Стрийський міськрайонний суд Львівської області
Справа №2-784/2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2010р.

Стрийський міськрайонний суд Львівської обл.

в складі: головуючого-судді Бораковського В.М.

при секретарі Кухтій О.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит, ЗАТ „Страхова компанія „Галактика про розірвання кредитного договору, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач за первинним позовом покликається на те, що 19 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 „Фінанси та Кредит та громадянином України ОСОБА_2 (Відповідач 1) був укладений кредитний договір №1-210/75, відповідно до якого ОСОБА_1 Позивач надав Позичальнику Відповідачу 1 кредит в сумі 13900,00 дол.США., а Відповідач 1 зобов'язувався повністю повернути кредит Заявнику до 19 березня 2010 року та погашати заборгованість по кредиту, відповідно до умов даного договору. Для забезпечення виконання зобов'язання по даному кредитному договору від 19 березня 2007року були укладені договори поруки згідно яких, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Відповідач 2, Відповідач 3), зобов'язалася перед Кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Відповідача 1 зобов'язань за Кредитним договором №1-210/75 від 19 березня 2007р. Відповідно до пункту 2.2 кредитного договору Позивач відкрив Відповідачу 1 позичковий рахунок 2203.2.001.840/2203.4.01.76833.02 і згідно заяви на видачу готівки №78 від 19 березня 2007 року, сума кредиту була перерахована Відповідачу 1. В ході виконання кредитного договору ОСОБА_2 не проводила сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків згідно встановленого графіка (додатку № 1), а тому, станом на 02.12.2009року, виникла заборгованість на загальну суму 135260,10 грн. Про невиконання обов'язків по кредиту Відповідачі попереджалися Позивачем листами від 13.02.2009р. 16.07.2009 року за №1814 Відповідачам було надіслано листи-вимоги про повернення Кредитних коштів, сплати нарахованих відсотків, пені та штрафу у повному обсязі .Листи-вимоги Відповідачі отримали, однак не виконали по даний час. Відповідно до п.3.5 Кредитного договору №1-210/75, ОСОБА_1 „має право... вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки, відповідно до умов цього ОСОБА_1", у випадках порушення будь-яких умов даного ОСОБА_1, в тому числі несвоєчасного, або не в повному обсязі зарахування коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або процентами і комісійної винагороди відповідно до пп.3.2, 3.3, 4.3, 4.4, Кредитного договору. Керуючись умовами кредитного договору Кредитною комісією філії „Західне РУ АТ „Банк „Фінанси та Кредит згідно витягу із протоколу №55 від 16.07.2009р. ОСОБА_2 було відмовлено в продовженні строку дії кредитного договору. Відповідно до умов договору поруки п.1.1., Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором №1-210/75 від 19 березня 2007р. Пункт 2.5. ОСОБА_1 поруки зазначає обов'язок Поручителя бузумовного виконання зобов'язань перед Кредитором. У випадку невиконання Позичальником зобов'язань, згідно п.2.1 ОСОБА_1 поруки, Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач зазначив у поданій позовній заяві, що Відповідач 1 зобов'язувався повністю повернути кредит заявнику до 19 березня 2010 року та погасити заборгованість по кредиту, відповідно до умов даного договору але відповідно до п.3.2 кредитного договору №1-210/75 від 19 березня 2007 року ( надалі - договір) Позичальник зобов'язувався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 19 березня 2013 р., отже договір ще не закінчився, він є діючий. Позивач у позовній заяві зазначає, що керуючись умовами кредитного договору Кредитною комісією філії «Західне РУ «АТ «Банк «Фінанси та кредит» згідно витягу із протоколу №55 від 16.07.2009 р. ОСОБА_2 було відмовлено в продовжені строку дії договору, але ж строк дії договору ще не закінчився та ОСОБА_2 не звертався до Позивача з проханням продовжити його. Відповідно до п. 2.3 договору кредитні ресурси отримані Позичальником за цим ОСОБА_1 використовуються за цільовим призначенням: для придбання автомобіля Шеврове Лачетті, а відповідно до п. 5.1 забезпечення виконання зобов'язань за кредитним ОСОБА_1 №1-210/75 від «19» березня 2007 року є застава автомобіля Шеврове Лачетті, 2007 року випуску, що належить Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 16.03.2007 р., що підтверджується договором застави. Крім того відповідно до п. 5.2 Позичальник зобов'язується на умовах, погоджених з Банком, на весь період дії цього договору застрахувати предмет застави, переданий у забезпечення зобов'язань за цим ОСОБА_1 на користь Банку. Що і було ним зроблено, автомобіль був застрахований у ЗАТ «Страхова компанія «Галактика», яку запропонував банк не даючи йому права вибору, і за цим же договором страхування ОСОБА_1 є вигодонабувачем. Позивач у позовній заяві зазначає, що він не проводив сплату кредитних ресурсів, і вимагає від нього повного дострокового погашення кредиту в загальній сумі 178 464,15 грн., яка у 2,5 рази перевищує суму, яку він отримав. За весь період дії кредитного договору він сплатив приблизно 5620,00 доларів США. Незважаючи на те, що 19 грудня 2007 року придбаний ним автомобіль за кредитні кошти був викрадений, він фактично уже не користувався кредитними коштами, а продовжував сплачувати кредит. Вказаний автомобіль йому не повернули, тому він виконуючи усі умови договору страхування, звернувся до страхової компанію за страховим відшкодуванням, але йому було відмовлено, що змусило його звернутися до Стрийського міськрайонного суду з позовом до страхової компанії. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 10 жовтня 2008 р. суд вирішив стягнути з ЗАТ «Страхова компанія «Галактика» на його користь 74115,20 страхового відшкодування, пені, матеріальної та моральної шкоди. Рішення набрало законної сили 21.10 2008 р., після чого він перестав вносити щомісячний платіж у касу Позивача, тому що вважав, що він уже не користуєся кредитними коштами. До сьогоднішнього дня вищезгадане рішення суду перебуває на виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Сятошинського РУЮ у м. Києві, хоча Постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята 9 січня 2009 року. Він неодноразово звертався в банк з проханням допомогти отримати страхове відшкодування, щоб погасити ним кредит, з цією метою ним була надана довіреність представнику банку для представлення його інтересів у виконавчій службі, виконавчій службі було надано рахунок банку (Позивача) для перерахування суми страхового відшкодування для погашення кредиту. Він робив все від нього залежне, щоб погасити кредит. В цій ситуації він постраждала сторона, а Позивач як комерційна структура вимагає від нього повного дострокового погашення кредиту, але не одразу після настання страхового випадку, як передбачено п.5.4. ОСОБА_1, а керується п. 3.5 ОСОБА_1, що свідчить про те, що Позивач прагне збагатитися за рахунок боржника і є заінтересованим у порушення зобов'язання боржником. Крім того загальнодержавна економічна криза призвела до різкого підняття курсу долара США щодо національної грошової одиниці - гривні, що ще більше унеможливило погашення кредиту, адже кредитний договір був укладений в обставинах стабільної державної економіки та грошово-фінансової системи. Разом з тим, приблизно з червня 2008 року з незалежних від волі сторін причин настала непередбачувана обставина - всесвітня фінансова криза. У зв'язку з нею в Україні почалися непрогнозовані економічні процеси, значних потрясінь зазнала і досі зазнає грошово-фінансова система держави. На день укладання кредитного ОСОБА_1 іноземний курс валюти становив 1 USD 1180 = 5,05грн., та на сьогоднішній день становить 1 USD = 7,98 грн. Отже, існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним ОСОБА_1. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку йому необхідно сплачувати. Вказані обставини є істотними та вирішальними як для укладення кредитних договорів так і для їх виконання. Завчасне знання про можливе настання фінансової кризи стало би вирішальною умовою для прийняття рішення про відмову від укладення кредитного договору на тих умовах, на яких він його уклав. Тобто, якби він міг знати про настання фінансової кризи напередодні укладення договору, та те що автомобіль викрадуть, а страхова компанія не виконуватиме рішення суду, то він укладав би договір на інших умовах або взагалі не укладав би його. Отже ці дві важливі обставини є істотними змінами обставин при яких укладався договір і мав виконуватись. Відповідно до ст.. 652 Цивільного кодексу України учасники цивільних відносин за власним розсудом, вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є суб'єктивні цивільні права та кореспондуючи їм обов'язків. У разі зміни цих обставин, що були наявними при укладенні договору, та погодженню його змісту, названі особи не мають бути заручниками, вибраних же ними, засобів реалізації інтересів. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Викрадення автомобіля та неможливість отримати страхове відшкодування, різке підвищення курсу іноземної валюти можна визначити як істотними змінами обставин валютного кредитного договору, оскільки: в момент укладання договору позичальник виходив з того, що зміна співвідношення національної валюти з іноземною валютою не настане, користуватиметься автомобілем, з метою отримання доходів, а якщо б останній міг передбачити таку зміну, то він би не став заключати договір на таких умовах і в іноземній валюті, а заключав його в національній валюті та страхував би автомобіль у тій страховій компанії, яку надав банк або взагалі не заключав би; причини падіння курсу національної валюти не можуть бути усунені позичальником при всій його дбайливості і обачності, оскільки данні причини не залежать від волі позичальника, а пов'язані з об'єктивними змінами ситуації на валютному ринку; подальше виконання договору в умовах падіння курсу національної валюти по відношенню до іноземної валюти кредиту призведе до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позичальника того, на що він розраховував при укладанні договору, він не користується автомобілем, то чому він має плати кредит та ще й значно вищому курсу долара. Частина 3 ст. 551 ЦК України, дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду за наявності кількох умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; за наявності інших обставин, що мають істотне значення. ЦК не містить переліку таких обставин. Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік. Частиною 5 ст. 261 ЦК установлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Норма ст. 266 Кодексу встановлює, що строк позовної давності стосовно додаткових позовних вимог (стягнення неустойки та інші), які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно із спливом строку позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, право на стягнення неустойки (штрафу, пені) припиняється разом з вимогою, якою забезпечене таке стягнення. Іншими словами, виходячи із згаданої вище норми, з урахуванням норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання зобов'язання, але не більше ніж за один рік. Аналізуючи відомості про нарахування пені, які подані Позивачем до заяви про збільшення позовних вимог від 01.03.2010 р.. стає незрозумілим, чому позивач подав сім відомостей нарахування пені, якщо відповідно до п. 6.1 кредитного договору пеня сплачується за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати процентів, тобто має бути дві відомості нарахування пені по тілу кредиту і по процентах, натомість є сім відомостей де постійно повторюються одні і ті самі періоди нарахування, кількість днів та прострочені суми, а саме: відомість нарахування пені за простроченою заборгованістю по рахунку 2207.8.01.76833.02 де вказані прострочені суми і наростаючим підсумком містить період нарахування з 11.03.2009 по 15.03.2010 який повторюється у відомості по рахунку 8037.5.01.76833.04, у відомості по рахунку 8037.7.071952.002, у відомості по рахунку 8037.6.071952.003 де зазначені ті самі прострочені суми (145,23; 158,18; 145.23; 149,55; 145,23; 149.55; 145.23; 145.23; 244,50; 249,03; 279,03), тобто можна зробити висновок, що чотири рази нараховується пеня на одні і ті самі прострочені суми, ті самі періоди, але на чотирьох різних рахунках, що є неприпустимо та несправедливо; відомість нарахування пені за простроченою заборгованістю по рахунку 2209.7.01.76833.05. по рахунку 2209.6.01.76833.06. по рахунку 8037.7.071952.002 в кінці таблиці містить нулі, що означає прострочена сума погашена, тому сума нарахованої пені по даних відомостях не має включатися до зальної суми пені ( 68857.88 гри.). Якщо підсумувати загальну кількість днів прострочки по семи відомостях поданих Позивачем отримаємо 4163 днів поділимо на 365 днів в році то отримаємо 11 років заборгованості, що є неприпустимо, адже я прострочив щомісячні платежі приблизно за 14 місяці, що становить 420 днів а не 4163. При поданні позовної заяви від 02.12.2009 року позивач у довідці розрахунку зазначив пеню у розмірі 29368,77 грн., а при поданні заяви про збільшення позовних вимог від 01.03.2010 року Позивач зазначив пеню у розмірі 68857,88 грн., що на 39489,11 грн. більше, тобто виходить, що за три місяці нарахована пеня на суму 39489,11. що є неможливим, тому що загальна прострочена заборгованість згідно довідки розрахунку становить 29203.86 грн. (19991,35 (сума заборгованості по простроченому тілу кредиту) + 13212.51 (сума заборгованості по прострочених нарахованих доходах). І якщо па цю суму заборгованості нарахувати пеню у розмірі 1% за три місці прострочки 29203,86* 1%*90 днів=26283.47 грн.. що є менше на 13205,63 грн. ніж нарахував Позивач (39489.11 грн.). Необхідно звернути увагу що я порахував максимальну суму простроченої заборгованості, але ж сума прострочки збільшувалася кожного місяця і не є сталою сумую, тобто пеня мала би бути ще меншою ніж 26283,47. Отже можна зробити висновок, що Позивач не правильна нарахував суму пені та значно її завищив, що є справедливо та не може бути враховано. Він погоджується повернути Позивачу суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9950,92 дол. США, але враховуючи те, що його щомісячні доходи у вигляді заробітної плати складають приблизно 1000.00 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи, та у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження, він не зможе повернути всю суму одразу. Але ЗАТ «Страхова компанія «Галактика» є моїм боржником відповідно до рішення Стрийського міськрайоного суду від 10 жовтня 2008 р. де суд вирішив стягнути з ЗАТ «Страхова компанія «Галактика» на мою користь 74115,20 грн. страхового відшкодування, пені, матеріальної та моральної шкоди. Рішення набрало законної сили і перебуває на виконання у Відділі Державної виконавчої служби Сятошинського РУЮ у м. Києві. Постанова про відкриття виконавчого провадження прийнято 9 січня 2009 року. Відповідно до ст. 528 ЦК України виконання зобов'язання може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Тому боржник може зобов'язати третю особу надати виконання не самому боржнику, а кредитору. Оскільки на третю особу за нормою ст. 528 ЦК України покладається тільки виконання фактичних дій і вона не стає юридично зобов'язаною перед кредитором особою, положення ст. 528 не суперечать нормі статті 511 ЦК, якою заборонене покладення на третю особу у зобов'язанні обов'язків. Якщо виконання зобов'язання покладене боржником на третю особу, кредитор не вправі відмовитися від його прийняття, оскільки презюмується, що кредиторові байдуже, хто виконає зобов'язання на його користь. В звязку з вищевикладеним просить його позовні вимоги задоволити повністю.

В судовому засіданні представник позивача за первинним позовом уточнила позовні вимоги, проти задоволення зустрічного позову заперечила, і суду пояснила, що відповідно до п. 3.5 ОСОБА_1 має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів , сплати нарахованих процентів по них , неустойки відповідно до умов кредитного договору у наступних випадках порушення підпункт б/ в період дії договору порушив будь-які умови ОСОБА_1 у т.ч. несвоєчасно здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами. Подані Банком довідки - розрахунки заборгованості підтверджують факт неналежного виконання Позивачем своїх зобов'язань по ОСОБА_1, а тому кредитною комісією філії на підставі п. 3.5. і прийнято було рішення про відмову в продовженні строку дії кредитного договору з вимогою дострокового виконання зобов'язання по ньому. Таким чином, банківська установа діяла в рамках укладеного договору і жодних його положень не порушила. Питання взаємовідносин з ЗАТ «Страхова компанія «Галактика» не є предметом позовної заяви про стягнення заборгованості поданої банківською установою, а тому Позивач по зустрічній позовній заяві вправі довести свої вимоги до страхової компанії та отримати належні кошти по договору. Відносно розірвання кредитного договору відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України , то економічна ситуація змінилась як для Банку так і для Позичальника, а тому це не може бути підставою для розірвання договору. Крім цього, укладений договір не передбачає одностороннього розірвання договору, а згідно до пункту 7.2. ОСОБА_1 «Цей договір діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. В той же час відповідно до п.2. ст. 653ЦК України « у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються», що в такому випадку порушить майнові права банківської установи. При таких обставинах ОСОБА_1 категорично заперечує можливість одностороннього розірвання діючого кредитного договору. Позивач вимагає від суду «Вжити заходи до забезпечення зустрічного позову шляхом заборони Позивачу за первісним позовом вчиняти певні дії - не нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та пеню за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати процентів з моменту набрання законної сили рішення Стрийського міськрайсуду від 10. 10. 2008 р. Припинити нарахування відсотків за користування кредитним договором №1-210/75 від 19. 03. 2007 р.» Вищевказані питання нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пені за прострочення повернення кредитних ресурсів, сплати процентів чітко врегульовані положеннями укладеного 19.03.2007 р. з Позивачем кредитного договору за №1-210/75, а саме : пунктом 2.1. передбачається, що «ОСОБА_1 надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості платності Кредитні ресурси в сумі 13 900,00 дол. США з оплатою по процентній ставці 13,0 процентів річних», а пункт 6.1. передбачає Відповідальність Позичальника «За прострочення повернення Кредитних ресурсів та /або оплати процентів, Позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів.» Таким чином суд не може заборонити застосовувати Банком положення вказаного кредитного договору в частині проведення відповідних нарахувань по зобов'язаннях Позивача. З врахуванням викладеного, вона заперечує проти зустрічного позову, вважає його вимоги незаконними та необґрунтованими. В ході виконання кредитного договору ОСОБА_2. не проводив сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків згідно встановленого графіка, а тому, станом на 08.06.2010р. виникла заборгованість на загальну суму 14084,80 дол.США, та пеня 97920,44 грн. Загальна сума заборгованості в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.06.2010р. становить 209546,57грн. Розрахунок загальної заборгованості заборгованості вважає вірним, однак пояснити підстави нарахування суми заборгованості по нарахованих доходах 293.49 дол. США, та по прострочених нарахованих доходах 1838.97 дол. США не може, оскільки нарахування проводились працівниками фінансового відділу. Просить суд задоволити позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит та стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 завданні збитки на суму 14084,80 доларів США. та пеню 97920,44 грн., в задоволенні зустрічних позовних вимог просить відмовити.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в них обставини, просить їх задоволити, позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит за первинним позовом визнав частково.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підтримала, позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит за первинним позовом визнала частково і суду пояснила, що 19 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банком «Фінанси і кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1-210/75, відповідно до якого ОСОБА_1 надає Відповідачу 1 кредит в сумі 13900 доларів США для придбання автомобіля Шевроле Лачетті строком на шість років до 19 березня 2013 року. Пунктом 2.3. цього договору кредитні ресурси надані з цільовим призначенням - для придбання автомобіля Шевроле Лачетті. Умовою отримання кредиту згідно п. 5.2 договору був обов'язок Позичальника на умовах, погоджених з Банком, на весь період дії цього договору застрахувати автомобіль, переданий у забезпечення зобов'язань за цим ОСОБА_1 на користь Банку. Таким чином для відповідача договір страхування був обов'язковим. На виконання кредитного договору 19.03.2007р. між ОСОБА_2 і ЗАТ «СК «Галактика» був укладений договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №01-17-39-00181, за яким застраховано транспортний засіб Шевроле Лачетті № 196, реєстраційний номер НОМЕР_1. Згідно п.2.3. договору страхування вигодонабувачем вказано ОСОБА_1 «Фінанси та кредит». 20.12.2007р. ОСОБА_2 звернувся до ЗАТ «СК «Галактика» із заявою та іншими документами про настання страхового випадку - незаконного заволодіння автомобілем та вимогою виплатити страхове відшкодування. Страховик надіслав лист від 25.02.2008р. у якому безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування. У рішенні від 10 жовтня 2008р. Стрийський міськрайонний суд Львівської обл.. зобов'язав ЗАТ «СК «Галактика» відшкодувати 74115,2 грн. страхового відшкодування, 7411,52 грн. пені, 2807,19 грн. матеріальних збитків та 10000 грн. моральної шкоди ОСОБА_2 Рішення набрало законної сили і до сьогодні перебуває на виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Сятошинського РУЮ у м. Києві згідно постанови про відкриття виконавчого провадження прийнятої 9 січня 2009 року. Згідно п.5.4. кредитного договору банк як вигодонабувач має право задовольнити кредиторські вимоги із сум страхового відшкодування, а тому ОСОБА_2 звернувся до банку з проханням розірвати кредитний договір у зв'язку із неможливістю користуватися кредитними коштами та задовольнити свої кредиторські вимоги із коштів, що мають бути стягнуті із ЗАТ «СК «Галактика». Для виконання вказаної домовленості ОСОБА_2 на вимогу банку надав у Відділ Державної виконавчої служби Сятошинського РУЮ у м. Києві рахунок банку (Позивача) для зарахування всіх сум стягнутих із ЗАТ «СК «Галактика» в рахунок погашення кредиту. Також була надана довіреність юристу Банку Воїні Світлані Миколаївні. На виконання домовленості виконавчою службою було перераховано 1800 грн. на рахунок вказаний Банком. Таким чином Відповідач №1 вчинив всі можливі дії для нарахування пені по тілу кредиту і по процентах, натомість є сім відомостей де постійно повторюються одні і ті самі періоди нарахування, кількість днів та прострочені суми, а саме: відомість нарахування пені за простроченою заборгованістю по рахунку 2207.8.01.76833.02 де вказані прострочені суми і наростаючим підсумком містить період нарахування з 1 1.03.2009 по 15.03.2010 який повторюється у відомості по рахунку 8037.5.01.76833.04, у відомості по рахунку 8037.7.071952.002, у відомості по рахунку 8037.6.071952.003 де зазначені ті самі прострочені суми (145,23; 158,18; 145,23; 149,55; 145,23; 149,55; 145,23; 145,23; 244,50; 249,03; 279,03), тобто можна зробити висновок, що чотири рази показана одна і та ж пеня на одні і ті самі прострочені суми, за ті самі періоди, але на чотирьох різних рахунках. Таким чином ОСОБА_1 користуючись особливостями ведення банківського обліку за яким на одні і ті ж суми можуть відкриватися різні рахунки, вводить в оману суд чотири рази сумуючи одні і ті ж суми; відомість нарахування пені за простроченою заборгованістю по рахунку 2209.7.01.76833.05, по рахунку 2209.6.01.76833.06, по рахунку 8037.7.071952.002 в кінці таблиці містить нулі, що означає прострочена сума погашена, тому сума нарахованої пені по даних відомостях не можна включати до зальної суми пені ( 68857,88 гри.). Якщо підсумувати загальну кількість днів прострочення по семи відомостях поданих Позивачем отримаємо 4163 днів поділимо на 365 днів в році то отримаємо 11 років заборгованості, що є неприпустимо, адже Відповідач прострочив щомісячні платежі приблизно за 14 місяці, що становить 420 днів а не 4163. При поданні позовної заяви від 02.12.2009 року позивач у довідці розрахунку зазначив пеню у розмірі 29368,77 грн., а при поданні заяви про збільшення позовних вимог від 01.03.2010 року Позивач зазначив пеню у розмірі 68857,88 грн., що на 39489,11 грн. більше, тобто виходить, що за три місяці нарахована пеня на суму 39489,11 грн., що є неможливим, тому що загальна прострочена заборгованість згідно довідки розрахунку становить 29203,86 грн. (19991,35 (сума заборгованості по простроченому тілу кредиту) + 13212,51 (сума заборгованості по прострочених нарахованих доходах). І якщо на цю суму заборгованості нарахувати пеню у розмірі 1% за три місці прострочення 29203,86* 1%*90 днів=26283,47 грн., що є менше на 13205,63 грн. ніж нарахував Позивач (39489,11 грн.). Необхідно звернути увагу, що на прикладі пораховано максимальну суму простроченої заборгованості, але ж сума прострочення збільшувалася кожного місяця і не є сталою сумую, тобто пеня мала би бути ще меншою ніж 26283,47. Отже можна зробити висновок, що Позивач свідомо значно завищив суму пені, шляхом неправильного її підрахунку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином вимоги Позивача щодо сплати пені є абсолютно необґрунтованими, недоведеними, суперечливими, а тому не підлягають виконанню. Відповідач добросовісно намагався погасити свою заборгованість та виконував всі можливі дії для її ліквідації, зокрема передача права вимоги на всю суму, включаючи й суму моральної шкоди від СК «Галактика» Позивачу, а також те, що виконання зобов'язання утруднене важким фінансовим становищем боржника, бо на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку й немає самостійного заробітку. Разом з тим різке зростання курсу долара (валюти зобов'язання) унеможливило вчасне погашення кредитної заборгованості, а покриття її за рахунок заставленого майна стало не можливим у зв'язку з його викраденням. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 визнають суму заборгованості 9950,92 доларів США та 2001,42 долар США, що разом становить 11952,34 долари США. Однак вважає, що визначати гривневий еквівалент цієї суми станом на 01.03.2010р. не можна оскільки сьогодні курс долара істотно знизився і становить за довідкою з Ощадного банку 792,10 грн. за 100 доларів. Тому сума боргу в гривневому еквіваленті становить 94660, 63грн. по тілу кредиту та 10500,9 грн. по відсотках.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підтримала, позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит за первинним позовом визнала частково, давши суду аналогічні покази.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підтримала та просить їх задоволити, позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит за первинним позовом визнала частково.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит за первинним позовом та позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підлягають до задоволення частково.

Відповідно до кредитного договору №1-210/75 від 19 березня 2007р., ОСОБА_6 „Фінанси та кредит надав ОСОБА_2 кредит в сумі 13900,00 дол. США до 19.03.2013р. з сплатою по процентній ставці 13% річних.

Відповідно до договорів поруки від 19.03.2007р., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобовязались перед ОСОБА_6 „Фінанси та кредит відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за Кредитним договором №1-210/75 від 19 березня 2007р.

Відповідно до заяви на видачу готівки №78 від 19.03.2007р., ОСОБА_6 „Фінанси та кредит видав ОСОБА_2 кредит згідно договору №1-210/75 від 19.03.2007р. в сумі 13900,00 дол. США.

Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного осуду Львівської області від 10.10.2008р., вирішено стягнути з ЗАТ „Страхова компанія „Галактика на користь ОСОБА_2 74115,2 грн. страхового відшкодування, 7411,52 грн. пені, 2807,19 матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, а разом 94333,91 грн.

Відповідно до витягу з протоколу кредитної комісії Філії „ЗРУ ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит №55 від 16.07.2009р., вирішено на підставі п. 3.5 кредитного договору №1-210/75 від 19.03.2007р. відмовити Позичальнику ОСОБА_2 в продовженні строку дії кредитного договору №1-210/75 від 19.03.2007р. з вимогою дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього ОСОБА_1.

Відповідно до листів-вимог №1814 від 16.07.2009р., ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 повідомлені про відмову в продовжені строку дії договору №12-210/75 від 19.03.2007р. та вимогою дострокового повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього ОСОБА_1.

Відповідно до листів-претензій №№23, 24, 25 від 13.02.2009р. ВАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит вимагає від ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 погашення заборгованості.

Відповідно до довідки про доходи від 25.06.2010р. №4/112965, ОСОБА_3 дійсно перебуває на обліку як одержувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з 01.05.2010р. по 31.05.2010р. становить 130 грн.

Як вбачається з свідоцтв про народження від 04.07.2006р. актовий запис №6, та від 26.05.2008р. актовий запис №3, батьками ОСОБА_7, 09.06.2006р.н., та ОСОБА_8, 30.04.2008р., є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до довідки про доходи Психіатричної лікарні Миколаївського р-ну, ОСОБА_2 за 6 міс. роботи отримав зарплату в сумі 8389.35 грн., і його середньомісячна зарплата становить 1398.22грн.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 19.03.2007р. укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 13900 доларів США. Крім цього між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 19.03.2007р. для забезпечення виконання даного договору укладений договір поруки. Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання по кредитному договору належним чином не виконував, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми заборгованості по тілу кредиту в сумі 9073.71 долари США та суми заборгованості по простроченому тілу кредиту в сумі 2878.63 долари США підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивачем не доведені позовні вимоги, оскільки не наведено підстав в частині стягнення суми заборгованості по нарахованих доходах, та по прострочених нарахованих доходах, і такі сплати не передбачені укладеним між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 кредитним договором, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім цього враховуючи майновий стан відповідачів, які є подружжям, їхні доходи, ОСОБА_2 отримає середньомісячну зарплату 1398.22 грн., ОСОБА_3 отримує держдопомогу по догляду за дитиною до 3-х років у сумі 130горн. те що у них на утриманні є неповнолітня дитина, а також те, що відповідно до рішення Стрийського міськрайсуду від 10.10.2008р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення із СК „Галактика страхового відшкодування у звязку із викраденням його автомобіля придбаного за кошти отримані у позивача відповідно до вказаного кредитного договору і дане рішення суду не виконане, тому відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір пені слід зменшити і стягнути в межах суми заявленої позивачем на час звернення до суду станом на 02.12.2009р. в сумі 29368.77 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України,

ст.ст. 258, 261, 266, 526, 528, 551, 553, 554, 610, 623, 652, 1049, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит 11952 (одинадцять тисяч девятсот пятдесят два) долари США, 34 центи США, що еквівалентно по курсу НБУ на 08.06.2010р. 94674 (девяносто чотири тисячі шістсот сімдесят чотири), 49 грн. заборгованості за кредитним договором №1-210/75 від 19.03.2007р.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ ОСОБА_1 „Фінанси та кредит 29368,77 грн. пені за порушення виконання зобовязання за кредитним договором №1-210/75 від 19.03.2007р., 1352,60 грн. сплаченого судового збору, 120 грн. оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 30841 (тридцять тисяч вісімсот сорок одну) грн., 37 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити частково.

Розірвати кредитний договір № 1-210/75 від 19.03.2007р., укладений між ОСОБА_6 „Фінанси та кредит та ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення можна оскаржити до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

ОСОБА_9 Бораковський