Справа № 2-1707/10
Провадження № 2-1707/10
РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Лясковській Г.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 32710,41 грн. та судових витрат. В позові позивачка посилалась на те, що згідно наказу від 05.05.2008 р. ПП «ОСОБА_1В.» ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду торгового агента з 05.05.2008 р. Наказом від 06.05.2008 р. ПП «ОСОБА_1В.» ОСОБА_2 був переведений на посаду торгового агента по продажу ковбасних виробів по області з 06.05.2008 р. Крім того, 10.05.2008 р. між стронами був укладений письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, згідно якого ОСОБА_2 взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання матеріальних цінностей, переданих йому для зберігання. При проведенні перевірки з 01.12. по 12.2008 р. взаєморозрахунків з ОСОБА_2, було складено акт зверки з виведенням суми заборгованості ОСОБА_2 перед ПП ОСОБА_1 у розмірі 32710,41 грн., акт був підписаний відповідачем без зауваження та з сумою зазначеної шкоди ОСОБА_2 погодився. В подальшому відповідач матеріальну шкоду не відшкодував, у звязку з чим позивачка звернулась з заявою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 до прокуратури Заводського району м. Миколаєва. Постановю від 22.04.2009 р. в порушенні кримінальної справи прокуратурою було відмовлено та рекомендоновано звернутися до суду для вирішення спору. Посилаючись на викладені обставини позивачка просила позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, оскільки не погодився з сумою збитків, посилаючись на те, що відповідач дійсно повинен позивачки суму за товар, але вона значно менше, чим позивачка вказала в позові, оскільки не було врахована сума, яка повинна була бути списана як за повернення товару та існує заборгованість клієнтів, які не розрахувались за отриманий товар. Але яку саме суму відповідач повинен відшкодувати позивачу вказати не можуть.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходе до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно наказу від 05.05.2008 р. ПП «ОСОБА_1В.» ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду торгового агента з 05.05.2008 р. Наказом від 06.05.2008 р. ПП «ОСОБА_1В.» ОСОБА_2 був переведений на посаду торгового агента по продажу ковбасних виробів по області з 06.05.2008 р. Крім того, 10.05.2008 р. між стронами був укладений письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, згідно якого ОСОБА_2 взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання матеріальних цінностей, переданих йому для зберігання.

При проведенні перевірки з 01.12. по 12.2008 р. взаєморозрахунків з ОСОБА_2, було складено акт зверки з виведенням суми заборгованості ОСОБА_2 перед ПП ОСОБА_1 у розмірі 32710,41 грн. Вказаний акт був складений у присутності відповідача, який погодився зі сумою шкоди та підписаний ним без зауваження. Але в подальшому відповідач матеріальну шкоду позивачу не відшкодував, у звязку з чим вона звернулась з заявою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 до прокуратури Заводського району м. Миколаєва, постановю від 22.04.2009 р. в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

Відповіднно до ст. 135-1 КзоТ України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо звязані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Згідно ст. 134 п.1 КзоТ України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку коли між працівником та підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 КзоТ України укладено письмовий договір про повну матеріальну відповідальність.

Суд оцінює критично заперечення представника відповідача, оскільки ним не надано жодного доказу на підтвердження зазначеного та не було доведено, що шкода завдана не з вини відповідача.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтовами в такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, відповідно до вимог ст. 1166 ч.1 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 32710,41 грн.

Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 327 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справиу у розмірі 250 грн., а всього на загальну суму 577 грн.

Керуючись ст.ст.212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 610,611,623 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 32710,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 577 грн.

Рішення суду набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в Миколаївський апеляційний суд через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Головуючий

Суддя: С.В. Щербина