Справа №2-а-906/09 09.08.2010 09.08.2010 09.08.2010
Провадження №3892/10
Справа № 22ц-3892/10 Суддя першої інстанції - Алєйніков В.О.
Категорія 57 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

9 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: головуючого - Лисенка П.П., суддів - Мурлигіної О.Я., Шолох З.Л., при секретарі судового засідання - Голубкіній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 листопада 2009 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Миколаївського обласного військового комісаріату про захист соціальних прав,

встановила:

У вересні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом. Він посилався на те, що протягом 2006- 2007 років відповідачі неналежно виконували вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо підвищення йому пенсії як дитині війни.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 листопада 2009 року позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити позивачу перерахунок пенсії з 9 липня по 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня 2008 року з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком за розміром, встановленим ч. 1 ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - ОСОБА_1 від 9 липня 2003 року ) та провести відповідні виплати. Відмовлено у задоволенні позову до іншого відповідача.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку йому з 1 січня 2009 року виплачує Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Водночас позивач належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Положеннями ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, згідно з п. 1 7 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону від 1 8 листопада 2004 року на цей рік зупинено.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 року «Про внесення змін до ОСОБА_1 України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» із положень Закону України від 20 грудня 2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік п. 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110 цього ж *;_:«¦ встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2 - запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у г.г/ півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодже:-:: Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Між тим, протягом 2006 року Кабінет Міністрів України не приймав ріше:-:. виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 року «Про Державний бк і - України на 2006 рік». А тому пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 ОСОБА_1;- 18 листопада 2004 року, у 2006 році запроваджені не були.

В свою чергу, п. 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Держаь;-- бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року зупинено

2007рік із урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. №6-рп 2і (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Констит/:: України (є неконституційними) положення п. 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 20( року «Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення на 2007 рік х ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почал;: діяти положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року, тобто з цього часу відновилось право позивачки на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Що стосується нарахування підвищення пенсії за 2008 рік, то підпунктом 2 п. 4". розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на

2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» норми ст. 6 ОСОБА_1) від 18 листопада 2004 року щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в новій редакції.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) вказані зміни щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Після чого положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року знову почали діяти в їх первинній редакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року, мають діти війни з 9 липня до 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня до 31 грудня 2008 р.

Суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами адміністративного судочинства з застосуванням положень ч. 2 ст.11 КАС України, повно та всебічно дослідив обставини спору, належно оцінив надані докази та дійшов обґрунтованого висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яке замінило Миколаївський обласний військовий комісаріат щодо виплати пенсій, тобто є правонаступником його прав й обов'язків), якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, у порушення вимог ст. 6 Закону віо 18 листопада 2004 року не здійснило відповідні перерахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена). На підставі чого суд задовольнив позовні вимоги частково.

Також не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На час виникнення спірних правовідносин, у тому числі і станом на 9 липня 20'. року, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Пр загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.І ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовуються для встановлення заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ч.І ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відхилити, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: