Апеляційний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційногосуду Віннциької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.

Суддів: Щолокової О.В., Міхасішина І.В.

При секретарі: Зозулі Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення коштів,-

в с т а н о в и л а:

11 травня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення коштів у сумі 500 000 гри.

Заявлені вимоги позивач обгрунтовував тим, що зазначені кошти були передані ним відповідачу до підписання сторонами неукладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 серпня 2000 року, про що вказано у пункті 4 цього договору.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Так, задовольняючи позов, суд першої інстанції визнав встановленим факт, що 25 серпня 2009 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна : корівника №1 та корівника №2, 1991 року забудови, які знаходяться на території молочно-тваринницької ферми №3 по вул. Чапаєва, 22 в с. Клембівка, Ямпільського району Вінницької області (а.с. 9). Відповідно до пункту 4 цього договору покупець ОСОБА_2, який є позивачем у справі, передав продавцю ОСОБА_1, яка є відповідачем у справі, обумовлену договором суму 500 000 грн.

Заперечення відповідачки ОСОБА_1 М І. про те, що вона цей договір не підписувала, позивача не знає і не мала з ним ніяких домовленостей, суд першої інстанції обгрунтував висновком експерта від 14 вересня 2010 року за №358П, згідно якого підпис в графі "М.І. Мельник" договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28 серпня 2008 року ймовірно виконаний ОСОБА_1 (а.с. 52-55).

Проте, з такими висновками суду погодитися неможливо.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет і ціну.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст. 210 ЦК України).

Як вбачається із змісту ст. 657 ЦК України, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальномк посвідченню та державній реєстрації.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з моменту державної реєстрації (ч.3 ст. 640 ЦК України).

Таким чином, форма договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 серпня 2009 року, який є предметом доказування не відповідає вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

У пункті другому неукладеного договору купівлі-продажу нерухомого мана від 25 серпня 2009 року (а.с. 9) вказано, що площа кожного корівника становить по 2880 кв.м., у той час, коли за даними КП «Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації» від 26 липня 2010 року за № 573 (а.с. 87) загальна площа двох корівників, зареєстрованих за ОСОБА_1, відповідачем у справі, відповідно становить 965 кв.м. і 992,2 кв.м.

Статтею 647 ЦК України передбачено, що договір с укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якшо інше не встановлено договором.

У тексті неукладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 серпня 2009 року його місцем складання вказано м. Вінниця.

Як вбачається з довідки Ямпільської районної державної насіннєвої інспекції від 08 жовтня 2010 року за № 176, ОСОБА_1 25 серпня 2009 року з 9-00 год. до 16-00 год. перебувала в районній держнасінінспекції на нараді з питань підготовки насіния та правил його зберігання (а.с. 86).

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень .

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За правилами частин першої, другої та третьої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо чких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до частин другої, третьої ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З наданого представником відповідача суду письмового доказу - висновку технічного та почеркознавчого експертного дослідження підписів від імені ОСОБА_1 №1947/1948 Віннциького відділення КНДІСЕ будь-яких ознак виготовлення електрофотокопій договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.08.2009 року шляхом монтажу не спостерігається. Остаточно встановити, чи мав місце монтаж при виготовленні вказаних документів можливо лише за їх оригіналами. Підпис від імені ОСОБА_1, електрофотографічне зображення якого міститься на електрофотокопії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.08.2009 року, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконаний не самою ОСОБА_1, а іншою особою з ретельним наслідуванням якомусь підпису ОСОБА_1 ( а.с. 95-97).

Згідно з ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Відповідно до висновку експерта від 14.09.2010 року №358-П підпис в графі "М.І. Мельник", договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.08.2009 року, ймовірно виконаний гр. ОСОБА_1 Вирішити питання в категоричній формі не представляється можливим у зв'язку з малим об'ємом досліджуваного графічного матеріалу, простотою виконаня досліджуваного запису, недостатньою кількістю ознак для будь-якого категоричного висновку (а.с. 52-55).

Зазначений висновок експерта суд не приймає до уваги, оскільки доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Отже, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.08.2009 року, на який посилається позивач є неукладеним та таким, що не може бути належним дорказом того, що позивач передав відповідачу готівкою кошти в сумі 500 000 грн.

За таких обставин, у задоволених вимогах ОСОБА_2 слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК Укаїни, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізоованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: