Апеляційний суд Житомирської області
24 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Олексієнка М.М., суддів: Кашапової Л.М., Снітка С.О.,
при секретарі судового засідання Ганько Ю.І.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Національної акціонерної страхової компанії „Оранта" (надалі - НАСК „Оранта") про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), яка мала місце 26 жовтня 2007 року вулиці Шевченка м. Новоград-Волинський. Винуватцем ДТП є відповідач, який, керуючи транспортним засобом, в порушення п.п.2.3"б", 12.3. Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем „ОРЕЬ А8ТКА", державний номер НОМЕР_1, в наслідок чого автомобіль зазнав технічних ушкоджень. Вартість матеріальної шкоди складає 6961 грн., в тому числі: 1815 грн. вартість запчастин, 3905 грн. вартість
Головуючий у судії інстанції ОСОБА_5 Доповідач - суддя Олексієнко М.М.
Справа № 22ц-2599/10 Категорія 34
відновлювального ремонту, 1232 грн. оплата за авто технічну і товарознавчу експертизи. З необережних дій винної особи зазнав душевних страждань, оскільки тривалий час не міг користуватись пошкодженим транспортним засобом, тому моральну шкоду оцінив у 3500 грн.
Крім того, відповідач повинен відшкодувати судові витрати.
Ухвалою від 04.03.2010 року НАСК „Оранта" залучено співвідповідачем.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.03.2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, як винної особи в ДТП на користь ОСОБА_4 6961грн. матеріальної шкоди, 224 грн. судових витрат, 1000 грн. компенсацію за моральні страждання. Зобов'язано позивача передати відповідачу пошкоджені запчастини, які не підлягають відновленню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених судом просить рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує на те, що суд безпідставно визнав винним лише його у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки порушення Правил дорожнього руху України допустив і позивач. Для об'єктивного розгляду справи суд повинен був додатково провести огляд місця пригоди в умовах подібних до транспортної пригоди. Відповідальність за заподіяну шкоду мала нести НАСК „Оранта", з якою укладено договір страхування.

Вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Виходячи із зібраних та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до переконливого висновку про наявність вини ОСОБА_2 у ДТП, яка мала місце 26.10.2007 року на вулиці Шевченка м. Новоград-Волинська.

Зокрема, згідно висновку експерта - автотехніка від 16.04.2008 року відповідач, керуючи автомобілем „ФОЛЬКСВАГЕН-Джетта", допустив порушення п.п. 2.3 „б", 12.3 Правил дорожнього руху України, що є в причинному зв'язку із зіткненням транспортних засобів.

Такий висновок ґрунтується на зібраних у адміністративній справі доказах, в тому числі протоколах про адміністративне

правопорушення від 26.10.2007 року, огляду місця пригоди, огляду транспортних засобів, поясненнях свідків.

Доводи відповідача про наявність вини у транспортній пригоді і позивача, не ґрунтуються на зібраних доказах. Навпаки, згідно постанови про адміністративне правопорушення від 22.07.2008 року (а.с.18) відносно ОСОБА_4 провадження у справі закрито за відсутністю складу проступку. Така постанова набрала законної сили.

Відповідач зі своїм представником, як того вимагає ч.І ст.60 ЦПК України, не довели обставини, які б свідчили про порушення Правил дорожнього руху України, допущених ОСОБА_4, і які є в причинному зв'язку з ДТП. Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про повторний огляд місця пригоди та відтворення обстановки і обставин події, оскільки такі дій суд не міг провести. Особи, які брали участь у справі не позбавлені були права заявити клопотання про допит свідків, які були очевидцями ДТП з метою визначення місця пригоди, розташування транспортних засобів і за наявності зібраних доказів провести додаткову чи повторну експертизи.

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження № В- 2043 від 29.07.2009 року (а.с.6-13) матеріальний збиток власника пошкодженого автомобіля „ОРЕЬ А8ТКА", державний номер НОМЕР_2 складає 6444,32 грн.

Крім того, позивачем понесені витрати за проведення експертиз, які згідно довідки (а.с.20,23) становлять 1232 грн.

Розмір судових витрат згідно письмових доказів становить 224,62 грн. ОСОБА_3 них 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення, 104,62 грн. судового збору (а.с.1,2).

Вказані обставини відповідачем не спростовуються, тому суд правомірно стягнув шкоду та судові витрати.

Суд правомірно, з посиланням на умови страхового Полісу №ВА 6516005 від 29.07.2009 року (а.с.60), укладеного між страховою компанією і ОСОБА_6, ст.ЗЗ Закон України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", прийшов до висновку, що відповідальність за шкоду слід покласти на відповідача, оскільки він у визначений Законом строк не повідомив страховика про настання ДТП. Останній пояснював, що він вважав себе не винним, тому і не повідомляв страхову компанію.

правопорушення від 26.10.2007 року, огляду місця пригоди, огляду транспортних засобів, поясненнях свідків.

Доводи відповідача про наявність вини у транспортній пригоді і позивача, не ґрунтуються на зібраних доказах. Навпаки, згідно постанови про адміністративне правопорушення від 22.07.2008 року (а.с.18) відносно ОСОБА_4 провадження у справі закрито за відсутністю складу проступку. Така постанова набрала законної сили.

Відповідач зі своїм представником, як того вимагає ч.І ст.60 ЦПК України, не довели обставини, які б свідчили про порушення Правил дорожнього руху України, допущених ОСОБА_4, і які є в причинному зв'язку з ДТП. Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про повторний огляд місця пригоди та відтворення обстановки і обставин події, оскільки такі дій суд не міг провести. Особи, які брали участь у справі не позбавлені були права заявити клопотання про допит свідків, які були очевидцями ДТП з метою визначення місця пригоди, розташування транспортних засобів і за наявності зібраних доказів провести додаткову чи повторну експертизи.

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження № В- 2043 від 29.07.2009 року (а.с.6-13) матеріальний збиток власника пошкодженого автомобіля „ОРЕЬ А8ТКА", державний номер НОМЕР_2 складає 6444,32 грн.

Крім того, позивачем понесені витрати за проведення експертиз, які згідно довідки (а.с.20,23) становлять 1232 грн.

Розмір судових витрат згідно письмових доказів становить 224,62 грн. ОСОБА_3 них 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення, 104,62 грн. судового збору (а.с.1,2).

Вказані обставини відповідачем не спростовуються, тому суд правомірно стягнув шкоду та судові витрати.

Суд правомірно, з посиланням на умови страхового Полісу №ВА 6516005 від 29.07.2009 року (а.с.60), укладеного між страховою компанією і ОСОБА_6, ст.ЗЗ Закон України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", прийшов до висновку, що відповідальність за шкоду слід покласти на відповідача, оскільки він у визначений Законом строк не повідомив страховика про настання ДТП. Останній пояснював, що він вважав себе не винним, тому і не повідомляв страхову компанію.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі на законність і обґрунтованість рішення не впливають.

З урахуванням вище викладеного, керуючись ст. 209, 303, 304, п.2 ч.І ст.307, ст. ст. 313 314, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 березня 20ІО року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.