АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8188/10 Головуючий у 1-й інстанції Кузнєцова О.Ю. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М. суддів : Бондаревської С.М., Триголова В.М. при секретарі: Ачкасовій О.Н. за участю відповідача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 травня 2010 року

по справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа Октябрський РВ ПМУ ГУМВС України у Полтавській області про звернення стягнення на предмет іпотеки. Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2, у якому прохав у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_2, яка зареєстрована і проживає у вищевказаній квартирі зі зняттям її із реєстраційного обліку та стягнути із відповідача судові витрати.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 травня 2010 року позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі.

Ухвалено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №РІЛСРОК08003489 від 29.04.2005 року в розмірі 116590 грн. 19 коп. (14814,51 дол. США за курсом 7,87 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/488 від 18.12.08 р.), - звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 29,5 кв. м, житловою площею 16,8 кв. м, яка розташована за адресою: м: Полтава, АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «Приватбанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселити ОСОБА_2 з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, без надання іншого житлового приміщення зі зняттям її з реєстраційного обліку за вказаною адресою у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Октябрського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1165 грн. 90 коп. судовий збір, ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8 грн. 50 коп. судового збору за виселення.

З даним судовим рішенням не погодилася відповідач ОСОБА_2, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати оскаржуване нею судове рішення як незаконне, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 приєдналася ОСОБА_3 - особа, яка не брала участі у даній справі. Вважає, що судом першої інстанції вирішено питання про її права та обов»язки, з цих підстав також просила рішення місцевого суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами 29 квітня 2005 року укладено кредитний договір №РLКРОК08003489, згідно якого відповідачу ОСОБА_2 Банком виданий кредит на суму 17700 доларів СІНА строком користування до 29 квітня 2025 року.

Згідно п. 1.1 кредитного договору ОСОБА_2 зобов»язалася в період з 23 по 30 число щомісячно оплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості. У визначений період оплати ОСОБА_2 зобов»язувалася щомісяця сплачувати банку 166,91 дол. США для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісії, а також інших витрат банку відповідно до п. п.2.2 кредитного договору.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору ОСОБА_2 за порушення термінів оплати відсотків зобов»язана сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором Банк і ОСОБА_2 29 квітня 2005 року уклали договір іпотеки. Згідно з п.6 вказаного договору ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 29,5 кв. м, житловою площею 16,8 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9-10/. Дане майно належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2005 року за реєстром №1315 /а.с.33-34/.

Відповідно до п.2.3.7 кредитного договору Банк має право стягнути кредит до 29 квітня 2025 року, у тому числі шляхом звернення стягнення на закладене майно при порушенні ОСОБА_2 зобов»язань, передбачених кредитним договором.

Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача станом на 17 травня 2010 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №РLКРОК08003489 становить 16251,73 доларів США, а саме:

заборгованість по кредиту- 13895,06 дол. США; заборгованість по відсотках - 130,05 дол. США; заборгованість по пені - 349,06 дол. США; прострочена заборгованість по кредиту - 166,13 дол. США; прострочена заборгованість по відсотках - 1508,44 дол. США; прострочена заборгованість по комісії - 202,50 дол. США;

Встановивши вищенаведені обставини, місцевий суд, беручи до уваги умови кредитного договору, недотримання їх відповідачем, дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ЗАТ КБ «ПриватБанк», задовольнивши позов останнього, відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» та ст. 526 ЦК України, звернувши стягнення на заставлене майно ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Не заслуговує на увагу посилання ОСОБА_2 на факт її проживання єдиною сім»єю в квартирі, на яку було звернуто стягнення, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як на підставу для скасування судового рішення, оскільки із матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2005 року при укладенні договору іпотеки ОСОБА_2 надала до Банку заяву, в якій повідомляла, що не проживає однією сім»єю з будь-якою особою, крім тієї, що надала згоду на надання в іпотеку майна згідно вказаного договору, /а. с. 8 зворот/. Окрім того, судом першої інстанції не вирішувалось питання щодо виселення із вказаної .кваріириига зняття з реєстрації зазначених осіб. Такі вимоги не ставилися і позивачем у позовній заяві. Не спростовано ОСОБА_2 також і розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий до суду першої інстанції відповідачем.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення місцевого суду в частині вирішення позову по суті. Разом з тим, вважає, що судом першої інстанції помилково задоволено вимогу відповідача в частині стягнення з ОСОБА_2 понесених банком судових витрат при сплаті судового збору.

Відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються інваліди І та II груп.

Враховуючи, що ОСОБА_2 являється інвалідом II групи, та, беручи до уваги вищенаведені норми, а також положення ст. 88 ЦПК України, колегія суддів знаходить підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат в частині сплати судового збору за рахунок відповідача.

З огляду на вищенаведене, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 травня 2010 року підлягає скасуванню в частині стягнення судових витрат з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ЗАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1165 грн. 90 коп. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 травня 2010 року скасувати в частині стягнення судових витрат. Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити Закритому акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1165 грн. 90 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно: