РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2010 року Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ЮрлагіноїТ.В. при секретарі: Панченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Токмак Запорізької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, засновника друкованого засобу масової інформації ОСОБА_3 про захист честі, гідності та делової репутації

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до ОСОБА_2, засновника друкованого засобу масової інформації ОСОБА_4 з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому зазначив, що 16.04.2009 року у Токмацькому вкладиші до газети «Суббота плюс», відповідальною за випуск якого є відповідач, була опублікована стаття, автором якої також є відповідач, під назвою «О кадровом пасьянсе в Партии регионов, несуществующем профкоме и неудачном посредничестве». Вказана стаття була опублікована на сторінці 58 в рубриці «Конкретно». Позивач вважає, що інформація, яка була викладена в цій статті є недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «За недолгие месяцы пребывания Плискина во главе сине-белых он стал участником многих скандалов», «Следующий конфликт возник на мартовской сессии, когда рассматривался вопрос о результатах работы ДОЛ «Солнечный», «Плискин лично обещал, что руководство ОАО «Юждизельмаш» погасит остаток долга за путевки в 9,6 тысяч гривен». Також позивач вважає, що розповсюдженням недостовірної інформації йому була завдана моральна шкода, розмір якої він оцінює в 1690 грн. При цьому позивач зазначив що дана інформація була доведена до великого кола осіб, поширена інформація стосується його особи безпосередньо, дана інформація в статті не відповідає дійсності, та поширена інформація завдає шкоди не лише його особистому авторитету, як людини а й громадському діячу, дана інформація викладена у статті не відповідає дійсності, оскільки містить відомості яких взагалі не існувало, та порушує його право на повагу до гідності та честі, крім того зазначив, що сприймає як образу вислів «во главе сине-белых он стал участником многих скандалов», оскільки за всі роки праці він зарекомендував себе порядною та чесною людиною, та додав що такий вислів є образою «партії Регіонів» членом якої він є, також додав що він особисто ніколи не обіцяв що керівництвом ВАТ «Південндизельмаш» буде погашено заборгованість за путівки, зазначив що на сесії Токмацької міської ради він не з ким не конфліктував, а лише висловлював свою думку щодо роботи керівництва дитячого оздоровчого табору «Сонячний», відображена інформація в статті не відповідає дійсності, та перекручена автором ОСОБА_2 після надання ним їй інтерв'ю. Щодо зайняття посади голови профкому ВАТ «Південндизельмаш» та голови тимчасової депутатської комісії зазначив, що обіймав ці посади безоплатно. В позовній заяві позивач просив суд визнати інформацію викладену в статті під назвою «О кадровом пасьянсе в Партии регионов, несуществующем профкоме и неудачном посредничестве», розповсюджену 16 квітня 2009 року Всеукраїнським тижневиком „Суббота плюс" на сторінці 58 в рубриці «Конкретно» під авторством ОСОБА_2, змісту: «За недолгие месяцы пребывания Плискина во главе сине-белых он стал участником многих скандалов», «Следующий конфликт возник на мартовской сессии, когда рассматривался вопрос о результатах работы ДОЛ «Солнечный», «Плискин лично обещал, что руководство ОАО «Юждизельмаш» погасит остаток долга за путевки в 9,6 тысяч гривен» - недостовірною і зобов'язати автора статті ОСОБА_2, та засновника друкованого засобу масової інформації ОСОБА_3 Всеукраїнського тижневика «Суббота плюс» спростувати недостовірну інформацію, що мають бути набрані тим же шрифтом і розміщені під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де містилася стаття з фотографією, яка спростовується. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його в повному обсязі, в обгрунтування спричиненої моральної шкоди зазначив що до лікаря офіційно він не звертався, однак був засмучений, та обурений, відчував зміну відношення до нього.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона особисто має право використовувати інформацію не лише з інтерв'ю, а також з інших джерел зазначена інформація в статті використана з засідань сесії Токмацької міської ради, з інтерв'ю з позивачем, вислів скандал в статті нею зазначений як синонім, також додала, що на березневій сесії у 2009 році був бурний конфлікт, який віник після виступу голови керівника оздоровчого дитячого лагеря «Сонячний» ОСОБА_5, була висловлена критика в його адресу позивачем ОСОБА_6 про незадоволення результатами роботи, про обіцянку позивача про те

що керівництво ВАТ «Південдизельмаш» погасить заборгованість їй стало відомо зі слів ОСОБА_7. Також зазначила що не можливо сказати що висловлювання «За недолгие месяцы пребывания Плискина во главе сине-белых он стал участником многих скандалов» є негативною інформацією, оскільки незадоволення політиками це є звичайними робочими буднями, та ця інформація може бути підтверджена десятками працівників заводу ВАТ «Південдизельмаш», що незадоволені роботою позивача, а саме про таке зазначали Сенько, Пузанов, ОСОБА_8.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що ніхто не може бути при тягнутий о відповідальності за оціночне судження, оціночне судження не підлягає доведенню та спростуванню, що в даному випадку і містить зазначена стаття, що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди вона не доведена жодним доказом, а також не зрозуміло з якого критерію позивачем розраховувався розмір моральної шкоди, таким чином вимога про відшкодування моральної шкоди не доведена.

Відповідач засновник друкованого засобу масової інформації ОСОБА_3 про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, факсимільним зв'язком, заяв про розгляд справи, або про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, показання свідка ОСОБА_9, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Суд встановив, що Всеукраїнський тижневик «Суббота плюс» зареєстрований Держкомтелерадіо України 21.04. 2004 року, видавник ОСОБА_3. Редакція Всеукраїнського тижневика „Суббота плюс" не має статусу юридичної особи.

16 квітня 2009 року Всеукраїнський тижневик „Суббота плюс" в номері на сторінці 58 в рубриці «Конкретно» під авторством ОСОБА_2 надрукував статтю під назвою «О кадровом пасьянсе в Партии регионов, несуществующем профкоме и неудачном посредничестве» з інформацією на яку посилаються позивач.

Суд встановив, що у Всеукраїнському тижневику „Суббота плюс" в номері на сторінці 58 в рубриці «Конкретно» під авторством ОСОБА_2 надрукував статтю під назвою «О кадровом пасьянсе в Партии регионов, несуществующем профкоме и неудачном посредничестве» була розповсюджена інформація змісту : «За недолгие месяцы пребывания Плискина во главе сине-белых он стал участником многих скандалов», «Следующий конфликт возник на мартовской сессии, когда рассматривался вопрос о результатах работы ДОЛ «Солнечный», «Плискин лично обещал, что руководство ОАО «Юждизельмаш» погасит остаток долга за путевки в 9,6 тысяч гривен».

Свідок ОСОБА_9пояснив суду, що в надрукованій статті мова йде про позивача ОСОБА_6, про те що він є скандальною людиною або стверджувати те що навколо нього або його діяльності відбуваються скандали він зазначити таке не може, оскільки за всі роки його діяльності він поводив себе коректно, також додав що особисто між ними виникав конфлікт, однак він не маї ніякого відношення до статті, пояснив що після розподілу в 2007 році великого підприємства «Південдизельмаш» виникали питання представництва інтересів працівників, для чого викликались голови обласної профспілки, також працівники звертались з численними листами до преси та прокуратури з приводу захисту їх прав. Текст статті вже не пам'ятає, та зазначив що про особисті обіцянки позивача, що керівництво ВАТ « Південдизельмашу» погасить залишок боргу за путівки в розмірі 9,6 тысяч гривен, а також про конфлікт на березневій сесії про наслідки роботи дитячого лагеря «Сонячний» йому не відомо. Звідки взяті ці відомості, він не знає.

Відповідачка ОСОБА_2 від заявленого клопотання про допит у якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 відмовилась.

Згідно ч. 1 ст. З Конституції України, людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, крім випадків, передбачених конституцією України.

Згідно з ч. 4 с 32 Конституції України, кожному гарантується с4довий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім "і, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, використанням та поширенням недостовірної інформації.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є об'єктивність, вірогідність, повнота і точність інформації; законність одержан:-:-. використання, поширення та зберігання інформації.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні-до суб'єктів діяльності друкованих засобів масової інформації належать засновки :: (співзасновники) друкованого засобу масової інформації, його редактор (головний редактор .

редакційна колегія, редакція, трудовий колектив редакції, журналістський колектив, журналіст, автор, видавець, розповсюджувач.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редактор (головний редактор) друкованого засобу масової інформації несе відповідальність за виконання вимог, що ставляться до діяльності друкованого засобу масової інформації, його редакції відповідно до Закону та інших актів законодавства України.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналіст редакції зобов'язаний подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію; відмовлятися від доручення редактора (головного редактора) чи редакції, якщо воно не може бути виконано без порушення Закону. Здійснюючи свою діяльність на засадах професійної самостійності, журналіст використовує права та виконує обов'язки, передбачені Законом України «Про інформацію» та Законом України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні».

Згідно' з ст. 41 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакції, засновники, видавці, розповсюджувачі, державні органи, організації та об'єднання громадян несуть відповідальність за порушення законодавства про друковані засоби масової інформації.

Згідно з ст. ст. 46, 47 Закону України «Про інформацію» інформація не може бути використана для посягання на права і свободи людини; відповідальність за порушення законодавства України про інформацію несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як надання інформації, що не відповідає дійсності; поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи.

Згідно з ст. З Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» друковані засоби масової інформації в Україні не можуть бути використані для поширення відомостей, розголошення яких забороняється статтею 46 Закону України «Про інформацію». Забороняється використання друкованих засобів масової інформації для втручання в особисте життя громадян, посягання на їх честь і гідність.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» № 7 від 28.09.1990 року відповідачем у справі про захист честі і гідності може бути фізична або юридична особа, яка поширила відомості, що порочать позивача.

Якщо позов пред'явлено про спростування відомостей, опублікованих в пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по радіо, телебаченню), як відповідачі притягаються автор та відповідний орган масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск інформації).

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» № 7 від 28.09.1990 року відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його ганьблять, особою, до якої пред'явлений позов.

Проте, позивач має право подати докази невідповідності дійсності таких відомостей. Позивачем надано до суду характеристики з місця роботи, відповідно до яких він характеризується як порядна, ініціативна людина яка приймає активну участь в суспільній, трудовій, політичній діяльності.

Крім того відповідно до витягу з протоколу шістдесят сьомої сесії Токмацької міської ради п'ятого скликання від 19.03.2009 року, вбачається що до порядку денного було запропоновано вислухати звіт Про роботу філії ДОТ «Сонячний» КП «Контакт» у 2008 році і підготовку до оздоровчого сезону 2009. Доповідав ОСОБА_10 директор КП «Контакт», виступили ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, та за результатами голосування проголосували за 23 особи, проти 0.

З зазначеного витягу з протоколу не вбачається що між депутатами Токмацької міської ради а саме між позивачем та керівником ДОТ «Сонячний» ОСОБА_21 був конфлікт або скандал.

На підставі зазначеного суд вважає, що в даному випадку інформація яка зазначена в статті наступного змісту: «За недолгие месяцы пребывания Плискина во главе сине-белых он стал участником многих скандалов», «Следующий конфликт возник на мартовской сессии, когда рассматривался вопрос о результатах работы ДОЛ «Солнечный», «Плискин лично обещал, что руководство ОАО «Юждизельмаш» погасит остаток долга за путевки в 9,6 тысяч гривен» є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності, та є негативною відповідно до особи позивача тому що стверджує про його неетичну поведінку суспільному та політичному житті.

З урахуванням змісту і форми опублікованих висловів, вони є образливими для позивача, оскільки вони мають беззаперечно негативний характер і є такими, що зумовлюють формування

стійкої і однозначної думки у невизначеного кола осіб про нього. Крім того, такі вислови ставлять під сумнів порядність, чесність і добросовісність позивача як людини і громадянина України.

Неправомірність дій по поширенню згаданих висловів полягає в наступному. Беззаперечно, що висловлення оціночних суджень не може бути підставою для відповідальності. Проте, цей правовий режим не розповсюджується на вислови, що мають характер образи чи наклепу. Тобто, виходячи з принципів об'єктивності інформації, висвітлення оціночних суджень обов'язково повинно мати своєю передумовою певну підставність. За умови підставності висловлення оціночних суджень є правомірним, таким, що поширене на підставі фактів. Натомість, бездумне і безпідставне звинувачення у вчиненнях злочинів є образою та наклепом.

Такими висловами зачіпається її право на недоторканість честі, гідності і репутації, які, згідно ст. 270 ЦК України, є особистим немайновим правом особи.

Згідно зі ст.277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім'ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам.

Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно зі статтю 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про інформацію», у випадках коли правопорушенням, вчиненим суб'єктом інформаційної діяльності, завдано матеріальної чи мор&чьної шкоди фізичним або юридичним особам, винні особи відшкодовують її добровільно або на підставі рішення суду.

Згідно з Постановою Пленуму Верхового суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Однак доказів в обгрунтування спричинення моральної шкоди суду не надано.

Всі наведені норми закону повністю відповідають положенням ст. 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), згідно ч. 1 якої кожна людина має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Натомість, на підставі ч. 2 цієї статті, здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з правами та обов'язками, може бути предметом таких формальностей, умов, обмежень або покарання, які встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням або злочинам, для захисту здоров'я і моралі, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. За таких умов, приписи конвенції визначають захист репутації особи легітимною метою для обмеження права вільно розповсюджувати інформацію і ідеї.

Тобто, хоча розповсюдження оціночних суджень не може бути підставою для притягнення до відповідальності, натомість на висловлювання, які містять характер образи чи наклепу, не розповсюджується правило щодо їх непідсудності.

Суд вважає, що вказана інформація поширена відносно позивача є недостовірною, бо по перше, вона є негативною, виходячи як із своєї суті так і з вказаного вище способу викладення інформації. По-друге інформація є не достовірною, оскільки особа яка її поширила не довела протилежного.

Якщо редакція не має доказів того, шо опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформаиії або опублікувати його за власною ініціативою.

Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується.

Обсяг спростування не може більше ніж удвічі перевищувати обсяг спрскгговуп. фрагменту опублікованого повідомлення або матеріалу."

На підставі викладеного, керуючись ст. 28 Конституції України, ст. 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", ст. ст. 16, 23, 270, 275-277, 297, 298, 301, 1190 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року № 7: „Про застосування судами законодавства, що регулює захист, честі, гідності і ділової репутації громадян, та організацій", ст. ст. З, 6, 8, 10, 76, 209, 212,213, 214, 215, 218 ЦПК України суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, засновника друкованого засобу масової інформації ОСОБА_3 Всеукраїнського тижневика «Суббота плюс» про захист честі, гідності та делової репутації та стягнення моральної шкоди -задовольнити частково.

Визнати інформацію викладену в статті під назвою «О кадровом пасьянсе в Партии регионов, несуществующем профкоме и неудачном посредничестве», розповсюджену 16 квітня 2009 року Всеукраїнським тижневиком „Суббота плюс" на сторінці 58 в рубриці «Конкретно» під авторством ОСОБА_2, змісту: «За недолгие месяцы пребывания Плискина во главе сине-белых он стал участником многих скандалов», «Следующий конфликт возник на мартовской сессии, когда рассматривался вопрос о результатах работы ДОЛ «Солнечный», «Плискин лично обещал, что руководство ОАО «Юждизельмаш» погасит остаток долга за путевки в 9,6 тысяч гривен» - недостовірною.

Зобов'язати автора статті ОСОБА_2, та засновника друкованого засобу масової інформації ОСОБА_3 Всеукраїнського тижневика «Суббота плюс» спростувати недостовірну інформацію, що мають бути набрані тим же шрифтом і розміщені під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де містилася стаття з фотографією, яка спростовується.

Надрукувати спростування у найближчому випуску тижневика після набрання законної сили судовим рішенням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 17 грн ., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 125 грн., а всього 142 грн .

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду спвави апеляційним судом/

Суддя