КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-12/2010
Провадження № 2-12/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.03.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Варакута Є. Ю.,

за участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника позивачів ОСОБА_5 ,

відповідача - ОСОБА_6 ,

представника відповідача- Карпенко ОСОБА_7 ,

глянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , треті особи П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора, виконком Миколаївської міської ради, Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, про визнання права власності на частину спадщини за законом та визнання незаконним реєстрації свідоцтва про право на

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися в суд о ОСОБА_6 з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом астково недійсним.

Позивачі зазначали, що є спадкоємцями в рівних частках спадкового майна ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя він прийняв спадщину ісля смерті матері ОСОБА_11 , яка складалася з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_12 , ж донька померлої ОСОБА_11 , у встановлений законом строк з заявою до нотаріуса не звернулася, а тільки 04 лютого 2005 року їй було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Вважаючи, що відповідач має право на частину спадщини, а саме спірного будинку АДРЕСА_1 , однак у меншому розмірі, через те, що їх батько ОСОБА_10 за життя збільшив жилу площу спадкового будинку, а тому їх частка також повинна бути більше. Посилаючись на вище викладене, просили позов задовольнити.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2007 року у задоволенні позову про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Фейчер Н.О. відмовлено. Додатковим рішенням цього ж суду від 16 жовтня 2007 року в задоволенні позову про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, за законом, яке видане П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Фейчер Н.О. також відмовлено.

Згідно ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопаду 2007 року рішення та додаткове рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва скасовані, а справа направлена на новий розгляд у той же суд, але в іншому складі.

При новому розгляді судом залучені до справи у якості третіх осіб виконком Миколаївської міської ради та Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації, які не заявляють самостійних вимог.

В судовому засіданні позивачі неодноразово уточнювали свої позовні вимоги і остаточно просили визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_6 04.02.2005 року П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в частині виключення з спадкового майна, майно яке складається з збільшеної на 18,9 кв.м. жилої площі у житловому будинку літ.»А», нежилої прибудови літ.»А-1» розміром 8,36x2,75 м., сіней літ. »а» розміром 2,35x11,7 м., сараю літ. «Д» розмірами 2,83x5,8 м. , сараю літ. «Ж» розміром 3,06x5,91 м., сараю літ.»К» розміром 3,53x3,13 м., сараю літ. «Н» розмірами 4,06x2,0 м., літнього душу літ.»М», вбиральні літ.»Л», гаражу літ.»3» розмірами 3,92x6,0 м. , навісу літ.»Е» розмірами 2,83x2,37 м. та визнати на це майно право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати незаконною реєстрацію в органах ММБТІ свідоцтва про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_6 04.02.2005 року П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі ч.З ст. 215 ЦК України. Позивачі зазначали, що батько ОСОБА_10 за життя, проживаючи у спірному будинку, збільшив жилу площу на 18,9 кв.м. та побудував спірні будівлі та споруди. Про це є рішення Корабельного райвиконкому №50 від 23.03.1990 року. Яке на теперішній час є дійсним та його ніхто не відміняв. Крім того, вони пояснили, що свідоцтво яке оспорювається видавалося відповідачу на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право власності в порядку спадкування. Ці правовстановлюючі документи були видані спадкодавцю ОСОБА_11 у 1968 ропі Жовтневою державною нотаріальною конторою, а згідно з норм ЦК УССР (в ред.,1963 р.] та «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», які використовувалися на час видачі правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_11 повинні бути зареєстровані в органах БТІ у строк до шести місяців з моменту видачі їх нотаріальною конторою, про що спадкодавцю було роз`яснено. Однак з 1968 р. по 1992 рік ОСОБА_11 не зверталася до БТІ з приводу реєстрації правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 , залишивши його у фактичному користуванні сина ОСОБА_10 , який його утримував та сплачував податки на землю. 31.01.2005 року в порушення п.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно та їх обмеження« від 01.07.2004 року, свідоцтва були зареєстровані в БТІ. На підставі цього закону реєстрація майнових прав на нерухоме майно проводиться тільки за заявою набувача, сторін угоди, у яких виникло майнове право або уповноважених ними особами. Посилаючись на вище викладене, просили позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала та стверджувала, що позовні вимоги надумані та не відповідають дійсності. Рішення виконкому Корабельної райради №50 від 23.03.1990 р. не є тим документом на підставі якого спадкодавець автоматично позбавляється права власності, а спадкоємець ОСОБА_10 набуває це права тому що цей документ, не має юридичного значення для збільшення частки у спадковому майні т.я. узаконення самочинних будівель було проведене при житті власника будинку. Крім того, вона зазначала, що вказані у рішенні виконкому будівлі побудовані батьками у період з 1945 до 1968 рр. про що свідчить технічний паспорт, виданий МБТІ від 22.01.2005 р. тому що всі будівлі та споруди вказані у рішенні виконкому та значаться як збільшена житлова площа в дійсності є котельнею літ.1-3, площею 8,60 кв.м. та кухнею літ 1-4, площею 6,0 кв.м.

Однак слід зазначити, що незважаючи на роз`яснення судом стороні права на звернення до суду у зв`язку з порушенням, оспорюванням або невизнанням їх прав, позовні вимоги відповідачами заявлені не були.

Третя особа - завідувач П`ятої державної нотаріальної контори Іваненко С.В. проти задоволення позову заперечувала та повідомила, що спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 належав ОСОБА_11 на підставі свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя та про право на спадщину за законом, виданих Жовтневою державною конторою Миколаївською області 27 червня 1968 року. В судовому порядку зазначені документи не оспорювалися тому реєстрація в органах БТІ зазначених документів є дійсною і підстав вважати їх незаконними на теперішній час не має. Заповіту від ОСОБА_11 на спірне майно не було, тому її спадщина ними розподілена в рівних частках між її дітьми: дочкою ОСОБА_6 та сином ОСОБА_10 Чому було винесено рішення Корабельного райвиконкому №50 від 23.03.1990 р. про право власності за ОСОБА_10 , який не був на той момент власником майна нотаріальній конторі не відомо.

Третя особа - представник Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації в суд не з`явився, однак направив письмові заперечення, в яких просив слухати справу у відсутності їх представника, пояснюючи, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Жовтневої міської ради 30.06.1965 р. житловий будинок по АДРЕСА_2 ) належав ОСОБА_13 . Після смерті ОСОБА_13 право власності на вищевказаний будинок перейшло до ОСОБА_14 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Жовтневою державною нотаріальною конторою 27.06.1968 р. та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Жовтневою державною нотаріальною конторою 27.06.1968 р. Після смерті ОСОБА_15 (14.02.1968 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) право власності на 1/2 частку будинку перейшло до ОСОБА_6 .

Рішенням виконкому Корабельного району м. Миколаєва від 23.03.1990 р. № 50 було оформлено ОСОБА_10 у житлового будинку АДРЕСА_1 збільшену на 18,9 кв.м. жилу площу у житловому будинку літ.»А», нежилу прибудову літ.»А-1» розміром 8,36x2,75 м., сіні літ. »а» розміром 2,35x11,7 м., сарай літ. Д» розмірами 2,83x5,8 м. , сарай літ. «Ж» розміром 3,06x5,91 м., сарай літ.»К» розміром З 53x3,13 м., сарай літ. «Н» розмірами 4,06x2,0 м., літній душ літ.»М», вбиральню літ.»Л», і раж літ.»3» розмірами 3,92x6,0 м., навіс літ.»Е» розмірами 2,83x2,37 м. Одак ОСОБА_10 ніколи не був власником спірного будинку.

Третя особа - представник виконкому Миколаївського міської ради Кваша О.В. залишив вирішення спору на розсуд суду. Ніяких звернень до суду на предмет визнання рішення виконкому Корабельної міськради незаконним при оформленні самовільних - забудов від виконкому не надходило.

Вислухавши пояснення сторін дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме рішення Корабельного виконкому м. Миколаєва від 23.03.1990 р. дійсно за ОСОБА_10 який проживав по АДРЕСА_1 , однак не був власником будинку, були оформлені господарські споруди, а саме: сіни літ. »а» розміром 2,35x11,7 м., сарай літ. «Д» розмірами 2,83x5,8 м. сарай літ. «Ж» розміром 3,06x5,91 м., сарай літ.»К» розміром 3,53x3,13 м., сарай літ. «Н розмірами 4,06x2,0 м., літній душ літ.»М», вбиральня літ.»У1», гараж літ.»3» розмірами 3,92x6,0 м. , навіс літ.»Е» розмірами 2,83x2,37 м,нежитлова прибудова «А1», розмірами 8,36x2,75 м. та на 18,9 кв.м. житлової площі спірного будинку. ( а. с. 171]. Судом встановлено, що дане рішення ніким не оспорювалося та діє до теперішнього часу.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.02.2005 року П`ятою державною нотаріальною конторою - ОСОБА_6 є спадкоємицею 1/2 частини майна ОСОБА_11 , яке складається з цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 , жилою площею 51,60 кв.м. ( а. с. 6].

Згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 27.06.1968 р. ОСОБА_16 належить 1/2 частина жилого будинку АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 ) , реєстровий №957 та зареєстрований в електронному реєстрі 31.01.2005 р. (а.с. 106), тобто після смерті ОСОБА_11 , а свідоцтва про право на спадщину, реєстровий №956 від 27.06.1968 р. їй належить 1/2 частина спадкового майна, а саме будинку АДРЕСА_1 (108). Дані правовстанолюючі документи не були зареєстровані в БТІ при житті Кривошеєвій, а тільки 31.01.2005 році вже при оформленні спадщини ОСОБА_17 .

Відповідно до ч.З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Оскільки згідно з п. 8 Постанови ПВС України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання угод недійсними» свідоцтво повинно бути визнане недійсним лише з підстав і з наслідками, що передбачені законом, тому відповідно до ст. 215 ч З ЦК України свідоцтво про право на спадщину суд визнає недійсним на підставах того, що 31.01.2005 р. в порушення п.1 ст.18 Закону України ««Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно та їх обмеження« від 01.07.2004 року, свідоцтва були зареєстровані в БТІ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,212, 214-215,217-218,224 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04.02.2005 року П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 , зареєстроване в реєстрі №3-22 після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/2 спадкового майна, яке складається з цілого житлового будинку АДРЕСА_1 в частині виключення з спадкового майна, майно яке складається з збільшеної на 18,9 кв.м. жилої площі у житловому будинку літ.»А», нежилої прибудови ліг.»А-1» розміром 8,36x2,75 м., сіней літ. »а» розміром 2,35x11,7 м., сараю літ. «Д» розмірами 2,83x5,8 м., сараю літ. «Ж» розміром 3,06x5,91 м., сараю літ.»К» розміром 3,53x3,13 м., сараю літ. «Н» розмірами 4,06 х 2,0 м., літнього душу літ.»М», вбиральні літ.»Л», гаражу літ.»3» розмірами 3,92x6,0 м. навісу літ.»Е» розмірами 2,83x2,37 м. та відмінити його реєстрацію в ММБТІ.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в рівних частках право власності на спадкове майно у вигляді збільшеної на 18,9 кв.м жилої площі у житловому будинку літ.А» », нежилої прибудови літ.»А-1» розміром 8,36x2,75 м., сіней літ. »а» розміром 2,35x11,7 м., сараю літ. «Д» розмірами 2,83х5,8 м. , сараю літ. «Ж» розміром 3,06x5,91 м., сараю літ.»К» розміром 3,53x3,13 м.,сараю літ. «Н» розмірами 4,06x2,0 м., літнього душу літ.»М», вбиральні літ.»Л», гаражу літ.»3» розмірами 3,92x6,0 м. , навісу літ.»Е» розмірами 2,83x2,37 м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження і протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: В.Г.Циганок