Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
Справа № 2-1524/2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І.А.

при секретарі Рихві М.І.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Банюнинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на /2 житлового будинку, що належала її бабці ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У підтвердження позовних вимог покликається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після баби, після її смерті вона фактично прийняла спадщину, а тому просить про задоволення позову.

Позивачка у заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Банюнинської сільської ради просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає.

Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України у зв`язку із визнанням відповідачем позову, суд ухвалив ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Відповідно до ст.1223 ЦПК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини; відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

З долученої до справи ксерокопії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.07.2010 р. вбачається, що ОСОБА_2 була власником Уі частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно з заповітом ОСОБА_2 належний їй житловий будинок заповіла внучці

ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою Бюнюнинської сільської ради на /2 житлового будинку, що належав ОСОБА_2 заборон та арештів немає.

ОСОБА_1 , як встановлено в суді, є внучкою ОСОБА_2 і її спадкоємцем за заповітом, вступила в оперативне управління майном померлої, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову у прийнятті спадщини не подавала.

Обставин, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула право власності на Уі итлового будинку та земельну ділянку неправомірно або, що на них окрім позивачки, в >рядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, тих спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає.

У зв`язку із наведеним, суд приходить переконання, що ОСОБА_2 на час відкриття іадщини належала на праві власності Уі житлового будинку в с.Банюнин Кам`янка-Бузького шону Львівської області і що позивачка користується нею з часу смерті спадкодавця, а ших спадкоємців немає, тому є підстави для визнання за нею права власності на це майно.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 328-330, 1223, 1268, 173 ЦК України.

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом 'аво власності на /г житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду звівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.