РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва в складі судді Коломієць В.В., при секретарі Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 Аваль» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», мотивуючи свої вимоги тим, що 10.05.2007р. між сторонами був укладений кредитний договір №014/08-112/63610, згідно якому позивачці був наданий кредит у сумі 64468,30 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,85 % річних, строком до 2027р. В забезпечення виконання даного кредитного договору між сторонами був укладений договір іпотеки. На думку позивачки, вказані договори є недійсними, оскільки використання іноземної валюти за спірним кредитним договором як засобу платежу суперечить вимогам законодавства, а Недійсність основного зобовязання призводить до недійсності правочину щодо його забезпечення. Посилаючись на викладені обставини та ст.ст. 4, 11, 15,16, 509, 524, 548, 572, 575, 1054 ЦК України позивачка просила визнати недійсними вищевказані договори.

У судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_3 - підтримав викладені вимоги.

Представник відповідача - ОСОБА_4 - позов не визнав, вважаючи спірні договори дійсними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

10 травня 2007 року між Відкритим Акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/08-112/63610, згідно якому відповідачці був наданий кредит у сумі 64468,30 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,85 % річних, строком по 10 травня 2027р.

Рішенням Ленінського райсуду м.Миколаєва від 18.11.2009р. були задоволені вимоги ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про дострокове розірвання вищевказаного кредитного договору та стягнута заборгованість ОСОБА_1 за даним договором. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13.05.2010р. рішення Ленінського райсуду м.Миколаєва залишено без змін.

В забезпечення виконання даного кредитного договору між сторонами 10 травня 2007 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Доводи представника позивачки про недійсність кредитного договору у звязку з наданням кредиту у доларах США, суд вважає безпідставними з огляду на нижчевикладене.

Стаття 99 Конституції України закріплює за гривнею правовий статус грошової одниниці України, але не визначає сферу її обігу і не встановлює будь-яких обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць інших держав. Частина 2 ст.192 ЦК України читко вказує на можливість використання в Україні іноземної валюти у випадках і в порядку, встановлених законом. Частина 3 ст.533 ЦК України дозволяє використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території

України за зобовязаннями у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.192, 533, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст.1, 4, 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» банки та інші фінансові установи мають право згідно з отриманими ліцензіями здійснювати кредитування як в національній так й в іноземній валютах. Відповідно до ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валютні операції можуть здійснюватися виключно на підставі індивідуальної чи генеральної ліцензії НБУ. Частина 2 даної статті передбачає, що індивідуальної ліцензії потребують валютні операції, визначені частиною четвертою цієї статті, в той час як генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії. При цьому індивідуальна ліцензія видається НБУ на разову валютну операцію, в той час як генеральна ліцензія дозволяє здійснювати окремі валютні операції, що не підпадають під режим індивідуального ліцензування, на регулярній основі протягом строку дії ліцензії. Пунктом «в» частини 4 ст.5 Декрету встановлена вимога щодо необхідності отримання індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення операцій щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Імперативний характер даної норми обумовлений наявністю інших законодавчих або нормативно-правових актів, які б визначили терміни і суми кредитів в іноземній валюті, гадання яких потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до ч.6 ст.5 Декрету порядок видачі ліцензій на здійснення валютних операцій визначається НБУ, однак, станом на сьогоднішній день не існує будь-яких нормативно-правових актів НБУ, які б встановили терміни і суми кредитів в іноземній валюті як критерій їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування. Дана обставина не дозволяє поширити режим індивідуального ліцензування на валютні операції, повязані із наданням резидентами (банками та іншими фінансовими установами) кредитів в іноземній валюті іншим резидентам України. Отже, єдиною правовою підставою для здійснення банками та іншими фінансовими установами кредитування в іноземній валюті згідно з ч.2 ст.5 Декрету є генеральна ліцензія НБУ. отримана ними в установленому порядку.

Судом встановлено, що відповідач має генеральну банківську ліцензію, видану Національним Банком України, на право здійснення операцій, визначених частиною першою та пунктами 5-11 частини другої ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», та Дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою вищевказаної статті.

За таких обставин суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсними укладених між сторонами кредитного договору та договору іпотеки. Отже, даний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11, 60,212-214 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного через Ленінський райсуд м.Миколаєва шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: