Справа № 2-4026/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року м. Кілія

23 липня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на частину житлового будинку

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання, в якому вказала, що 11.12.2009 року між нею та відповідачкою по справі був укладений договір купівлі-продажу % частини житлового будинку, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Першотравнева, 136. Сторони уклали договір в письмовій формі, але укладений правочин нотаріальному посвідченню не піддягався, так як відповідачка до обговореного часу не підготувала всі необхідні документи, підтверджуючи належність їй нерухомого майна. Наслідки ухилення від такого посвідчення підкреслила не об'єктивними причинами. На підставі вищенаведеного та у зв'язку з можливістю визнати дійсним укладений сторонами договір купівлі-продажу лише у судовому порядку, позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку, укладений між нею та відповідачкою та визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Першотравнева, 136.

Представник позивачки за довіреністю у судовому засіданні підтвердила пред'явлені позовні вимоги.

Відповідачка з позовом згодна, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності зазначене нерухоме майно.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовідносинами:

Як вказано в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 11.12.2009 року, ОСОБА_2 - продавець, продав, а покупець - ОСОБА_1, купила 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове по вул. Першотравнева, 136, який належав продавцю на праві приватної власності. Сторона по укладеному правочину - покупець, виконала зобов'язання по договору щодо передачі обговореної ціни нерухомого майна, що підтверджується відповідною розпискою від 11.12.2009 року. Відповідачка в строк до 10.03.2010 року зобов'язалася підготувати всі необхідні правовстановлюючі документи для належного оформлення правочину. Як вказано в п.4 вказаного договору право власності переходить після належного оформлення укладеного сторонами правочину.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 24.09.2007 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, що розташований по вул. Першотравнева, 136 складається з: літ. А - житловий будинок (складається з 1-І коридор, 1-1 коридор, 1-2 житлова кімната, 1-3 житлова кімната, 1-4 житлова кімната, 1-5 житлова кімната), літ. Б - навіс, літ. В - літня кухня, № 1-4 - надвірні споруди та розташований на земельній ділянці площею 664,0 кв.м..

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.09.2007, та відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом 1/4 частини житлового будинку по вул. Першотравнева, 136 в м. Вилкове, та, відповідно, власником такої частини нерухомого майна. Реєстрація нерухомого майна була проведена належним чином, про що свідчить відповідний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16438661 від 28.10.2007 року.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає

з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачає ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 656 та 657 ЦК України передбачається, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права; до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту та характеру цих прав; договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Укладений сторонами договір нотаріальному посвідченню не підлягався, але, як вбачається ст. 657 ЦК нотаріальна форма дослідженого договору є підставою для породження валідних правових наслідків двостороннім правочином. Такий правочин є недійсним, виходячи з положень діючого зобов'язального законодавства, але згідно з ч. 2 ст. 220 чинного ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна з сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору - а саме щодо предмету, ціни, часу та моменту здійснення сторонами взаємних обов'язків, що характерно для такого типу договорів та підтверджуються дослідженими доказами по справі, беручи до уваги регламентацію ст. 64 ЦПК України. Відбулося повне виконання договору з обох сторін, але відповідачка, у зв'язку з неналежним оформленням правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомого майна, ухилилася від його нотаріального посвідчення, що , дає підстави суду застосувати норму ч.2 ст. 220 ЦК України та, відповідно, визнати такий договір дійсним.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.09.2007 року, є власником 1/4 частини вказаного житлового будинку, котра є предметом укладеного договору купівлі-продажу та набув, правовим чином, право власності на нерухоме майно, а внаслідок укладеного двостороннього правочину та правонаступництва право власності на 1/4 частину житлового будинку перейшло до позивачки, відповідачка оформила належним чином всі правовстановлюючі документи після укладення правочину, що, зі свого боку, є наступною підставою для задоволення позовних вимог.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Дослідивши надані письмові докази по справі, заслухавши пояснення сторін по справі, суд дійшов висновку, що позивачка правомірно набула право власності на вказану частину об'єкта нерухомого майна -житлового будинку, невизнане право підлягає захисту відповідно до положень ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, що у комплексному дослідженні підстав виникнення, правонаступництва та захисту речового права позивачки, дає всі підстави суду задовольнити пред'явлений позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. З, 4, 8, 57 - 66, 107, 209, 210, 212 - 215 ЦПК, ст.ст. 15, 16, 202-214, 220, 316, 328, 386, 392, 655 - 697 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Першотравнева, 136, укладений 11.12.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Першотравнева, 136 на земельній ділянці площею 664,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3