Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-2405/ 2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З листопада 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом; та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, Міського тенства з приватизації житла, Управління ЖКГ та ПЕК ОМР, третя особа: орган опіки та піклування Київської райадміністрації ОМР, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, вселення та усунення перешкод у користуванні житлом, визнання недійсним розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності на житло, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду 20.10.2004 року з позовом до ОСОБА_3, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1. При цьому позивачі посилаються на те, що ОСОБА_3 на момент звернення ними до суду протягом п'яти років не мешкав у спірній квартирі, яку добровільно залишив, забравши усі свої речі, в 1998 році між відповідачем та ОСОБА_1 шлюб було розірвано, відповідач не проживає на спірній житловій площі, не вносить квартирної плати та плати за комунальні послуги, в зв'язку з чим позивачі змушені звернутись до суду з вказаними вимогами.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 підтримали свої позовні вимоги та просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, та звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, Міського агентства з приватизації житла та УЖКГ та ПЕК, який уточнили, та просять: визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житлом, вселити ОСОБА_3 та усунути перешкоди у користуванні житлом, визнати розпорядження УЖКГ та ПЕК ОМР №188698 від 25.03.05р. - недійсним, визнати свідоцтво про право власності на житло, ^идане УЖКГ ОМР 25.03.05р. (реєстровий номер №19-20330), про передачу квартири №52 по вул. Ак. Корольова, 122, корпус 2 у м. Одесі в приватну власність ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_5) Г.В. та ОСОБА_4 в рівних частках - недійсним. При цьому ОСОБА_3 та :ого представник вказують, що рішення суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом скасоване, тому просять вселити його, а ОСОБА_1 визнати такою, що втратила право користування житлом на підставі ст. 107 ЖК України, так як вона постійно проживає в Греції. Окрім того, ОСОБА_3 та його представник посилаються на те, що після зняття його з реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неправомірно приватизували квартиру, тому вищевказане свідоцтво про право власності на житло та розпорядження УЖКГ ОМР вважають недійсними, так як порушенні права ОСОБА_3, як особи, яка має право на користування житловою площею в спірній квартирі, крім того порушено право відповідача на участь у приватизації вказаної квартири, у зв'язку з чим просять у задоволенні первісного позову відмовити, а уточнені зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 зустрічний позов не визнав. заперечував проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_2, яка також діяла в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4В ., зустрічний позов не визнала, заперечувала проти його задоволення.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування КРА ОМР підтримала вимоги первісного позову та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, мотивуючи це тим, що в квартирі проживає неповнолітній ОСОБА_4 та відповідно до акту обстеження житлово- побутових умов квартири АДРЕСА_2 вважає, що спільне проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з особою, яка не є його родичем та довготривалий час не проживає в квартирі, приведе до погіршення умов проживання дитини та порушення її житлових прав. Крім того, представник органу опіки та піклування КРА ОМР надала письмове заперечення, в якому просить в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Представник відповідачів - Міського агентство з приватизації житла та УЖКГ та ПЕК ОМР до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином у відповідності до ст. 74 ЦГІК України, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_2, яка також діяла в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, представника ОСОБА_1 J1.A. - ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7, представника третьої особи - ОСОБА_8, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 20.10.2004 року позивачі ОСОБА_9 JI.A. та ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його І таким, що втратив право на житлову площу.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2004 року зазначений позов було задоволено, визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_3 та зобов'язано ВГІРФО Київського РВ скасувати реєстрацію ОСОБА_3 за зазначеною адресою /а.с.21-22/.

Після набрання зазначеним рішенням законної сили, позивачі здійснили приватизацію спірної квартири і отримали свідоцтво про право власності №188698 від 25.03.2005 року, згідно якого власниками квартири №52 будинку №113 корпус 2 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі є ОСОБА_9 JI.A., ОСОБА_9 та ОСОБА_4 /а.с.84/.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31.10.2007 року рішення від 23.12.2004 року було скасовано, справу направлено до суду на новий розгляд /а.с.64-65/.

В подальшому по вказаній справі також приймалось рішення від 21.10.2008 року, яке також було скасовано ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2008 року, справу направлено до суду на новий розгляд.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в книзі актів про розірвання шлюбу 4 лютого 1998 року зроблено відповідний актовий запис № 92 /а.с.6/.

Позивачі за первісним позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом посилались на акт від 15.10.2004 року з якого вбачається, що ОСОБА_3 житловою площею за зазначеною адресою не користується протягом трьох з половиною років а.с. 8/. Крім того, згідно довідки центру поштового зв'язку №5 від 03.12.2004 року вбачається, що за період з 01.11.2003 року по 29.11.2004 року на ім'я ОСОБА_3 на адресу АДРЕСА_4 кореспонденція не надходить /а.с. 15/, а також згідно довідки № 34 від 17.11.2004р. поліклініки № 20 слідує, що за медичною допомогою за період з листопада 2003 року по листопад 2004 року відповідач за вказаною адресою не звертався /а.с. 14/.

Свідки: позивач ОСОБА_2, допитана в якості свідка, а також ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили той факт, що ОСОБА_3 в 1999 році залишив квартиру АДРЕСА_5 забравши усі свої речі і не мешкає там протягом багатьох років, не сплачував комунальних послуг і не виконував обов'язків по утриманню житла.

Доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника, що між сторонами існувала J домовленість відносно не проживання ОСОБА_3 в квартирі, та про поважність причин не проживання в квартирі не доведено в ході розгляду справи, так як будь-яких доказів на підтвердження вказаної домовленості суду не надано.

Відповідно до ст. 64 ЖК України усі особи які проживають в квартирі користуються усіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

В ході розгляду справи суд вислухав пояснення неповнолітнього ОСОБА_4.1997 року ародження, який заперечував проти вселення та проживання ОСОБА_3, так як він не знає :ого і нічого не пам'ятає про спілкування з ним. Пояснення неповнолітнього були підтримані редставником органу опіки та піклування, яка вказала, що при обстеженні умов проживання та .пілкування з дитиною встановлено, що він заперечує проти проживання сторонньої людини, а аке вселення буде порушувати права неповнолітнього ОСОБА_4

Таким чином, суд дослідивши вказані обставини, вважає встановленим, що ОСОБА_3 втратив право користування спірним житлом. В зв'язку з наведеним суд вважає, що зустрічні позовні вимоги про вселення ОСОБА_3 та усунення перешкод в користуванні житлом не підлягають задоволенню.

Доводи ОСОБА_3 та його представника стосовно визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житлом спірною квартирою, так як вибула на постійне проживання до Греції, згідно ст. 107 ЖК України, суд вважає недоведеними, так як не надано доказів про постійне місце проживання ОСОБА_1 в Греції. Окрім того, твердження ОСОБА_3 та його представника про визнання недійсним розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності на житло спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, які приведені в рішенні, та в зв'язку з задоволенням первісного позову про визнання ОСОБА_3 втратившим право користування житлом та відсутністю підстав у нього на заявлення вказаних вимог. При дослідженні правомірності прийняття розпорядження та видачі свідоцтва про право на житло будь-яких порушень не встановлено, тому немає і підстав для визнання недійсними розпорядження УЖКГ та ПЕК ОМР №188698 від 25.03.05р. та свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКГ ОМР 25.03.05р. (реєстровий номер №19-20330), про передачу квартири №52 по вул. Ак. Корольова, 122, корпус 2 у м. Одесі в приватну власність ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в рівних частках.

За таких обставин, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, так як доведені та обґрунтовані, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, так як вони недоведені та необгрунтовані.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 216, 228 ЦК України, ст. ст. 71,107 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом в квартирі АДРЕСА_6.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, Міського агентства з приватизації житла, Управління ЖКГ та ПЕК ОМР, третя особа: орган опіки та піклування Київської райадміністрації ОМР, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, вселення та усунення перешкод у користуванні житлом, визнання недійсними розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності на житло, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Судця: О.Васильків