ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-1679/10
провадження № Б/н 1168
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ящук Т.І.

при секретарі - Жиленко Ю.Г.

з участю позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників позивачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5

відповідачки - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування , -

встановив:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до відповідачки ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. 02.02.2006 року помер батько та дід позивачів ОСОБА_8

ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_6 належала земельна ділянка в м. Києві по вул. Молочанській, 24, площею 0,0623 га. Також ОСОБА_8 на праві власності належало 7/10 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Молочанській, 24 у м. Києві.

ОСОБА_2 як дочка померлого успадкувала від батька ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про право власності за заповітом 7/20 частин вказаного житлового будинку. ОСОБА_3 отримала у спадок від своєї матері ОСОБА_10 7/20 частин житлового будинку по вул. Молочанській, 24 у м. Києві. ОСОБА_10 в свою чергу успадкувала цю частку від свого батька ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_8, який був співвласником земельної ділянки по вул. Молочанській, 24, нотаріус відмовив ОСОБА_2 та її покійній сестрі ОСОБА_10 в оформленні свідоцтв про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки та видав лише свідоцтва на частини житлового будинку.

Позивачі як спадкоємці ОСОБА_8 та співвласники 7/10 частин будинку мають право на отримання частини земельної ділянки по вул. Молочанській, 24 у м. Києві для обслуговування належних їм частин будинку .

Тому просили поділити вказану земельну ділянку за таким принципом : половину земельної ділянки залишити ОСОБА_6 як співвласниці земельної ділянки , а іншу половину поділити між позивачами як спадкоємцями ОСОБА_8, визнавши за позивачами по 1/4 частині земельної ділянки по вул. Молочанській, 24 у м. Києві.

В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги та просили поділити вказану земельну ділянку, визнавши за ними право власності в порядку спадкування за законом за кожною по 1/4 частині земельної ділянки, а за відповідачкою - 1/2 частину земельної ділянки.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх представники ОСОБА_5, ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, визначити ідеальні частки співвласників даної земельної ділянки та визнати за сторонами право власності на ці частки , оскільки у звязку з належністю земельної ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності позивачі не можуть оформити у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на свої частки.

Відповідачка ОСОБА_6 позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що подала письмову заяву, не заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши сторони, представників позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Спірна земельна ділянка по вул. Молочанській, 24 у м. Києві, площею 0,0623 га, розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1604 від 10.10.1997 року передана у спільну приватну власність для обслуговування жилого будинку і господарських будівель ОСОБА_11 та ОСОБА_7.

11.06.1999 року ОСОБА_6 було видано державний акт про право спільної приватної власності на земельну ділянку по вул. Молочанській, 24 у м. Києві, що зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 63-2-0053 ( а.с. 7 ).

Також 11.06.1999 року ОСОБА_8 було видано державний акт про право спільної приватної власності на земельну ділянку по вул. Молочанській, 24 у м. Києві, що зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 63-2-0052 ( а.с. 28).

За змістом ст. 86 ЗК України , земельна ділянка може знаходитись у спільній власності учасників без визначення їх часток , що є спільною сумісною власністю на земельну ділянку.

Відповідно до п. «в» ч. 2 ст. 89 ЗК України , у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть , виданого Відділом РАЦС Дарницького РУЮ м. Києва, ОСОБА_8 помер 02.02.2006 року у віці 92 років (а.с. 6).

03.02.2009 року позивачка ОСОБА_2, дочка померлого, в Сьомій Київській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого вона є спадкоємцем зазначеної в заповіті 1/2 частки майна ОСОБА_8, що складається з 7/10 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою м. Київ, вул. Молочанська, 24. Свідоцтво про право на спадщину видано на 7/20 частин будинку ( а.с. 8) та заресдтрОїШО R КИЇВСЬКОМУ МІСМОМУ БТІ 0106.200? РОКУ.

17.03.2008року померла дочка ОСОБА_8 ОСОБА_10, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

06.02.2009року Сьомою Київською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом позивачці ОСОБА_3 , дочці ОСОБА_10 Відповідно до вказаного свідоцтва , зареєстрованого в Київському міському БТІ 02.07.2009 року , спадкове майно складається з 7/20 частин житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Молочанська, 24 ( а.с. 9).

Таким чином, співвласниками житлового будинку, розміщеного на земельній ділянці по вул. Молочанській, 24 у м. Києві є сторони у наступних частках : ОСОБА_2 - 7/20, ОСОБА_3 - 7/20, ОСОБА_6 - 3/10.

У звязку з належністю земельної ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності та не визначенням частки померлого у спільному майні позивачі не можуть оформити у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч. 5 ст. 1268 ЦКУ)

Згідно з ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України , співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України , при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

з

Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстровані власниками земельної ділянки по вул. Молочанській, 24 у м. Києві на праві спільної сумісної власності, частку ОСОБА_8 у жилому будинку спадкували позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частках по 7/20 кожна, а відповідно до ст. 87 ЗК України, при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами виникає право спільної часткової власності на земельну ділянку, то суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності на частину земельної ділянки, поділивши її між позивачами та ОСОБА_6

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України , у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачкою ОСОБА_6 не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги , поділивши земельну ділянку між співвласниками та визнавши за ними право власності на ідеальні частки земельної ділянки, а саме : за ОСОБА_2 - 1/4 частину, за ОСОБА_3 - 1/4 частину, за ОСОБА_6 - на 1/2 частину земельної ділянки по вул. Молочанській, 24 у м. Києві.

На підставі викладеного , ст. З, 16, 372, 377, 1225, 1226 Цивільного кодексу України, ст. 86-89, 120 Земельного кодексу України, керуючись ст. 10,11, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215,

218 ЦПК У країни суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Поділити земельну ділянку , площею 0,0623 га., розташовану за адресою м. Київ, вул. Молочанська, 24, яка відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1604 від 10.10.1997 року належала на праві спільної сумісної власності ПІВНЮ ОСОБА_12, померлому 02.02.2006 року ( державний акт про право приватної власності на землю виданий Київським міським управлінням земельних ресурсів 11.06.1999 року, зареєстрований за № 63-2-00052 ) та ОСОБА_7 (державний акт про право приватної власності на землю виданий Київським міським управлінням земельних ресурсів 11.06.1999 року, зареєстрований за№ 63-2-00053 ), а саме :

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину земельної ділянки , площею 0,0623 га., по вул. Молочанській, 24 у м. Києві.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,0623 га , розташованої за адресою м. Київ, вул. Молочанська, 24.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/ 2 частину земельної ділянки , площею 0,0623 га, розташованої за адресою м. Київ, вул. Молочанська, 24.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.