Заводський районний суд м. Запоріжжя
справа № 2-555/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2010р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі представника позивача представника відповідачаОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особі КП ВРЕЖО-4, відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особі КП ВРЕЖО-4, відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, про вселення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично більше ніж два роки там не проживає, з березня 2007р. жодного разу не з'являвся, комунальні платежі у зв'язку з утриманням квартири не здійснював, всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, не виконує, квартира забруднена, знаходиться в незадовільному санітарно-технічному стані. Тому у звязку з тим, що відповідач в житловому приміщенні не зявлявся протягом більш ніж шість місяців, обовязки наймача жилого приміщення не виконує, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку.

В ході судового розгляду ОСОБА_6 звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про вселення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_6 зазначив, що в спірній квартирі зареєстрований він та ОСОБА_5, якого 08.04.03 прописала його мати, котра в травні того ж року трагічно померла. У 2004 році ОСОБА_5 змінив місце проживання та переїхав жити до своєї співмешканки за адресою: АДРЕСА_2. З 2004 по 2009 рік він проживав у спірній квартирі разом із своєю цивільною дружиною та неповнолітньою дитиною. У березні 2009 року ОСОБА_5 скористався тим, що він поїхав відвідувати до лікарні свою цивільну дружину, змінив замки на вхідних дверях спірної квартири, де залишились його особисті речі. На контакт щодо обґрунтування своєї поведінки ОСОБА_5 не йшов. Потім дізнався що ОСОБА_5 звернувся до суду з відповідним позовом. Наявний борг за квартиру обумовлюється несплатою належних платежів ОСОБА_5 за утримання спірної квартири.

Позивач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні позов підтримали на підставах викладених в позовній заяві та пояснили, що відповідач в зазначеній квартирі не проживає, не з'являвся, комунальні платежі у зв'язку з утриманням квартири не здійснював, його речей в квартирі немає, він не проживає в квартирі з 2007р. Із-за конфлікту з ОСОБА_6 у період після смерті дружини по серпень 2008 року він був вимушений тимчасово проживати у квартирах своїх знайомих. У серпні 2008 року коли він повернувся в спірну квартиру то застав її у занедбаному стані оскільки в квартирі навіть були вибиті вхідні двері, існував великий борг за комунальні послуги, який на даний час він частково погасив та зробив ремонт у оселі. У звязку з зазначеним, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 не визнає.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні заперечували щодо вимог за первісним позовом, зазначили, що до березня 2009 року він проживав за спірною адресою самостійно, а інколи з своєю цивільною дружиною та спільною дитиною (оскільки дружина часто хворіла та лікувалась у медичних установах), доки ОСОБА_5 не змінив замки на вхідних дверях. Не заперечував що не сплачував комунальні платежі через відсутність коштів. У звязку з зазначеним просили задовольнити їх позовні вимоги та визнати ОСОБА_5 особою, яка втратила право користування спірним житлом.

Від представників третіх осіб надійшли заяви про розгляд зазначеної справи у їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку, що зустрічний позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, а первісний позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади м. Запоріжжя та знаходиться на обслуговуванні та в господарському віданні КП ВРЕЖО-4. У вказаній квартирі зареєстрований позивач та відповідач, особистий рахунок оформлений на ОСОБА_7, яка, зі слів сторін по справі, померла.

Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У підтвердження доводів про те, що ОСОБА_6 без поважних причин довгий час не проживає у спірній квартирі позивач посилався на показання свідків.

А саме свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що в спірній квартирі вони бувають, але з серпня 2008р. відповідача там не бачили, стан квартири був незадовільний після проживання там відповідача, тому позивач робить там ремонтні роботи та сплачує наявний за комунальні послуги борг.

Факт тривалого не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_6 підтверджується відповідним актом, складеним представниками ЖЕД № 8 19.01.10.

Про те що ОСОБА_5 одноособово займається погашенням заборгованості за квартирну плату та комунальні послуги спірної квартири свідчать відповідні договори від 26.02.09 та 01.04.10, укладені між ним та представниками КП «ВРЕЖО №4»

Під час судового розгляду справи допитана у якості свідка ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_6 проживає разом з її донькою у цивільному шлюбі. З січня 2004 року по весну 2009 року вони разом із дитиною проживали у спірній квартирі, де ОСОБА_6 робив ремонт та мав свої особисті речі. З березня 209 року ОСОБА_6 проживає у її оселі, оскільки ОСОБА_5 чинить йому перешкоди у проживанні в спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_12 зазначила, що перебувала в гостях у ОСОБА_6 в спірній квартирі наприкінці 2008 року, після чого, коли дружину ОСОБА_13 помістили у лікарню, він разом з дитиною переїхав жити до тещі ОСОБА_11

Суд критично відноситься до показів зазначених свідків, оскільки зміст їх пояснень суперечить іншим матеріалам справи які у своїй сукупності є логічними, послідовними та доповнюючими один одного. Покази цих свідків навіть між собою є суперечливими щодо підстав переселення ОСОБА_6 з спірної квартири.

В підтвердження обґрунтованості позиції ОСОБА_5 суд приймає до уваги відсутність з боку ОСОБА_6 з березня 2009 року по час розгляду справи по суті звернень до відповідних компетентних органів щодо «протиправних» дій ОСОБА_5 відносно чинення ним перешкод у користуванні спірним приміщенням ОСОБА_6

Крім того, ОСОБА_6 документально не підтверджено факт його проживання однією сімєю з ОСОБА_14 у спірній квартирі та наявність спільної дитини.

ОСОБА_6 на підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_5 не привів жодного доказу того, що він не втратив право користування спірним приміщенням, і що він не проживає в квартирі з обєктивних причин, хоча відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення первісного позову, оскільки відповідач ОСОБА_6 не проживає в квартирі, в якій він зареєстрований, не утримує її, та не виконує обовязки, що випливають із договору найму житлового приміщення..

Керуючись ст.ст.71, 72 ЖК України,ст.ст.88, 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, 11.01.1983р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №17 в будинку №51/46 по вул. Республіканській в м. Запоріжжі.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_6 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.С. Яцун