Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-2102/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

24 листопада 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

За участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок №15 по вул. к. Маркса в м. Вознесенську (згідно договору дарування, посвідченого 15.06.2004 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу). За вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0588 га для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності належала ОСОБА_4, який помер 06.01.1994 року. Спадкоємицею після його смерті стала ОСОБА_5, яка отримала свідоцтво про право на спадщину лише на житловий будинок. 05.10.2010 року ОСОБА_5 померла.

Посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку №15 по вул. К. Маркса в м.Вознесенську та до нього повинно перейти право власності на земельну ділянку, що надана для його обслуговування, але він позбавлений можливості набути право власності на земельну ділянку, оскільки ОСОБА_5 за життя не оформила право власності на земельну ділянку при переході до неї права власності на житловий будинок, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи Відділу Держкомзему у м.Вознесенську Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу 15 червня 2004 року, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області по вул. К.Маркса № 15.

За вказаним житловим будинком, для його обслуговування, закріплена земельна ділянка площею 0,0588 га, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 28.12.1993 року за №301 була передана у приватну власність ОСОБА_4, який помер 06 січня 1994 року ( свідоцтво про смерть серії І-ФП № 490644).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємицею за законом першої черги була його дружина ОСОБА_5, яка оформила свої спадкові права на житловий будинок шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, яке було видане Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 27.12.2005 року. Що підтвердилося дослідженою в судовому засіданні спадковою справою № 410/2003, що була відкрита після смерті ОСОБА_4.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до ОСОБА_5 повинно було перейти право власності на земельну ділянку, передану для обслуговування вказаного будинку, але вона не оформила його належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Таким чином з урахуванням ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і того, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку №15 по вул. К. Маркса в м.Вознесенську, розмір якої становить 0,0588 га.

На підставі викладеного, ст.120 ЗК України, ст.1216, 1218 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0588 га, яка надана для обслуговування житлового будинку №15, що розташований по вул. Карла Маркса в м. Вознесенську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар