Овідіопольський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді БочароваА.І.,

при секретарі Рябоконь Н.В.,

за участю: позивача за первісним позовом ОСОБА_1,

відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача за первісним

позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_2, представника відповідача за первісним позовом за усною заявою

ОСОБА_2 - ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4

про поділ нерухомого спадкового майна,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1, ОСОБА_3

про усунення перешкоду здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2009року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, про поділ спадкового майна, в обгрунтування якого зазначили, що 26 листопаду 1990 року померла її бабка (мати її батька) ОСОБА_7. На день смерті бабусі вона мала будинок, який розташований в смт.Овідіополь, по вулиці Пушкіна, 4, в якому в цей час мешкають відповідачі по справі. Після смерті бабки її батькові ОСОБА_8 Овідіопольська селищна рада, на підставі рішення від 9 грудня 1991 року, видала свідоцтво про право власності на цей будинок. 11 лютого 1993 року шлюб між її батьком та відповідачем ОСОБА_9 був розірваний. 4 лютого 1994 року її батько помер. На день смерті батька їй виповнилося 14 років і у зв'язку з цими обставинами її мачуха - ОСОБА_2, була призначена її опікуном. Замість того, щоб відстоювати її інтереси, та діяти в її інтересах, ОСОБА_2. направила всі свої зусилля в напрямку залишити її без житла та рухомого майна, яке належало батькові, що вона за допомогою посадових осіб селищної ради і зробила. Вона діяла тільки на свою користь, користь свого сина від першого шлюбу ОСОБА_4 та її брата по батькові ОСОБА_3. Але рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 квітня 2009 року справедливість була встановлена і за нею було визнано право власності на ? частину будинку, який розташований в смт.Овідіополь по вулиці Пушкіна, 4. У зв'язку з тим. що в неї немає житла вона має бажання поділити спадковий будинок, який залишився після смерті батька тільки в натурі. Відповідачі по справі її право на ? частину будинку не визнають і визнавати не бажають і поділити будинок та побутово-господарські споруди також відмовляються. Крім того, вона претендує на ? частину і рухомого майна згідно акту опису майна від 24 лютого 1997 року із 39 найменувань, яке належало її батькові і на яке можуть претендувати тільки вона та її звідний брат ОСОБА_3. На день смерті батька вона мешкала разом з спадкодавцем. У зв'язку з тим, що відповідачі довгий час користувалися ним. а деяке майно використане повністю за призначенням, а також розпорядилися ним на свій розсуд, на її погляд, вони повинні їй сплатити за її долю в рухомому майні грошову компенсацію (акт опису майна додаю до позовної заяви). Все це майно вона оцінює в 60000 грн. її доля в грошовому вираженні дорівнює 30000 грн. ( 60000 : на 2 = 30000 грн.) Спірне домоволодіння складається з будинку з верандою, житлової кухні, підвалу, гаражу та інших господарсько-побутових споруд. Вона претендую на половину будинку, а також на половину господарсько-побутових споруд, в натурі. Будинок та всі господарські споруди вона оцінює в 60000 грн. на свій розсуд. Вона просила суд ухвалити рішення, за яким поділити спадкове майно, виділити їй на праві власності ? частину будинку в натурі з господарсько-побутовими спорудами та прибудовами, яке розташоване в смт.Овідіополь по вулиці Пушкіна, 4, Одеської області, стягнути з відповідачів на її користь 30000 грн. грошової компенсації за рухоме майно, а також всі судові витрати.

25.09.2009 року ОСОБА_1 було надано до суду заяву про зміну та доповнення позовних вимог, у відповідності до якої вона просила суд стягнути з відповідачів на її користь грошову компенсацію за рухоме майно в сумі 45000 грн., а також 20000 грн. в відшкодування морального збитку.

10.12.2009року відповідач ОСОБА_2 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частку нерухомого майна, в обгрунтування якого зазначила, що вона в 1986 році познайомилася із ОСОБА_8, з яким розпочала проживати однією сім'єю та вести спільне господарство, без державної реєстрації шлюбу. В 1988 році, вони офіційно зареєстрували шлюб. За час спільного життя, у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Також, поряд з ними, однією сім'єю, проживали мати чоловіка, ОСОБА_7, дочка чоловіка від першого шлюбу, ОСОБА_1 та її син від першого шлюбу, ОСОБА_4. В1990 році, померла мати чоловіка, ОСОБА_7. Після її смерті відкрилася спадщина за законом у вигляді житлового будинку та господарчих будівель і споруд, що розташовані за адресою: 67801. Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4. У спадковому будинку залишився проживати її син та її чоловік - ОСОБА_8, який таким чином в строк і своєчасно прийняв як спадщину, цей житловий будинок та у встановленому порядку оформив своє право власності на нього. В 1993 році вона офіційно розлучилися з ОСОБА_8. Але не зважаючи на це, проживали вони однією сімєю та вели спільно господарство. 04.02.1994 року ОСОБА_10 Сергійович, помер. Протягом 1986 - 1994 років, за спільні кошти із ОСОБА_10 Сергійовичем та її батьків, постійно здійснювали покращення житлового будинку і господарчих будівель та споруд, що розташовані за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4, а після 1994 року та по теперішній час, всі покращення поточні та капітальні ремонти вищевказаного будинку, здійснювалися за її особистий рахунок. Починаючи з 1989 року та по день смерті її чоловіка, ОСОБА_8, вона знаходилася у відпустці за доглядом малолітнього сина, ОСОБА_3, до досягнення ним шестирічного віку, тобто перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Після смерті ОСОБА_8., відкрилася спадщина за законом у вигляді житлового будинку та господарчих будівель і споруд, що розташовані за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4. У спадковому будинку залишилися проживати однією сім'єю вона, дочка спадкодавця від першого шлюбу, ГолубовичАльона Олександрівна, її син від першого шлюбу, ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_11 Олександрович. Таким чином в строк і своєчасно вони прийняли як спадщину, цей житловий будинок. В вересні 2009 року, вона дізналася, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до неї та до ОСОБА_4 і ОСОБА_3, про поділ спадкового майна і визнання за ОСОБА_1 1/2 частки права власності з виділенням у натурі спадкового майна, що лишилося після смерті батька, ОСОБА_8. Спадкове майно складається із житлового будинку і господарчих будівель та споруд, що розташовані за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4. Вона є спадкоємицею за законом, майна що лишилося після смерті ОСОБА_8. Крім неї, спадкоємцями за законом також є дочка спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_2 та їх син, ОСОБА_3. На підставі вищевикладеного вона просить суд визнати за нею право приватної спільної часткової приватної власності на спадкове майно, що лишилося після смерті спадкодавця ГолубовичаОлександра Сергійовича та складається із 1/3 частки житлового будинку та господарчих будівель і споруд знаходяться за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4.

Ухвалою Овідіопольського районного суду одеської області від 10.12.2009 року зустрічний позов обєднано в одне провадження з первісним позовом.

За заявою ОСОБА_1, ухвалою Овідіопольського районного суду одеської області від 16.03.2010 року, позовну заяву ОСОБА_12О в частині заявлених позовних вимог про стягнення ? частини вартості рухомого спадкового майна та стягнення судових витрат залишено без розгляду та продовжено розгляд справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про поділ нерухомого спадкового майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Первісний позивач ОСОБА_1 та її представник позовну вимогу поділ нерухомого спадкового майна підтримали та просять суд її задовольнити, зустрічну позовну заяву не визнали та просять суд відмовити в її задоволенні.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник первісний позов не визнала та просять суд в його задоволенні відмовити, свій зустрічний позов підтримала та просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 первісний позов не визнав, просить суд вйогозадоволенні відмовити, зустрічну позовну заявувизнав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала та просить суд відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає первисний позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягаючим, з наступних підстав:

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.04.2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності у порядку спадкування, стягнення судових витрат встановлено та не потребує доказування, що 26 листопада 1990 року померла ОСОБА_7 (бабкая позивачки), що стверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-ЖД №368621 від 26.11.1990 р. за актовим записом №103.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з господарськими спорудами, якій розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська,4. Житловий будинок належав ОСОБА_7 на праві власності, згідно свідоцтва про право власності від 19.09.1983 р., яке видане Овідіопольською селищною радою на підставі рішення №8 від 25.08.1983 р. Свідоцтво було зареєстроване в БТІ в реєстровій книзі №9 під №1234 від 20.10.1983 р.

У спадковому житловому будинку залишився проживати її син (батько позивачки) ОСОБА_8, який таким чином в строк і своєчасно прийняв як спадщину цей житловий будинок з господарськими спорудами, який належав його померлої матері.

22.08.1991 року, Овідіопольська селищна рада прийняла рішення №262, відповідно якого видала на прізвище батька позивачки ОСОБА_8 свідоцтво про право власності на житловий будинок. Другим пунктом цього рішення було скасовано свідоцтво про право власності на будинок, яке було видане у 1983 році на прізвище ОСОБА_7 На підставі цього рішення 09 грудня 1991 року батько позивачки ОСОБА_8. одержав свідоцтво на право власності на спадковий будинок №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, за №1234, яке видане на його прізвище Овідіопольською селищною радою.

04.02.1994 року помер батько позивачки ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №021306, яке видане Овідіопольським відділом РАГС.

Після смерті ОСОБА_10 Сергійовича відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з господарськими спорудами, якій розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська,4.

Позивачка до смерті батька, так і після його смерті проживала в цьому будинку. За життя ОСОБА_8 займався її вихованням та утриманням.

07.03.1994 року, тобто вже після прийняття Закону України «Про власність», Овідіопольська с/рада прийняла рішення №44, відповідно якого, в звязку зі смертю голови колгоспного двору (ОСОБА_2С.), визнала право власності на весь будинок за ОСОБА_2, так як вона є жінкою померлого, хоча на момент смерті ОСОБА_8, шлюб між ним та ОСОБА_2 був розірваний.

Позивачка, відповідачка ОСОБА_2., а також її малолітній син - ОСОБА_11 Олександрович (сумісний син), а також син відповідачки ОСОБА_4 (від першого шлюбу) залишились проживати в цьому будинку після смерті батька позивачки ОСОБА_8.

17.03.1994 року відповідно рішення Овідіопольської с/ради за №47 відповідачка ОСОБА_2 була призначена опікуном над ОСОБА_1 яка на той час була малолітньою дитиною.

Таким чином опікун ОСОБА_2. була повинна захищати інтереси позивачки ОСОБА_1. по всіх життєво важливих питаннях, в тому числі і по прийняттю спадщини від померлого ОСОБА_8. (батька позивачки), але 20 липня 1994 року, на підставі рішення с/ради за №44 відповідачка ГолубовичОлена Анатоліївна одержала свідоцтво про право власності на весь будинок №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області.

Позивачка як рідна донька померлого ОСОБА_8, свідоцтво про право на спадщину за законом не одержала. Позивачка залишена відповідачкою ОСОБА_2. батьківської спадщини, все майно, яке належало бабусі позивачки ОСОБА_7, а потім ОСОБА_8., перейшло у власність відповідачки ОСОБА_2., яка не є спадкоємцем ОСОБА_8.

Позивачка залишалась жити в будинку, фактично своєчасно прийняла батьківську спадщину: на частку житлового будинку, так як інший законний спадкоємець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, також є спадкоємцем ? частки житлового будинку.

В 1997-1998 р. позивачка стала хворіти, відповідачка ОСОБА_2, скориставшись цим, а також тим, що документів на будинок у позивачки немає, вигнала її з цього будинку. Так як сумісне життя стало неможливим, позивачка була вимушена піти з цього будинку в інше місце проживання, ще до виповнення її 18 років. При цьому позивачка писала заяви в відділ опіки та піклування, Овідіопольську с/раду, про те, що її вигнали з батьківського будинку, але відповідачка не це не реагувала. Оформити документи на спадщину позивачка не мала можливості, так як в неї не було ніяких правовстановлюючих документів, відповідачка забрала все, тобто всі батьківські документи на будинок.

Позивачка фактично в неповнолітньому віці, зісталась без притулку, тривалий час жила на різних квартирах у знайомих і інших людей, знімала житло по найму, ніде не може працевлаштуватись, так як не має прописки.

29 листопада 2001 року Овідіопольська селищна рада прийняла рішення №217, відповідно якого провела поділ спірного будинку на частки, в якому вказала, про видачу свідоцтва на право власності на будівлю №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь на прізвище ГолубовичОлени Анатоліївни, ОСОБА_4 (сина відповідачки від першого шлюбу) і померлого батька позивачки ОСОБА_10 Сергійовича - всім в рівних частках.

Суд рахує, що це рішення є незаконним, так як селищна рада видавши його грубо порушила норми Закону України «Про власність» в частині непорушності права власності та Цивільного Кодексу в частині переходу права власності в порядку спадкування.

На підставі цього рішення 23 грудня 2001 року на прізвище ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були видані свідоцтва про право власності на житловий будинок, кожному по 1/3 частці. Це свідоцтво видане на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування і підлягає скасуванню.

В звязку з тим, що на померлого ОСОБА_8 було видане свідоцтво про власності на 1/3 частку житлового будинку, відповідачка ОСОБА_2 почала оформлювати спадщину. При цьому вона приховала від нотаріуса, те, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька.

На прізвище ОСОБА_3 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 за реєстровим №1780 від 18.12.2001 р., на 1/3 частину зазначеного житлового будинку.

28.01.2004 року на підставі вказаних свідоцтв про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, Овідіопольским РБТІ зареєстровано право власності (за реєстровим №4524745) кожному по 1/3 частці житлового будинку на імя ОСОБА_4 (сина ОСОБА_2А.), ОСОБА_2 і спадкоємця ОСОБА_3.

30.01.2004 року відповідачка ОСОБА_2. подарувала свою частку житлового будинку своєму синові від першого шлюбу ОСОБА_4, що стверджується договором дарування за реєстровим №309, посвідченого нотаріусом від 30.01.2004 року.

11.02.2004 року Овідіопольським РБТІ на підставі договору дарування за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/3 частку житлового будинку №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області.

Договір дарування спрямований на порушення прав позивачки як власника спадкового майна, укладений внаслідок того, що ОСОБА_2 неправомірно одержала правовстановлюючі документи на нерухоме майно. А тому, даний правочин, в силу ст.203, 228 ЦК України, є недійсним.

Позивачкою пропущений строк для звернення до суду (позовна давність). Суд за клопотанням позивачки вважає за можливим поновити їй строк для захисту порушених прав, так як цей строк пропущений з поважних причин. Так на момент смерті батька позивачка була неповнолітньою особою, після смерті батька відповідач змусила її залишити будинок. Про існування рішень селищної ради та договору дарування відповідач дізналася тільки у 2006 році коли звернулась до суду з адміністративним позовом.

В звязку з викладеним на підставі ст.ст. 203, 215, 228 ЦК України, ст.ст.548, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 4, 17, 19, 55, 56, 57 Закону України «Про власність», судом було вирішено позовні вимоги ГолубовичАльони Олександрівни до Овідіопольської селищної ради Одеської області, ГолубовичОлени Анатоліївни, ОСОБА_4, ГолубовичаМиколи Олександровича про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності у порядку спадкування, стягнення судових витрат - задовольнити, визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на 1/3 частину жилого будинку №4 по вул.Пушкінській у смт.Овідіополь Одеської області, видане Овідіопольською селищною радою 03 грудня 2001 року на прізвище ГолубовичОлени Анатоліївни, на підставі рішення №217 від 29 листопада 2001 року, визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на 1/3 частину жилого будинку №4 по вул.Пушкінській у смт.Овідіополь Одеської області, видане Овідіопольською селищною радою 03 грудня 2001 року на прізвище ОСОБА_4, на підставі рішення №217 від 29 листопада 2001 року, визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на 1/3 частину жилого будинку №4 по вул.Пушкінській у смт.Овідіополь Одеської області, видане Овідіопольською селищною радою 03 грудня 2001 року на прізвище ГолубовичаМиколи Олександровича, на підставі рішення №217 від 29 листопада 2001 року, визнати недійсним договір дарування за реєстровим №309 від 30.01.2004 року, відповідно до якого ГолубовичОлена Анатоліївна подарувала ОСОБА_4 1/3 частку житлового будинку №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Одеської області, визнати за ГолубовичАльоною Олександрівною право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_8, померлого 04 лютого 1994 року, на 1/2 частину житлового будинку №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Одеської області, стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1250 (тисяча двісті пятдесят) грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.06.2009 року апеляційну скаргу ГолубовичОлени Анатоліївни відхилено, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.04.2009 року залишено без змін.

Таким чином, встановленні рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.04.2009 року обставини не доказуються.

В звязку з викладеним зустрічна позовна заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

У відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи б/н від 11.11.2009 року експерт визначив ринкову вартість житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці по вул.Пушкінська, 4 в смт.Овідіополь Одеської області в сумі 106619, визнав за можливе розподіл зазначеного житлового будинку, запропонувавши 1 варіант розподілу, у відповідності до якого запропонував першому співвласнику по літ. «А, а» виділити:

1 - 1 (І) - веранда 8,8 кв.м - 4619 грн.;

1 - 2 - коридор 3,9 кв.м - 3124 грн.;

1 - 5 - житлова 13,0 кв.м - 10413 грн.;

Б літня кухня 27815 грн.;

б - веранда-2598 грн.;

6(1) - навіс - 1353 грн.;

№ 1 колодязь питний - 819 грн.;

№ 2 - паркан - 3537 грн.;

№ 3 - ворота - 1239 грн.;

№ 4 - паркан - 1953 грн.;

№ 5 - мощення - 1424 грн.;

№ 6 - трубопровід - 224 грн.,

що складає 56/100 ідеальної частки, загальна ринкова вартість якої складає 59650 грн.; другому співвласнику політ. «А»:

-1 - 3 житлова 26,5 кв.м -21226 грн.;

-1 - 4 кухня 5,8 кв.м - 4648 грн.;

-В - погріб з шийкою - 1755 грн.;

-Е - гараж - 15786 грн.;

-Г - сарай - 3135 грн.,

що складає 44/100 ідеальної частки, загальна ринкова вартість якої складає 46969 грн.

Також експерт визначив різницю між вартістю виділених часток в сумі 12681 грн., яка підлягає стягненню з першого співвласника на користь другого співвласника та визначив вартість витрат по переобладнанню та переплануванню житлового будинку в сумі 10100 грн.

Таким чином, з урахуванням висновку експертизи, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовної вимоги ОСОБА_1 та задовольняє її позов.

Керуючись ст.ст.10, 60, 61,208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Провести розподіл спадкового майна, а саме житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкинська, 4, виділивши у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи б/н від 11.11.2009 року:

-ОСОБА_1 політ. «А, а»:

1 - 1 (І) - веранда 8,8 кв.м-4619 грн.;

1 - 2 - коридор 3,9 кв.м - 3124 грн.;

1 - 5 - житлова 13,0 кв.м - 10413 грн.;

Б - літня кухня - 27815 грн.;

б веранда - 2598 грн.;

6(1)- навіс 1353 грн.;

№ 1 - колодязь питний 819 грн.;

№ 2 - паркан - 3537 грн.;

№ 3 - ворота - 1239 грн.;

№ 4 - паркан - 1953 грн.;

№ 5 мощення - 1424 грн.;

№ 6 - трубопровід - 224 грн.,

що складає 56/100 ідеальної частки, загальна ринкова вартість якої складає 59650 грн.;

-ОСОБА_3 по літ. «А»:

-1-3 житлова26,5 кв.м-21226 грн.;

-1 - 4 кухня 5,8 кв.м - 4648 грн.;

-В - погріб з шийкою - 1755 грн.;

-Е - гараж - 15786 грн.;

-Г - сарай - 3135 грн.,

що складає 44/100 ідеальної частки, загальна ринкова вартість якої складає 46969 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 12681 грн. різницю між вартістю виділених часток.

Витрати по переобладнанню та переплануванню житлового будинку, ринкова вартість яких становить 10100 грн., покласти на з ОСОБА_1 в сумі 5050 грн. та на ОСОБА_3 в сумі 5050 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Бочаров А.І.