№ 4c-9/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі :

Головуючого, судді - Пашнєва В.Г.

за участі секретаря - Козюріної Н.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ,-

встановив :

ОСОБА_1 О М. звернувся до суду зі скаргою, посилаючись нате, що 22 вересня 2010 р. він отримав Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 вересня 2010 р. Старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 А С

При цьому, всупереч законодавству виконавцем, не надано копії постанови про виконавче провадження, в порушення вимог ч.І ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому заявник вважає, що дії Старшого державного виконавця Тимошенко А С. є неправомірними, просить зобов'язати його дотриматись вимог цього Закону та надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнути судові витрати

Суд, вислухавши представника заявника, державного виконавця, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи приходить до наступного.

Будь-яка постанова про відкриття виконавчого провадження дає можливість боржнику виконати рішення суду у добровільному порядку.

Виконанням рішення суду у добровільному порядку в першу чергу зацікавлений боржник, тому що на цій стадії виконавчого провадження боржник уникає додаткових витрат, а саме сплати виконавчого збору.

Строк на добровільне виконання рішення зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження/

Як вбачається з доводів і заперечень державного виконавця копії постанов були направлені для виконання та відома 13.09.2010 р. вих. № 21592, і 20.09.2010 р вих. № 2.1591, адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

У пункті 4.1.1 абзацу третього Інструкції № 74/5 зазначається, що постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" зазначений Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Цією нормою може скористатися боржник у випадку несвоєчасного одержання постанови державного виконавця та поновити строк для його виконання У боржника є таке право звернутися із заявою про відкладення провадження виконавчих дій та підтвердити її доказом несвоєчасного відправлення або отримання постанови державного виконавця на ім'я начальника відділу виконавчої служби.

Під час відведеного строку державним виконавцем на добровільне виконання рішення суду боржник повинен здійснити певні дії, які спрямовані на позитивний результат.

Таким чином, державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, обов'язково повинен пересвідчитися:

по-перше, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження;

по-друге, чи здійснені ним дії, спрямовані на його добровільне виконання

Отже, обов'язок державного виконавця з'ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.

Законодавчо встановлена процедура поновлення строку добровільного виконання рішення не надає державному виконавче право застосовувати заходи примусового виконання рішення у разі несвоєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд, за результатами розгляду скарги, вважає її обґрунтованою, в зв'язку з чим визнає оскаржувані дії неправомірними і зобов'язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення його прав.

Згідно до ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги.

Про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд із заявника не пізніше ніж у місячний з дня одержання ухвали суду.

Керуючись ст.383-389 ЦПК України, суд ,-

Ухвалив :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Старшого державного виконавця ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2С

Зобов'язати Старшого державного виконавця ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 в межах своєї компетенції усунути порушення шляхом дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» і надати заявнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судові витрати з розгляду скарги покладаються судом на відділ державної виконавчої служби.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Г. Пашнєв