Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-3888/2010 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Васильків О.В

при секретарі - Дикун В.Б

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 одеської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку

спадкування за законом, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просять визнати заповіт ОСОБА_5 в якому вона заповіла квартиру №59

по вул. Мачтовій, 22 в м. Одесі, недійсним, визнати за ними право на спадкування за законом, поновити їм строк на оформлення спадщини за законом та зобов*язати ОСОБА_4 одеську державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право власності згідно якого власниками квартири АДРЕСА_1, будуть позивачі та відповідач ОСОБА_3 в рівних частках. При іьому, позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_6 ще за її життя придбали спірну квартиру за його матеріальної участі, однак оформили квартиру на ОСОБА_5 Згодом, в червні 1997 року ОСОБА_5В тяжко захворіла, отримувала сильнодіючі наркотичні препарати, а після смерті ОСОБА_5, яка померла 06.12 1997 року, ОСОБА_1 дізнався, що за декілька днів до смерті дружина заповіла спірну квартиру своїй матері - відповідачу по справі ОСОБА_3 Позивачі вважають, що ОСОБА_5 підписувала цей заповіт не усвідомлюючи своїх дій. Позизач ОСОБА_1, син ОСОБА_1 та ОСОБА_5, на час смерті спадкодавця був неповнолітнім, тому безумовно має право на 2/6 частини спірно квартири, у зв*язку з викладеним позивачі змушені звернутись до суду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти визнання за сином ОСОБА_5 - ОСОБА_1 права на обов*язкову частку у спадковому майні ОСОБА_5, а саме в спірній квартирі, та категорично заперечують проти задоволення вимог відносно ОСОБА_1.

Представник відповідача ОСОБА_4 одеської державної нотаріальної контори до судового засідання не з*явився, повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності.

Вислухавши позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 6 грудня 1997 року померла ОСОБА_5 /свідоцтво про смерть 1-ЖД №279004 від 6.12.1997 року, актовий запис №9776/.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2, яка належала їй на підставі договору дарування ААМ №406150 від 18.06.1994 року, посвідченого 18.06.1994 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №3-763 та в КП «ОМБТ1 та РОН» під №794 стр 97 кн 269 пр /а.с.26/.

Як вбачається з довідки КП «ЖКС «Вузівський» №690 від 01.03.2010 року в спірній квартирі були зареєстровані а проживали ОСОБА_5, ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_1 ОСОБА_5 була знята з реєстраційного обліку 06.12.1997 року в зв*язку зі смертю /а.с. 19/

21 листопада 1997 року ОСОБА_5 був складений заповіт, в якому усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй квартиру під №59 в будинку №22 по вул. Мачтовій в м. Одесі, вона заповіла своїй матері ОСОБА_3 / заповіт посвідчений 21 листопада 1997 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі за №1500/.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов*язкова частка).

Позивач ОСОБА_1 - син ОСОБА_1 та ОСОБА_5, народився 10 лютого 1992 року, що підтверджуєтеся свідої вом про народження /актовий запис №245/, тобто на момент смерті матері ОСОБА_5 6.12.1997 року він був неповнолітнім /а.с.27/.

Таким чином, суд вважає, що заповіт може бути визнаним недійсним не повністю, а частково, оскільки заповідач своїм заповітом порушує права спадкоємців, що мають право на обов5 члкову частку заповіт в цій частині є недійсним. Недійсність окремих розпоряджень заповіту, не має наслідком недійсності його в цілому.

Позивачами не доведено той факт, що спірна квартира АДРЕСА_3 була придбана за дошлюбні кошти чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_1, а також не доведено, що ОСОБА_5В складала заповіт під впливом сильнодіючих наркотиків, з цього приводу суду не надано жодних доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав; своїх вимог і заперечень.

Крім того, стаття 257 ЦК України, встановлює позовну давність звернення до суду тривалістю у три роки.

Як встановлено судом вказаний строк сплинув, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з порушенням цього строку, клопотань про його поновлення суду не надав.

Відповідно до ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Однак, ОСОБА_1 не наведено жодних доводів та доказів поважності причин пропущення позовної давності, в зв*язку з чим його вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 256, 1241, 1257 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати заповіт від 21 листопада 1997 року, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8, - частково недійсним.

Визнати право ОСОБА_2 на обов*язкову частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 6 грудня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_4, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 6 грудня 1997 року.

В задоволенні іншої частини вимог, відмовити

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі ателяційної скарги через суд першої інстанції протягом десят дні з дня проголошення або протягом

десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя О.Васильків