Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-2487/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючего-судді ОСОБА_1

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною явою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 дорожнього господарства Одеської міськради та Комунального підприємства «Міські дороги» про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 дорожнього господарства Одеської міської ради, КП «Міські дороги», та Уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 1491,86 грн. за пошкодження автомобіля Мазда 323С, державний номер 777330А, який належить позивачу на праві власності, матеріальні витрати на лікування в сумі 362,53 грн,, а всього - 1854,39 грн., а також просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 10000 грн., судові витрати в сумі 65 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., а всього - 1565 грн., стягнувши з відповідачів в рівних частках по 782,5 грн. При цьому позивач посилається на те. що керуючи автомобілем на вул. Д.Донського в м. Олесі вона потрапила колесом у яму, яка Залишилась на дорозі після проведення дорожніх робіт, що призвело до Пошкоджень її автомобіля, вона перенесла значний стрес нервової системи, в зв*язку з чим змушена була звернутись до лікаря, який поставив діагноз: гіпертонічна хвороба 1 ступеню, астенонезрогичний синдром, гіпертонічний криз. Все це призвело до порушення нормальних життєвих зв*язків позивача, в зв*язку з чим вона змушена звернутись до суду за захистом порушених прав.

В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги та просить задовольнити позову повному обсязі.

Представник відповідача КП «Міські дороги» в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що позивач не довела факт неправомірних дій з боку КП «Міські дороги», тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 дорожнього господарства Одеської міської ради в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що позивач не довела факт неправомірних дій з боку ОСОБА_3 дорожнього господарства Одеської міської ради, тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши позивача, представника КП «Міські дороги», представника управління дорожнього господарства ОМР. дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 2 грудня 2006 року, позивач ОСОБА_2 керувала автомобілем марки «Мазда», державний номер 777- 3ЗОВ, по вул. Д.Донського в м. Одесі, де мало місце попадання автомобіля у вибоїну, яка залишилась після проведення дорожніх робіт, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження: розірвано переднє праве колесо, деформовано та розірвано бочок омивателя, деформовано та розірвано декоративний захист піддону, деформовано диск переднього колеса, що фіксовано у довідці ДАІ ОМУ УМВС У країни в Одеській області від 02.12.2006 року /а.с.6/.

Судом досліджено копії матеріалів зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, а саме: рапорт ІДПС ДАІ ОСОБА_4, з якого вбачається, що прибувши на місце ДТП було встановлено, що автомобіль Мазда 323, під управлінням ОСОБА_5, в*їхав правим переднім колесом в яму, яка залишилась після роведення дорожніх робіт без огородження в слабо освітленому місці; пояснення ОСОБА_2; схему пригоди; протокол огляду дорожньо- транспортної пригоди, які підтверджують пояснення позивача стосовно обставин ДТП /а.с. 67-73/.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою був проведений огляд автомобіля на станції технічного обслуговування, ремонт пошкодженого колеса, а також заміна бачку омивателя стекол та установка захисту двигуна, у підтвердження чого позивач надала квитанцію серії 05-ААЛ від 7.12.2006 року, товарний чек №008 від 3.12.2006 рок та рахунок-фактуру №0001572-С від .12.2006 року, тобто сума фактичних витрат понесених позивачкою на ремонт автомобіля склала 1491,86 гривень, згідно представлених копій зазначених документів /а.с.7-9/.

Позивачем також були понесені витрати на власне лікування, оскільки як вбачається з довідок невропатолога від 4.11.2006 року та 25.12.2006 року, після пригоди, що сталася, стан здоров*я позивача значно погіршився, в зв*язку з чим позивач змушена була звернутись за медичною допомогою, що також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №272 від 8.12.2006 року та квитанціями на придбання ліків в загальній сумі 352,88 гривень /а.с. 11- 13/.

Все це призвело до порушення нормальних життєвих зв*язків позивача, свій вільний час позивач змушена була витрачати на діагностику та ремонт автомобіля, звертатися до юристів, правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування за захистом порушених прав на мирне володіння своїм майном, що стало для позивача великим стресом, у зв язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо завданої моральної шкоди є частково обґрунтованими.

Згідно ст.23 ІДК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди позивачу ОСОБА_6, су і враховує вимоги справедливості та співрозмірності, характер спричинених позивачу моральних страждань, та інші конкретні обставини. Позивач зазнала душевних страждань, пов'язаних з пошкодженням її автомобіля, що відобразилося на стані її здоровя, в зв*язку з чим, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди, а саме в розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З вищевикладеного слідує, що суду необхідно встановити, чиїми неправомірними діями спричинена шкода позивачу і чи є між шкодою та діями безпосередній причинний зв*язок

Як вбачається з п.п. 2 та 11 «Єдиних правил ремонту і утримання (автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №198 від ІЗО.ОЗ. І 994 року, ремонт і утримання дорожніх об*єктів, що перебувають у комунальній власності здійснюється відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Зазначені організації, зобов*язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об*єктів та негайно усувати виявлені пошкодження у дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями або припинити (обмежити) рух; відшкодувати у встановленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного тримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог вищезазначених Правил, тільки на КП «Міські дороги» лежить обов*язок відшкодувати у встановленому законодавством порядку збитки позивачу, яка є власницею транспортного засобу, так як дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного стану утримання доріг, а на думку руду, саме дана комунальна установа не виконала обов*язків щодо усунення пошкодження у дорожньому русі та не прийняла заходів по невідкладному означенню їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями, та не припинила (обмежила) рух.

Крім того, як вбачається з листа директора КП «Міські дороги» В.Н. Батуріна № 475 від 31.05.2007 року вказане підприємство є балансодержателем та відповідальним за експлуатаційне утримання автомобільних доріг /а.с. 18/.

Проаналізувавши викладене, а також заперечення представників відповідачів, одо відсутності їх вини в спричинені шкоди позивачу, суд погоджується з оводами представника ОСОБА_3 дорожнього господарства ОМР та вважає, що перечення представника КП «Міські дороги» не доведені та необгрунтовані.

Судові витрати та витрати на правову допомогу у відповідності до ст. ст. 84, 88 ЩК України підлягають стягненню з відповідача КП «Міські дороги».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦГІК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1190 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31,03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/ шкоди, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 1491 гри. 86 коп., витрати на лікування в розмірі 352 грн. 88 коп., а всього - 1844 грн. 74 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу - 1500 грн., судові витрати - 65 грн., а всього в сумі 1565 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь держави держмито в розмірі 250 грн., в іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: О.Васильків