Справа № 22ц-271/2010
Провадження № -
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.,

суддів Пнівчук О.В., Соколовського В.М.

секретаря Довжинської Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та визнання відповідачів такими, що не прийняли спадщини з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Богородчанського районного суду від 11 грудня 2009 року, -

з участю: апелянтки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

У вересні 2008 року ОСОБА_2 звернулась в суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, щоб постановити рішення про визнання за нею права власності на 1/3 частину будинковолодіння в селі Манява по вулиці Вишенського 24, Богородчанського району Івано-Франківської області.

Під час розгляду справи позивачка уточнювала та збільшувала позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на 1/3 частину успадкованого будинковолодіння в натурі, визнати відповідачів такими, що не прийняли спадщину після смерті 7 лютого 2006 року батька ОСОБА_8.

Справа № 22-ц-271 / 2010 р. Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.

Категорія 37 Доповідач Матківський Р.Й.

Заявлені вимоги позивачка обґрунтувала тим, що після смерті батька разом із відповідачами має право на будинковолодіння батька. Крім цього відповідачі не проживали разом з батьком на час відкриття спадщини, тому просила їх визнати такими, що не прийняли спадщину.

Рішенням Богородчанського районного суду від 11 грудня 2009 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її вимог про визнання за нею права власності на 1/3 частину успадкованого майна виділивши його в натурі та визнати право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщені будівлі та для їх обслуговування.

Апелянтка в скарзі зазначає, що остаточною редакцією її позовних вимог було визнання за нею право власності на 1/3 частину успадкованого будинковолодіння в натурі, визнання права на користування частиною земельної ділянки та визнати відповідачів такими, що не прийняли спадщину після смерті 7 лютого 2006 року батька ОСОБА_8.

В задоволенні позовних вимог суд першої інстанції відмовив безпідставно. Висновок суду, що тільки вона втратила строк на прийняття спадщини є неправильним, не прийнято до уваги її численні пояснення та заперечення. У зустрічному позові сам відповідач ОСОБА_3 визнав, що заяви про прийняття спадщини після смерті батька не подавав.

Суд не дав правової оцінки доказам що відповідач ОСОБА_3 не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Апелянтка вважає, що законно просила визнати за нею право власності на 1/3 частину успадкованого будинковолодіння.

Вислухавши апелянта та її представника, які вимоги апеляційної скарги підтримали , відповідачів та представника. які вимоги скарги не визнали, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Суд першої інстанції правильно встановив, що сторони по справі є спадкоємцями першої черги після смерті 8.02.2006 року батька ОСОБА_8.

Відповідно до змісту ст.ст.1216, 1268, 1270, 1272 ЦК України спадкування є переходом прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб, спадкоємець за заповітом та за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачка ОСОБА_2 як спадкоємець після смерті батька не прийняла спадщину, тому не набула прав і обовязків щодо спадкового будинковолодіння в с. Манява по вул. Вишенського, 24, Богородчанського району.

Рішенням Богородчанського районного суду від 25 березня 2009 року, яке набрало законної сили в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його законності не спростовують.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богородчанського районного суду від 11 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_9