не визнав, вважає, що державна виконавча служба провела усі необхідні дії, спрямовані на виконання судового рішення, проте через обєктивні причини не змогла досягнути позитивного результату.

Постановою місцевого Жовтневого районного суду Миколаївської області від 2 червня 2010 року скарга товариства задоволена у повному обсязі.

Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції подав на цю постанову апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати й ухвалити нове рішення - про відмову в скарзі.

Скаргу обгрунтовував неповним зясуванням судом обставин справи, які мають значення для її вирішення та численними порушеннями процесуального законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене судове рішення, помилково назване постановою, змінити, оскільки суд постановив його без точного дотримання положень чинного процесуального законодавства.

Задовольняючи скаргу місцевий суд виходив з того, що через бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, ухвалене на користь заявника судове рішення, залишилося невиконаним, а тому виконавчі провадження слід відновити, а виконавчі дії служби - продовжити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обгрунтованими й законними.

Згідно частин 2, 4 ст. 11 Закону України Про судоустрій України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених зазначеним Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Матеріали справи свідчать, що, виконуючи рішення на користь заявника, державна виконавча служба діяла усупереч виписаному, всіляко уникала активних дій й не дотримувалася у повній мірі положень глав 5 6 названого Закону.

Саме інертна, безініціативна позиція субєкту оскарження - привела до того, що протягом 2 років рішення суду залишається невиконаним.

За такого, місцевий суд вірно скасував постанови про повернення виконавчих документів і зобовязав виконавчу службу продовжити виконавчі дії, спрямовані на якнайшвидше відновлення порушених прав заявника.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги щодо результату розгляду справи немає.

В той же час, суд не звернув своєї уваги на те, що дана скарга заявлена за правилами ст. 383 ЦПК України, а тому повинна була вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Він же, помилково при її вирішенні керувався положеннями КПК України.

У звязку з цим, з оскарженого судового рішення слід виключити посилання на статі 401, 411 КПК України, і вважати, що справа вирішена за правилами ст. 383 ЦПК України.

Зазначений висновок у повній мірі відповідає положенням чинних цивільно- та кримінально- процесуального законодавств, оскільки вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі, суд керується в тому числі і положеннями цивільного та цивільно-процесуального законодавства.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, наведене порушення не призвело до неправильного вирішення питання, а тому воно не може слугувати скасуванню судового рішення і направленню скарги на новий розгляд суду 1 інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції задовольнити частково.

Судове рішення місцевого Жовтневого районного суду Миколаївської області від 2 червня 2010 року змінити, виключивши з нього посилання суду на статі 401 і 411 КПК України.

В іншій частині судове рішення залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Судді: