Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №22-4393/10 .Категорія 45
Головуючий у 1 інстанції Український В.В.
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого: Черненка В .В.

Суддів: Кривохижі В.І.

ОСОБА_1

при секретарі Салабай М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам»янського міськрайонного суду від 26 травня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про скасування аліментних зобов»язань.

Зазначав, що рішенням Знам»янського міськрайонного суду від 17 червня 2008 року з нього стягнуто на користь відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. щомісяця на утримання двох доньок: ОСОБА_4 - до закінчення навчання, ОСОБА_5 - до досягнення нею двадцятитрирічного віку. ОСОБА_6 навчання у вищому навчальному закладі припинила і виїхала за межі України, а донька Марія отримує державну соціальну допомогу як інвалід дитинства 1 групи в розмірі 1 000,40 грн. та не потребує його матеріальної допомоги, яку він не в змозі надавати, просив звільнити від аліментних зобов»язань.

У березні 2010 року ОСОБА_3 звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зазначала, що з 2 травня 1997 року по 28 травня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох доньок: Марію, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється інвалідом з дитинства першої групи, потребує постійного піклування та знаходиться на її утриманні, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Пенсії, яку вона отримує на старшу доньку, не вистачає на її повноцінне утримання та лікування, окрім того, так як вона потребує постійного догляду та не може обходитись без сторонньої допомоги, вона не в змозі влаштуватись на нормальну роботу, щоб забезпечувати себе та доньок. Вважаючи, що вона має право на утримання, яке відповідач може надати, відповідно до ст. 88

СК України вона і просила стягнути з нього аліменти в розмірі 500 грн., але не менше встановленого законодавством мінімуму.

Рішенням Знам»янського міськрайонного суду від 26 травня 2010 року первісний позов задоволений повністю, зустрічний позов -частково.

Припинено стягнення аліментів за рішенням цього ж суду від 17 червня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 з 6 жовтня 2009 року, Марії - з 4 лютого 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 300 грн., але не менше ніж мінімум, встановлений державою для працездатних осіб, розпочавши стягнення з 4 лютого 2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині вирішення зустрічного позову щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 через порушення судом норм матеріального і процесуального права з направленням справи на новий розгляд.

Зазначає, зокрема, що остання отримує державну соціальну допомогу по догляду за донькою Марією, а він не має можливості надавати матеріальну допомогу, оскільки на даний час не працює і не може працевлаштуватися.

Рішення суду в частині вирішення первісного позову сторонами не оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримував доводи скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду у встановлених ст.ЗОЗ ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення зустрічного позову підлягає скасуванню з таких підстав.

Задовольняючи частково зустрічний позов та стягуючи аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, суд виходив з того, що остання проживає з дитиною-інвалідом - донькою Марією.

Однак колегія суддів не може погодитися з цим висновком суду.

Відповідно до ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Із матеріалів справи вбачається, що донька сторін Марія, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється інвалідом з дитинства 1 групи (а.с. 19-21).

Довідкою Знам»янського управління праці та соціального захисту населення від 2 лютого 2010 року підтверджується, що вона знаходиться на обліку та отримує державну соціальну допомогу інваліда з дитинства 1 групи відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям- інвалідам» (а.с.8).

Згідно ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» дитиною є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

ОСОБА_6 донька сторін Марія є повнолітньою (виповнилось 22 роки) і вона не являється дитиною, за таких умов у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для задоволення вимог в цій частині згідно ст. 88 СК України.

Враховуючи, що при вирішенні спору судом неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає можливим відповідно до ст.309 ЦПК

України скасувати рішення суду в цій частині і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 88 СК України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Знам»янського міськрайонного суду від 26 травня 2010 року в частині задоволення зустрічного позову скасувати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7