РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2010 року Деснянський районний суд м. Чернігова

в складі судді Бечко Є.М., при секретарі Приходько Т.Л. за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові льну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Національна ?нерна страхова компанія „Оранта" про захист прав споживача, стягнення хового відшкодування, пені, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом та, уточнивши вимоги, просить стягнути довідача на її користь 22167-72 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 49-91 грн. пені та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди обґрунтовуючи

позовні вимоги порушенням відповідачем умов договору добровільного жування, законодавства України про страхування та про захист прав споживачів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.09.2008 року між нею та звідачем було укладено договір добровільного страхування наземного апорту №31.

Об'єктом страхування за договором страхування є легковий автомобіль НОМЕР_1, що належить позивачці на праві приватної власності ідставі договору купівлі-продажу від 23.08.2008 р. і який вона придбала на шчені кошти, згідно кредитного договору № 490085957 від 09.09.2008 року, з;еного з ЗАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до п. 6.2.7. договору купівлі-продажу автомобіля, вона, як покупець, гою збереження гарантійних зобов'язань, зобов'язана здійснювати ремонт та [тійне обслуговування в період гарантійного строку виключно в мережі шзованих дилерів продавця - «ТОИОТА».

24.10.2008 року, а також 24.02.2009 року вказаний застрахований автомобіль шив в ДТП та отримав механічні пошкодження, що відповідно до п.п. 2.3.1.1 та договору страхування є страховим випадком.

Позивач невідкладно повідомляла відповідача про страхові випадки, вживала сів для запобігання збільшення шкоди, своєчасно подавала заявки про страхові іти та надавала автомобіль для огляду відповідачу.

У обох випадках, а саме 31.01.2009 року та 18.06.2009 року позивачка

« ^

нила ремонт автомобіля на фірмовій станції техобслуговування «ТОИОТА» - в

«ВіДі Автострада», надавши відповідачу калькуляцію вартості необхідних х робіт, яка склала 25316-58 грн. у першому випадку та 39954-62 грн. за монт і яка була повністю оплачена позивачкою.

повідно до п. 2.12.3.3. договору страхування розмір страхового вання, внаслідок пошкодження транспортного засобу, визначається у іртості відновлювального ремонту.

їак, відповідачем страхове відшкодування було виплачене не повністю: - по випадку - 09.12.2008 року виплачено 10547-11 грн., 15.07.2009 року - 6812- ; урахуванням франшизи (0,5% страхової суми), борг становить 7286-00 грн. тому випадку - 25.05.2009 року було виплачено 13213-93 грн., 16.09.2009 188-46 грн. і з урахуванням франшизи борг становить 14881-72 грн. а,но п.п. 2.11.4. та 2.11.4.1. договору страхування, протягом десяти робочих оменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження факту , причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру Страховик складає страховий акт із визначенням розміру страхового звання і в строк до 15 робочих днів після складання страхового акту здійснює або приймає обґрунтоване рішення про відмову і в такий же строк надсилає ахувальнику.

>вної оплати або обґрунтованої відмови у її виплаті позивач не отримала, кільки вказаними порушеннями відповідач порушив її права, як споживача [х послуг, позивачка, просить стягнути пеню, яка, у відповідності до ь ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» розрахована нею, виходячи з цсотків вартості послуг за кожен день прострочення, у першому випадку за 01.03.2009 року, за 277 днів по 01.12.2009 р. (день звернення до суду) - $6 грн., а у другому випадку - з 03.07.2009 р. по 01.12.2009 р. , тобто за 149 ;5587-55 грн.

шалежне виконання відповідачем своїх зобов'язань призвело до душевних нь через необхідність додатково позичати кошти для ремонту автомобіля при ;анні оплачувати кредит, чим їй завдано моральної шкоди, яку позивач в 5000 грн.

судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі адених у позовній заяві підставах та просив позов задовольнити, редставник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив суд у зідмовити, надав суду письмові заперечення (а.с. 47-53) та матеріали на їх дження.

уд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи тних підстав.

удом встановлено, що 09.09.2008 року між позивачем та відповідачем було ю договір добровільного страхування наземного транспорту №31 (а.с.37-41), м страхування за яким є легковий автомобіль НОМЕР_2, що належить позивачці на праві приватної власності. )біль придбано позивачкою на підставі договору купівлі-продажу від 008 року (а.с. 19-21) на запозичені кошти, згідно кредитного договору № 957 від 09.09.2008 року (а.с. 16-18), укладеного з ЗАТ «Альфа-Банк». 4.10.2008 року, а також 24.02.2009 року вказаний застрахований автомобіль ив в ДТП та отримав механічні пошкодження

Відповідно до п.п. 2.3.1.1 та 2.3.4. Договору страхування, укладеного між іронами, механічні пошкодження, отримані в ДТП є страховим випадком, у зв'язку чим позивач невідкладно повідомляла відповідача про страхові випадки, >дноразово зверталася до відповідача щодо страхового відшкодування, вживала одів для запобігання збільшення шкоди, своєчасно подавала заявки про страхові шати та надавала автомобіль для огляду відповідачу і калькуляції про вартість юнтних робіт на фірмовій станції обслуговування автомобілів «ТОЙОТА».

Відповідно до п. 2.9.4.2. Договору страхування відповідач зобов'язаний вжити одів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення шати страхового відшкодування позивачеві впродовж двох робочих днів, як тільки повідачеві стане відомо про настання страхового випадку.

Відповідно до п. 2.9.4.3. договору відповідач після складання страхового акту звести виплату страхового відшкодування у терміни, встановлені п.п. 2.11.4 та 1.5.

Згідно п.п. 2.11.4. та 2.11.4.1. договору страхування, протягом десяти робочих в з моменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження факту ;тання, причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру ітків Страховик складає страховий акт із визначенням розміру страхового шкодування і в строк до 15 робочих днів після складання страхового акту здійснює шату, або приймає обґрунтоване рішення про відмову і в такий же строк надсилає X) страхувальнику.

Відповідно до п. 2.12.3.3. договору страхування розмір страхового шкодування, внаслідок пошкодження транспортного засобу, визначається у імірі вартості відновлювального ремонту.

Позивачка здійснила ремонт автомобіля на фірмовій станції техобслуговування омобілів «ТОЙОТА» - в ТОВ «ВіДі Автострада».

У обох випадках, а саме 31.01.2009 року та 18.06.2009 року надавала повідачу калькуляцію вартості ремонтних робіт, яка склала 25316-58 грн. у шюму випадку та 39954-62 грн. за другий ремонт.

Ремонт автомобіля був повністю оплачений позивачкою.

Однак, відповідачем страхове відшкодування було виплачене не повністю: - по шюму випадку - 09.12.2008 року виплачено 10547-11 грн., 15.07.2009 року - 6812- грн. і з урахуванням франшизи (0,5% страхової суми), борг становить 7286-00 грн. по другому випадку - 25.05.2009 року було виплачено 13213-93 грн., 16.09.2009 су - 11188-46 грн. і з урахуванням франшизи борг становить 14881-72 грн.

Повної оплати або обґрунтованої відмови у її виплаті позивач не отримала.

Представник відповідача пояснила, що розмір страхового відшкодування було іначено спеціалістами страхової компанії.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості про застрахований автомобіль, щні позивачем відповідачеві, містяться в договорі страхування та заяві на іахування і складають достатній обсяг належних документів для укладення ювору страхування, згідно вимог Закону України «Про страхування» та Правил Довільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті завини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім іадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у виплаті повної суми страхового відшкодування відповідач ається, як на підставу такої відмови, що позивач не надала квитанцій про дійсну у ремонту.

Однак відповідно до п. 2.12.3.3. договору розмір страхового відшкодування мається у розмірі вартості відновлювального ремонту на узгодженій станції іного обслуговування, шляхом оплати на рахунок станції техобслуговування, ік альтернатива, страхувальнику, в розмірі фактичної оплати виставлених ків.

Позивач, відповідно до п. 6.2.7. договору купівлі-продажу автомобіля, з метою кення гарантійних зобов'язань, зобов'язана здійснювати ремонт та гарантійне ювування в період гарантійного строку виключно в мережі авторизованих в продавця - «ТОИОТА», до яких відноситься фірмова станція шуговування автомобілів «ТОЙОТА» - ТОВ «ВіДі Автострада». Цоказів відмови при узгодженні вказаної станції для обслуговування і ремонту, ладанні договору страхування відповідач суду не надав.

?рім того, ЗАТ «Альфа-Банк», який є вигодонабувачем за договором вання письмово повідомив відповідача про виплату страхового відшкодування

У'

Страхова сума по договору становить 134102-00 грн., безумовна франшиза за ром становить 0,5% за ризиками ДТП.

їиплата по першому випадку склала 17360-07 грн. і з урахуванням франшизи страхової суми), борг становить 7286-00 грн.

То другому випадку було виплачено 24402-39 грн. і з урахуванням франшизи ановить 14881-72 грн.

Іо двох випадках борг становить 22167-72 грн. і вказана сума заборгованості іє стягненню з відповідача на користь позивача повністю, з задоволенням у цій частині вимог.

Іідповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» іач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір ти чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних иємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, ідповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про су розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 1996 року N5 до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав ачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів страхування, а такій підставі, суд вважає, що безпідставною відмовою у виплаті страхового дування відповідачем були порушені права позивача, як споживача послуги ання майна.

к вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що датою виникнення ;ання відповідача з виплати страхового відшкодування за першим випадком є )09 року, а по другому випадку - 03.07.2009 року.

ідповідно до п. 2.9.4.3. договору відповідач після складання страхового акту и виплату страхового відшкодування у терміни, встановлені п.п. 2.11.4 та

ідно п.п. 2.11.4. та 2.11.4.1. договору страхування, протягом десяти робочих моменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження факту я, причин обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру

у/

^Д..'........- *

збитків Страховик складає страховий акт із визначенням розміру страхового відшкодування і в строк до 15 робочих днів після складання страхового акту здійснює виплату, або приймає обґрунтоване рішення про відмову і в такий же строк надсилає його страхувальнику.

Маючи дані про застрахований автомобіль, з виконанням обов'язку страховика відповідно до п. 2.9.4.2. договору страхування вжиття заходів щодо оформлення всіх іеобхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового идшкодування позивачеві впродовж двох робочих днів, та отримавши дані салькуляції ремонту, відповідач, у вказані позивачем дати повинен був здійснити іиплату страхового відшкодування. Тобто, дати, зазначені позивачем є цілком іравомірними і, до того ж, відповідачем не спростовані

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання рошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з рахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три роценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не становлений договором або законом.

Відповідно до п. 2.9.4.3. договору, при несвоєчасній виплаті страхового ідшкодування страховик сплачує пеню за кожен день затримки у розмірі облікової гавки НБУ від суми страхової виплати.

Протягом розгляду справи судом встановлено, що до відносин, які ггулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, іо виникають із договорів страхування.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних трав за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року N 5, ірішуючи питання про характер правовідносин між споживачем та продавцем иготівником, виконавцем), про наявність підстав і умов їх виникнення, про права і 5ов'язки сторін, суд має виходити як із норм Закону України «Про захист прав юживачів» і прийнятих згідно з ним актів законодавства, так і з відповідних норм К України та іншого законодавства, що регулюють ті ж питання і не суперечать кону України «Про захист прав споживачів».

В ході судового засідання судом встановлено, що позивач є споживачем послуг рахування, наданих йому відповідачем за договором страхування.

Відповідач порушив умови договору страхування, безпідставно зменшивши змір страхового відшкодування, порушивши тим самим права позивача як оживача послуг страхування за договором страхування, у зв'язку з чим позивач має аво використати спеціальний спосіб захисту цивільних прав, передбачений ч. 5 ст. Закону . України «Про захист прав споживачів» у формі неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова уіа, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, орони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом вільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі ш виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) дно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання іначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох сотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Гаким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено шості зменшення сторонами договору розміру неустойки, як санкції за :ення прав споживачів послуг,

Вказана пеня є заходом відповідальності за несвоєчасне виконання ідачем грошового зобов'язання з виплати на користь позивача страхового здування.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, захист особистого немайнового або вого права та інтересу є правом особи, право чи інтерес якої порушено. Зсоба, право чи інтерес якої порушено, має право самостійно обрати спосіб у свого порушеного права чи інтересу, при цьому суд може захистити цивільне або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, згідно ч. 2 ст. 16 :раїни.

Стягнення неустойки за прострочення виконання грошового зобов'язання, і пені іірі облікової ставки НБУ, встановленої у договорі страхування не входить до позовних вимог і тому судом не застосовується.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість захисту прав позивача, іживача послуг страхування за договором страхування, у спеціальний спосіб у, передбачений ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а шляхом стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасну гу страхового відшкодування у розмірі 242749-91 грн. з задоволенням позову у ;тині вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування ьної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при ленні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування ьної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову іку в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 [я 1995 року N 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового еру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, яних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших ри цьому моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні престижу або ї репутації, у порушенні цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих в через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні іків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Тозивач стверджує, що відмова відповідача у виплаті страхового здування призвела до душевних страждань через необхідність додатково іти кошти для ремонту автомобіля при зобов'язанні оплачувати кредит, чим їй о моральної шкоди, яку вона оцінила в 5000 грн.

Відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування ьної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, та фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або шення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала ьної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування $уються вимоги розумності і справедливості.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність ачем факту завдання їй моральної шкоди у зв'язку з неналежним виконанням зідачем зобов'язань за договором страхування і заявлений розмір її одування не відповідає вказаному в позові зменшенню немайнових благ ача, у зв'язку з чим суд вважає необхідним у задоволенні вимоги позивача про одування моральної шкоди відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з здача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення іду справи у розмірі 120 грн. та стягнути на користь держави судовий збір в 700 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 10, 22 Закону ни „Про захист прав споживачів", ст. 20 ЗУ «Про страхування», суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" на гь ОСОБА_1 22167-72 грн. страхового відшкодування, 9-91 грн. пені, 120-00 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне [ечення, а всього 264917-63 грн. 7 / ^ /

Стягнути з ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" на гь держави 1700 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області, про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя