Справа № 2-602 /2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2010 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача Новосільської сільської ради Ренійського району позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія довідки Ренійського БТІ про належність житлового будинку від 11.12.2009р.; копія технічного паспорту на будинок № 5 по вул. Котовського в с. Новосільське Ренійського району; дублікат заповіту на імя ОСОБА_1 від 26.04.1994 р.; копія довідки Новосільської сільської ради від 23.12.2009 р. № 02-10-149; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 04.06.2000 р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошові внески на імя ОСОБА_1 від 31.01.2008 р.; копія довідки Ренійського відділу 6780 ВАТ «Ощадбанк».

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2 збудувала будинок № 5 по вул.. Котовського в с. Новсільське, у якому мешкала разом із позивачем без оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Факт належності будинку ОСОБА_2 підтверджується копією технічного паспорту на будинок на її імя, а також довідкою Ренійського БТІ від 11.12.2009р., у якій власником будинку записана нині померла мати позивача. На випадок смерті, ОСОБА_2 розпорядилася належним (як вона і вважала протягом життя) їй майном, 26.04.1994р. залишила заповіт на імя позивача, 04.06.2000р. померла. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески, у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. На даний час оформлення спадщини нотаріусом є неможливим у звязку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, тому питання про визнання права власності на будинок в порядку спадкування повинно вирішуватися у судовому порядку. На момент смерті ОСОБА_2 позивач мешкав разом із нею, та залишається проживати у спадковому будинку, доглядає за технічним станом будинку, несе всі витрати по його утриманню, сплачує необхідні платежі, обробляє земельну ділянку.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після померлої ОСОБА_2, і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963р. для прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців, який обчислюється з дня відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вищезгаданого терміну не подав заяви про прийняття спадщини, або фактично не вступив в управління, володіння спадковим майном, він вважається таким, що не прийняв її.

За ст. 524 ЦК України 1963 р. спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 548 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Таким чином, прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину шляхом звернення до державної нотаріальної контори із заявою про її прийняття, також позивач прийняв спадщину фактично, оскільки, воля позивачки, як спадкоємиці за заповітом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном ( догляд за будинком, сплата витрат по його утриманню та т.і.). Фактичне управління та володіння спадковим майном є одним із способів прийняття спадщини, такі відповідні дії дають підстави вважати, що спадкоємець відноситься до спадкового майна як до своєї власності. Прийнята спадщина вважається власністю спадкоємця з моменту її відкриття, тобто він має право користуватися та управляти таким майном, але без встановлення права власності на спадщину, не може розпоряджатися майном.

Позивач юридично прийняв спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, також на момент відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, по теперішній час управляє та володіє майном померлої ОСОБА_2, несе відповідні витрати по його утриманню.

Як виходить з положень ст. 346 ЦК України 2003р. однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно із ст. 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна, первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку виконком сільської ради не уповноважений приймати рішення про дозвіл видати БТІ свідоцтво про право власності на нерухоме майно на імя померлої. Згідно п.4 постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983р. (яка діяла на момент виникнення спадкових правовідносин) якщо у строк, передбачений для прийняття спадщини, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Факти належності будинку померлій ОСОБА_2 та прийняття спадщини позивачем після її смерті знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи, за відсутністю правовстановлюючої документації оформити прийняття спадщини позивачем у позасудовому порядку неможливо. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будинок.

Згідно ст. 328 ЦК України 2003р. право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК України 1963 р., ст.ст. 25, 328, 346 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок садибного типу із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по вул. Котовського, 5 в с. Новосільське Ренійського району Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.І. Дудник