Київський районний суд м. Одеси
Справа
№2-2912/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 р. Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Гаращенко Д.Р.

При секретарі - Сушко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного ОСОБА_2 товариства «УкрСиббанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним та розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати договір про надання споживчого кредиту №0, укладений 22.03.2007 року між відповідачем та ОСОБА_3, незаконним та його розірвати.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги уточнили, підтримали, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач та ОСОБА_4 знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 1.11.1997 року, актовий запис №647. В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на житло, поділ спільного майна та вселення.

З серпня 2006 року між відповідачем ОСОБА_2 комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нове найменування - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») (Банк) та ОСОБА_4 (Позичальник) був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідач надав ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті в сумі 197 000 (сто дев'яносто сім тисяч) доларів США, яка дорівнює еквіваленту 994 850, 00 (дев'ятсот дев'яносто чотири тисячі вісімсот п'ятдесят) гривень, 00 коп. за курсом Національного банку України на день укладення цього Договору.

Згідно з п.п. 1.2.1., 1.2.2. кредитного договору кредит надається на строк 252 місяців та Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 3 серпня 2027 року, якщо не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Договору.

Згідно з п.1.4. кредитного договору кредит надається Позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконання обов'язків найманого працівника), а саме на споживчі потреби.

2 серпня 2006 року між відповідачем (Кредитором) та ОСОБА_4 (Позичальником) і ОСОБА_1 (Поручителем) був укладений договір поруки, згідно з яким Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №0 від З липня 2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно з п.1.3. договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному Кредитному договорі.

З метою забезпечення в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань ОСОБА_4 за Договором по надання споживчого кредиту № 0 від 3.08.2006 року, між відповідачем та ОСОБА_4 З серпня 2006 року був укладений іпотечний договір, який був посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр. №2119, згідно з яким ОСОБА_4 передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 270,8 кв.м., житловою 91,7 кв.м.

22 березня 2007 року між відповідачем ОСОБА_2 комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нове найменування - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») (Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідач надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США, яка дорівнює еквіваленту 353 500 (триста п'ятдесят три тисячі п'ятсот) гривень за курсом Національного банку України на день укладання цього Договору.

Згідно з п.п. 1.1.1., 1.1.2. зазначеного кредитного договору кредит надається на строк 120 місяців та Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит в повному обсязі в термін не пізніше 22 березня 2017 року, якщо не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього Договору.

Згідно з п.1.4. кредитного договору кредит надається Позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконання обов'язків найманого працівника), а саме на споживчі потреби.

22 березня 2007 року між відповідачем (Кредитором) та ОСОБА_4 (Поручителем) був укладений Договір поруки №103138, відповідно до п.1.1. якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 22.03.2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі, як існуючи в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.3. договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.

З метою забезпечення в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань ОСОБА_3 за Договором по надання споживчого кредиту №0 від 22.03.2007 року, між відповідачем та ОСОБА_4, яка виступає майновим поручителем ОСОБА_3, 22 березня 2007 року був укладений іпотечний договір, який був посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр. №1102, згідно з яким ОСОБА_4 передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 270,8 кв.м., житловою 91, 7 кв.м.

Як вбачається з пояснень позивача та його представника, підставою для визнання договору про надання споживчого кредиту №0 від 22 березня 2007 року, укладеного між відповідачем ОСОБА_2 комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нове найменування - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») (Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник), є відсутність його згоди на укладення кредитного договору та договору поруки між його дружиною ОСОБА_4 та Банком з метою забезпечення виконання кредитного договору ОСОБА_3 Втім, зазначене спростовується матеріалами справи, в яких є згода ОСОБА_1 на укладення іпотечного договору АКІБ «УкрСиббанк» та на передачу в іпотеку квартири №8, розташованої в будинку №41 по вул. Троїцькій у м. Одесі, що набута ними під час зареєстрованого шлюбу на сумісні кошти, нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 22.03.2007 року, реєстр. №1101.

Згідно зі ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Така згода була надана позивачем та посвідчена нотаріально в день укладання Договору про надання споживчого кредиту №0 між відповідачем та ОСОБА_3

Аркадійовичем, Договору поруки №103138 між відповідачем та ОСОБА_4, Іпотечного договору між відповідачем та ОСОБА_4

Згідно зі ст. З Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1, яка передана в іпотеку відповідачу ОСОБА_4 за іпотечним договором від 22.03.2007 року, вже була предметом іпотеки за іпотечним договором від 3.08.2006 року, укладеним між ОСОБА_4 та відповідачем.

Крім того, чинне законодавство не передбачає необхідності отримання згоди одного із подружжя на укладення договору поруки, оскільки порука згідно з цивільним законодавством є одним зі способів забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема порукою. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про неможливість застосування до правовідносин, що виникли між сторонами, вимог ст. 65 СК України, на яку посилається позивач і згідно з якою передбачається, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що у разі не укладання кредитного договору №0 від 22.03.2007 року між відповідачем та ОСОБА_3, де поручителем є його дружина, оплата по первісному кредитному договору №0 від 3.08.2006 року, укладеному між відповідачем та ОСОБА_4 була б своєчасною, оскільки позивачем не надано жодного доказу цього.

Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Враховуючи викладене, надав належну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що немає підстав для визнання незаконним договору про надання споживчого кредиту №0 від 22.03.2007 року та його розірвання.

Керуючись ст.ст. З, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, та на підставі ст. ст. 546, 553, 554, 578, 651 ЦК України, ст. ст. З, 6, 13 Закону України «Про іпотеку», суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного ОСОБА_2 товариства «УкрСиббанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним та розірвання кредитного договору, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий