Крюківський районний суд м.Кременчука
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2010 року, Крюківський райсуд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Степури А.А.,

при секретарі Сизовій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом юридичної особи кредитної спілки «Полтава і полтавці» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь борг за кредитом та відсотки за повернення кредиту в загальній сумі 12620,24 грн., а також стягнути на їхню користь понесені судові витрати.

01.04.2010р. представник позивача позовні вимоги збільшив, згідно яких просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором кредиту в сумі 20580 грн. 11 коп., яка складається з заборгованості за основною сумую кредиту 5002,73 грн. та заборгованості за відсотками 15577,38 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та суду пояснила, що дійсно між нею та позивачем укладено договір кредиту з яким вона ознайомлена, але вважає що цей договір кредиту в частині підвищення відсотків є нікчемним, оскільки її не повідомили письмово про збільшення процентної ставки. У звязку з чим, визнає заборгованості по тілокредиту та кількість прострочених днів 546, але вважає, що заборгованість по відсоткам становить третю частини від суми 15 577, 38 грн..

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 7.04.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 101 та додаток №101 до нього - графік повернення кредиту, які підписані сторонами. Відповідно до вказаного договору кредитної спілки «Полтава і полтавці» надала ОСОБА_1 кредит в сумі 5500 гривень, терміном до 7 квітня 20010 року.

Згідно з умовами договору, ОСОБА_1. зобовязувалася належним чином виконувати взяті на себе зобовязання.

ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобовязання передбачені пунктом 6.2 кредитного договору № 101 від 7.04.2008 року передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту та відсотків більше ніж на три дні подвоїти процентну ставку вказану в п.1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд потроїти процентну ставку починаючи з останньої дати сплати кредиту.

Отже, встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати визначений в кредитному договорі та узгоджений його сторонами, а не був збільшений банком в односторонньому порядку.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо визнання нікчемності кредитного договору в частині збільшення банком розміру процентної ставки в односторонньому порядку згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущено неналежне виконання умов кредитного договору. Внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 20580,11 грн., що складається з боргу за основною сумую кредиту 5002,73 грн. та з суми нарахованих відсотків згідно кредитного договору в розмірі 15577,38 грн..

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 (Позика) глави 71 (Позика. Кредит. Банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із положень частини 1 статті 1048 ЦК України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, до судових витрат віднесені затрати на сплату судового збору, послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні позивачем надано квитанції №635-5 та №635-6 від 24.06.2009 року про затрати на сплату судового збору в сумі 137,59 грн., послуг за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Враховуючи те, що представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги, а саме прохав стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 20580,11 гривень, замість раніше заявленої суми 12620,24 гривень, тому розмір судового збору необхідно визначати з суми 20580,11 гривні, враховуючи різницю між судовим збором, який підлягає до сплати та сплаченим судовим збором, тобто 205,80 гривень 126,21 гривні = 79,59 гривні.

Згідно з вимогами п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

П.1 ч.1 ст.80 ЦПК визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ч.5 розділу ХІ ЦПК України Прикінцеві та перехідні положення до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і у розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Згідно з п. а ст.3 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» розмір ставки державного мита із позовних заяв є один процент ціни позову, але не менше трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а недоплачений судовий збір в сумі 79,59 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст.526, 527, 530, 549, 610, 612, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов юридичної особи кредитної спілки «Полтава і полтавці» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» заборгованість за кредитним договором № 101 від 07.04.2008 року в сумі 20580 (двадцять тисяч пятдесят вісімдесят) грн. 11 (одинадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» судові витрати: судовий збір в сумі 126 грн. 21 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 79,59 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: