Справа № 2-4599/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року м. Кілія

03 грудня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

про визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять суд визнати факт належності частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Будьонного, 24 померлій ОСОБА_3 та визнати за спадкоємцями право на спадщину та право власності на 3/8 частини житлового будинку за кожним.

Позивачі у судовому засіданні підтвердили пред'явлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вказано в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок № 2456 від 04.03.1971 року 2/3 частини житлового будинку по вул. Будьонного, 20 (нин. № 24) належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 28.01.1963 року, заповітом померлого ОСОБА_4 від 01.12.1967 року.

ОСОБА_3 померла 16.05.1987 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 201430 від 01.10.2009 року. При житті ОСОБА_3 залишила заповіт на користь позивачів, в якому обумовлювався факт спадкового правонаступництва майна померлої спадкоємцям у рівних долях. Заповіт був посвідчений секретарем виконкому Вилківської міськради 10.02.1984 року, реєстровий № 44.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 14.09.2009 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Будьонного, 24 складається з: літ^А - житловий будинок, літ. Б - літня кухня, літ. В - літня кухня, літ. Г - вбиральня, літ. Д вбиральня, літ. Е - сарай, № 1-3,1-ІІ надвірні споруди та розташований на земельній ділянці площею 362,0 кв.м..

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від

неї.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його попущення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом

свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.05.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючии документ відсутній, питання про призначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку.

У судовому засіданні судом було встановлено, що при житті ОСОБА_3 була власником 2/3 частини вказаного житлового будинку, ОСОБА_4 був власником 1/12 частини будинку. Право власності ОСОБА_3 були оформлені належним чином. Після смерті ОСОБА_3, як наслідок фактичного прийняття спадщини та спадкового правонаступництва, позивачі, як єдині спадкоємці за заповітом, що претендували на спадщину, стали власниками такого житлового будинку, в наступних частинах: ОСОБА_2 - 3/8 частини, ОСОБА_1А - 3/8 частини, відповідно до положень ст. 549 ЦК (редакція 1963 року), що мав юридичну силу та застосовувався відносно спадкових правовідносин на момент смерті спадкодавців, тобто відкриття спадщини, так як фактично вступили в володіння та управління спадковим майном. Спадкоємці, вступивши в володіння та управління спадковим майном, не звертався до нотаріальної кантори за належним оформленням спадкових прав, на даний момент оформлення спадкових прав позивачів на таке майно можливе лише у судовому порядку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення позивачів у судовому засіданні, беручі до уваги досліджені факти правонаступництва, у тому числі й спадкових прав спадкодавців законним спадкоємцям, та у зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов, таким, що є заснованим на законі, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, невизнане право підлягає захисту відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тобто, шляхом визнання такого права, а тому, враховуючі вищенаведене, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. З, 4, 8, 107, 209, 210, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16, 316, 318, 319, 328, 331 ч.2, 386 та 392, 1261-1268 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності 2/3 частини в порядку спадкування за заповітом та 1/12 частини в порядку спадкування за законом житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Будьонного, 24 ОСОБА_3, померлої 16.05.1987 року.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кожним право на спадщину по 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Будьонного, 24 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 16.05.1987 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Будьонного, 24 на земельній ділянці площею 362,0 кв.м..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Будьонного, 24 на земельній ділянці площею 362,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5