Справа № 2-2893/1-2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року Дніпровський районний суд у м. Києва у складі:

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 вересня 2004 року між ним та відповідачем був укладений шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1309. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час перебування у шлюбі між сторонами часто, без достатніх на те причин, виникали непорозуміння та сварки на грунті того, що вони з відповідачем перестали розуміти один одного. На ґрунті таких відносин, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. З березня 2010 року, вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, не проживають спільно з відповідачем у сімейному союзі, а отже фактично не є сімєю.

Вважає, що сім»я фактично розпалась, носить формальний характер, не має майбутнього та суперечить його інтересам та інтересам відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив шлюб з відповідачем розірвати.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 вересня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1309 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Спільне життя між сторонами не склалося, сімя фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, подальше життя неможливе. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Відповідно до ст. Ill СК України, суд надавав сторонам строк на примирення, однак примирення між сторонами не відбулося та стало неможливим.

Згідно зі ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сімя розпалася і збереження її неможливо, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 111, 112 СК України, ст. ст. 10, 58, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1309 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: