Справа N 2 1110/10р.
Рішення

Іменем України

19 жовтня 2010 року Козятинський міськрайонний суд

В складі: головуючого-судді: Проця В. А.

при секретарі Сологуб Л.А.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у праві власності на майно,-

Встановив:

Позивачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у праві власності на майно.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що 31.03.1999 року Козятинською районною радою було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно із яким їм, а також, їхнім синам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. 16.11.2004 року помер їхній син - ОСОБА_6.

За свого життя він заповіт не склав. Відтак спадкування належного йому майна здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги вони, як батьки померлого. Дружини і дітей у нього не було. Вони прийняли спадщину, оскільки на момент його смерті проживали разом з ним у вищевказаній квартирі. Проте, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на його частку у зазначеній квартирі, оскільки, згідно із п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Вказана квартира розташована на другому поверсі і є неподільною, а отже, виділити в натурі частку їхнього померлого сина неможливо. За таких обставин необхідно визначити ідеальну частку померлого сина у праві спільної власності на квартиру, виходячи із рівності їхніх часток. Оскільки співвласниками квартири було чотири чоловіки, то кожному із них належало по ? ідеальній частці у праві власності.

Визначення частки їхнього померлого сина у праві власності на квартиру призведе до перетворення спільної сумісної власності на квартиру на спільну часткову. З огляду на це необхідно визначити і їхні частки у праві власності на вищевказану квартиру.

Відповідач відмовляється укласти угоду про визначення їхніх часток у праві власності на квартиру, а тому, вони змушені звернутися з позовом до суду.

В попереднє судове засідання позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявились, однак, подали на адресу суду письмові заяви про слухання справи у їхню відсутність та підтримання позову.

Відповідач ОСОБА_3 в попереднє судове засідання, також, не зявився, однак, подав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позову.

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде порушувати прав сторін та інтересів інших осіб.

Керуючись ст. ст. 16, 370 ч. 2 ЦК України, ст. ст. 130, 174, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити. Прийняти визнання позову відповідачем.

Визначити, що померлому 16.11.2004 року ОСОБА_6, належала 1/4 ідеальна частка у праві власності на квартиру АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за кожним право на ? ідеальну частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайсуд з дня проголошення рішення.

Суддя:

Дата документу 19.10.2010