"01" березня 2010 р.
Справа №2-1175/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючої о судді - Шрамко Л.Л.,

при секретарі Наумові А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, вказавши на те, що у шлюбі вони перебувають з 05 серпня 2000 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя у шлюбі не склалося внаслідок різних поглядів па життя, небажання поступатися один одному, відсутності взаєморозуміння в результаті чого між ними систематично виникали конфлікти та сварки. Неодноразові спроби знайти спільну мову у сімї не дали позитивного результату, внаслідок чого позивач дійшла висновку, що вони з відповідачем люди різних характерів і збереження сімї не має сенсу.

Таким чином, на теперішній час сімя існує лише формально, збереження шлюбу неможливе.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, при цьому пояснив,що не заперечує прози розірвання шлюбу, так як сімя дійсно розпалась остаточно і відновлення її неможливе.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення і доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в зареєстрованному шлюбі з 05 серпня 2000 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач пояснила, що сімейні відносини між ними не склалися по причині байдужого ставлення чоловіка до сімї, його неповажного ставлення до неї, ненадання ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, дуже поганого ставлення до сина, що призводило до частих конфліктів і сварок у сімї, а потім до фактичного припинення шлюбних стосунків наприкінці 2009 року. З цього часу вони проживають окремо. Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. На протязі спільного життя вона намагалась зробити усе можливе для збереження сімї, однак це виявилося неможливим. Таким чином сімя розпалася остаточно і відновлення її неможливе, почуття взаєморозуміння і любові один до одного між ними втрачені, просила не надавати їм строк для примирення.

Відповідач проти позову не заперечував, оскільки почуття любові і взаємоповаги між ним і дружиною дійсно втрачено і шлюб не приносить їм радості спілкування. Пояснив, що на теперішній час не має можливості утримувати дружину та сина, оскільки отримує низьку заробітну плату. Просив шлюб розірвати.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Суд вважає недоречним надавати сторонам строк для примирення, оскільки вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одноїго, шлюб не приносить їм радості спілкування.

Спору про розділ спільного майна не має.

Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу у відділі РАГС, потрібно покласти на відповідача враховуючи, його побажання та матеріальне становище.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10. 27, 31, 60, 88, 174, 209, 212 294 ЦПК України та ст.ст. 104, 105, 111, 112 Сімейного Кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова 05 серпня 2000 року, актовий запис №285 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито в прибуток держави у розмірі 17 (сімнадцять) гривень з ОСОБА_2.

Звільнити ОСОБА_1 від витрат по розірванню шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Ленінський районний суд м.Харкова шлях. подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Л.Л. Шрамко