Оріхівський районний суд Запорізької області
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

Справа № 2-1664/10 2010 рік

ЗО липня 2010 року

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

Голову.очого судді Щербань Л.С.

При секретарі Щербина Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оріхівського районного суду Запорізької області по вулиці Першотравнева, 23 в місті Оріхові Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії та визнання бездіяльності неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він за своїм статусом відноситься до категорії громадян України, які є «діти війни» відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18Л 1.2004 року № 2195-ІУ, який набув чинності з 01.01.2006 року.

Згідно ст. 6 цього Закону в редакції до 28.12.2007 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Від 01.01.2006 року по теперішній час пенсія їй не підвищувалась на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р., яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» в тому числі й щодо зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Позивач просить суд, визнати незаконною бездіяльність відповідача, що призвела до порушення її права на 30% підвищення її пенсія з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік та з 22.05.2008 року по теперішній час та зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії з 01.01.2006 року по теперішній час з урахуванням підвищення її на 30% від мінімальної пенсії за віком як дитині війни, зобовязавши сплатити недоплачену суму за строк з 01.01.2006 року по теперішній час.

В судове засідання Позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах настоює, прохає задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, до суду надав свої заперечення, в яких заперечив проти позову, зазначивши що нарахування позивачу пенсії здійснюється у відповідності до діючого законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне, що Позивач має статус «Дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААА № 0038347 виданого 15 листопада 1999 року.

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошої е утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про державний бюджет на 2006рік» від 20.12.2005 р. дію ст. 6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від

19.01.2006р., який набрав чинності 15.03.2006 р., до ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006рік» було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджені 3? не були. В1

Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 р. та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 р. неконституційними не визнані та діяли протягом 21 2006 р. О

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідачів не було підстав нараховувати та п(

сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ос

оскільки до 15.03.2006 р. дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені. з?

Крім того, надаючи перевагу Законам України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 р. та Ц5

«Про внесення змін до Закону України» Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 р., суд виходить з того, в;

що закони є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної Ради України. Конституція України не встановлює Зд

пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону У країн і, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну в силу. ре

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення Пр

позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік. Відповідач по справі протягом 2006 р. за

діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, вв

оскільки до 15.03.2006 р. дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена, а з і5.03.2006 р. здійснення доплат визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 §к р, Закону України «Про Державний бюджет на 2006рік». Вц

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх частково за підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України бу «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 пе

народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 но

ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 73, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що по

не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний уП;

бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням Пр

ст. 111 цього Закону. Пр(

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей ук

зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до мі(

виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх 52< неконституційність. суд

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України, УПФУ у Оріхівському районі Запорізької області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з за(

09.07.2007р. мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей час війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати йому з 22 травня 2008 році по час заг постановления рішення щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги часткою обґрунтованими, виходячи з наступного. пе^

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до вст деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в виг наступній редакції. Дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни. по гарантії 'їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового ЧЄр утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закон) оск України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень 2у_а ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та. про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 14, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та Змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної „ юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей

І/

зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до

виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Сдау України від

22.05.2008року та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ у

Оріхівському районі Запорізької області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії,

передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції; яка діяла до 01.01.2008 року,

оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп. 41 розділу 2

Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»,

ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у

відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та

здійснювати пс швачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України,

відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в

редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та

про внесення змін до деякгсс законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою

зазначених законів, а тому позовні вимоги, щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за

віком з 01.01.2008 рок у по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» та Закону України «Про Державний

бюджет на 2010 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не було зупинено. Отже,

відповідач з 01.01.2009 р. мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть

бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За чинним законодавством, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами,

передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого

нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої

повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні

управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про

призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем

проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на УПФУ у Оріхівському районі Запорізької області, за

місцем проживання позивача.

При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 27, 31, 74, 76, 167, 169, 199, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 14, 267, 509,

526 ЦК України, ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі

Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії та визнання бездіяльності неправомірними задовольнити

частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Оріхівському району

Запорізької області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Оріхівському районі Запорізької області здійснити

перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру,

встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні

виплати за 2007 рік - з 09.07.07 р. по 31.12.07 р., за 2008 рік - з 22.05.08 р. по 31.12.2008 р., за 2009 рік - з 01.01.2009 р.

по 31.12.2009 р., за 2010 рік - з 01.01.2010 р. по час постановления рішення.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області

через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарга або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: у ОСОБА_2