Справа № 2-971/2010
Номер провадження 2-971/2010
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: ловуючото - судді Дегтярчук М.О.. при секретарі Заводяній О.Ю., розглянувши у критому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області, цивільну раву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення рядку користування житловим приміщенням, -
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала та визнала його в повному обсязі.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, уд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими, та такими, що влягають задоволенню.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло (ерїї САВ № 618121 від 20 лютого 2008 року, виданого Лозівською міською Радою Харківської області, ОСОБА_1 на праві спільної приватної власності належить 2/5 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4. буд. 38. кв. 96. Власником решти приватизованої квартири - 3/5 частини, є його колишня дружина - ОСОБА_2. відповідачка по справі, що підтверджується копією вказаного свідоцтва, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме іаіїно, копією технічного паспорту від 12 січня 2008 року та копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ними (а.с. 17-21).
Позивач зазначає, що згідно Конституції України кожен має право володіти, ристуватися та розпоряджатися своєю власністю, але це право грубо порушується пасинком іншої частки приватизованої квартири, тобто його колишньою дружиною, яка у порушення положень ст. 47 Житлового кодексу України, а також Правил користування иміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету міністрів иаїни, зареєструвала на своїй приватизованій частці без його згоди осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6 Цей факт підтверджується довідкою комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» від 07 грудня 2009 року. Лща 3/5 частин квартири, які належать відповідачці, складає 17,5 м2, хоча норма житлової площі встановлюється в розмірі 13,65 м на одну особу. Крім того, не зважаючи на це істотне порушення, вищезазначені наймачі, утримують на сумісній житловій площі хатню тварину - собаку бійцівської породи, яка є джерелом підвищеної небезпеки. Позивач, як власник квартири згоди на утримання собаки не давав. Ці факти в судовому засіданні не заперечувала і відповідачка.
З приводу утримання тварини у спірній квартирі позивач звертався до дільничного їпектора міліції капітана ОСОБА_7, який виніс громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_4 |М. офіційне попередження, що підтверджується висновком Лозівського МРВ УМВС в рківській області від 03 листопада 2009 року.
Кожному учаснику спільної часткової власності належить частка в праві власності на спільне майно. Виходячи з цього, кожен з співвласників має право самостійно зпорядитися своєю часткою, в тому числі продати. ОСОБА_1 неодноразово ртався до своєї колишньої дружини з пропозиціями обміну або продажу квартири. 30 рвия 2009 року ним була направлена письмова претензія на ім'я ОСОБА_2, в якій він пропонував заключити договір купівлі-продажу його частки квартири, але до ііерішнього часу ніякої відповіді з боку відповідачки він не отримав. Цей факт тверджений копією претензії, яка додається до матеріалів справи.
В судовому засіданні було встановлено, що права позивача, як співвласника спірної квартири систематично порушувалися ОСОБА_2ГІ., що в подальшому робить можливим їм сумісне проживання та сумісне використання цієї квартири. Виділ частки спірної часткової власності в натурі за таких умов також неможливий. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що між ними відсутня домовленість про порядок користування спільним майном.
Згідно ст.ст. 183, 364 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не пускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має іаво на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише з його згоди, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», відповідач повинен сплатити судовий збір в розмірі 367,84 грн.. тобто 1% від суми вартості його частки у спірній квартирі, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду трави в сумі 120 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 005 року № 1258 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009- |року№ 825). Оскільки, позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з позивача суму недоплаченого судового збору в розмірі 6.84 грн. та суму недоплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду ави в розмірі 83 грн.
Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не ушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 174. 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 9, 47, ст. ст. З, 356, 361, 364 ЦК України, Декретом Кабінету Міністрів України від «Про жавне мито». Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825), суд. -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду ківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом дачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і данням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: М.О.Дегтярчук