Справа №2-14/2010
Провадження № 2-14/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2010 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківськаї області в складі rоловуючого судді Федик Л.І. при секретарі Руско Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт будинку, суд

в с т а н о в и в:

що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що йому належить на праві приватної власності 1/4 будинковолодіння в АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 23.08.1990р. Власником решти будинковолодіння (3/4) є його тітка - відповідачка по справі ОСОБА_2 . Його частка та частка ОСОБА_2 були виділені в натурі, і в його користуванні знаходились (згідно поетажного плану) кімнати 1 -6 площею 21,3 м2 та 1-7 площею 6,9 м2 - на першому поверсі та 1-8 площею 18,9 м2 - на другому поверсі. У 2004р. відповідачка по справі, сказала, що вона немає змоги утримувати свою частину будинку та зробити в ній ремонт, а тому хоче помінятись з ним частками будинку встановивши новий порядок користування. Bін погодився на пропозиції відповідачки і вони провели обмін, ОСОБА_1 став користуватись кімнатами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 1-8, а відповідачка кімнатами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7. Для узаконення такого порядку користування він звернувся до ОБТІ, і актом конкретного користування будинком від 12.03.04p. складеного представником БТІ та підписаним ним та відповідачкою, було встановлено фактичне користування будинком. Після цього, він звернувся міської ради і рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №244 від 18.05.2004р. на підставі Розрахунку ідеальних часток в загальній власності на будинковолодіння за ним було визнано право власності на 62/100 будинковолодіння, яке було зареєстровано в ОБТІ та видано свідоцтво про право власності на 62/100 частини будинковолодіння (свідоцтво додається). Вважаючи, себе власником частини будинку якою користувався згідно акту конкретного користування та зважаючи на те, частина будинку якою він користувався перебувала у жахливому стані та потребувала капітального ремонту він розпочав капітальний ремонт у частині будинку де проживав, а саме міняв підлоги, двері, вікна, виклав плитку, встановив сантехніку (ванну, унітаз), оббив стелі вагонкою, встановив автономне опалення (цілого будинку). Окрім цього провів в будинок воду, газ, світло, оформив у відповідних службах всі договори на сплату комунальних послуг на себе, одержав дозволи на встановлення лічильників газ та воду, встановлення газового котла та проведення автономного опалення. Ремонт тривав три роки, а саме з літа 2004р. по літо 2007р. Все це робились з відома та згоди відповідачки. Проте, коли ремонт був закінчений відповідачка звернулась до суду із позовом про виселення його з сім`єю з частини будинку, де він провів ремонт. Тому вважає, що відповідачка повинна відшкодувати йому вартість ремоту, а також просить суд стягнути судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, підтвердили вищенаведеним, просять його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що їй належить на праві власності 3/4 будинковолодіння по АДРЕСА_2 . Інша частина будинковолодіння належить їі племіннику позивачу по справі ОСОБА_1 . На прохання свого брата вона дозволила позивачу тимчасово проживати в кімнатах 2-7, 2-8, 2-9, 3-3, 3-4, 3-1, 3-2. вона бачила та їй було відомо про те, що позивачем ОСОБА_1 здійснюється ремонт в її житлових кімната, проте, жодного дозволу на проведення ремонтних робіт в належних їй кімнатах вона не давала, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона ,разом із знайомою ОСОБА_4 в період з кінця літа 2006р. по 2007р. робила ремонт в житловому будинку по АДРЕСА_2 ), а саме перетирали стіни, робили чорнові роботи, а в літку 2007р. робили вже чистові роботи. За виконану роботу вони взяли у ОСОБА_1 близько 5 тисяч гривень. Також свідок пояснила, що коли вони робили ремонт в 2006р., то підлога в кімнатах була старою та потребувала ремонту, а на весні 2007р. вже була нова підлога. ще не була помальована.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він виготовлював ОСОБА_1 дерев`яні двері та вікна в будинок. А саме, восени 2006р. він приїхав в м. Калуш щоб зняти мірки із дверей та вікон, які він повинен виготовити. Під час проведення обмірів бачив, що в кімнатах була стара побілка та підлога. Столярні вироби він виготовлював до весни 2007р., однак столярні вироби він не встановлював, оскільки ОСОБА_1 сам їх забрав і сказав що буде встановлювати сам. За столярні вироби він одержав від ОСОБА_1 близько 5 тисяч гривень.

Суд, заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/4 домоволодіння по АДРЕСА_2 ), що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с: 7). Відповідачці ОСОБА_2 належить на праві приватної власності ѕ домоволодіння по АДРЕСА_2 ), що підтверджується витягами з реєстру прав власності на нерухоме- майно (а.с. 55, 58). 12.03.2004р. представниками Івано-Франківського ОБТІ було складено акт конкретного користування, згідно якого ОСОБА_6 користувався кімнатами 2-1, 2-2, 23, 2- 4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 1-8, а ОСОБА_2 відповідно користувалась кімнатами 1-1 ,1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7. Даний акт був підписаний обома сторонами, та ніким не оскаржувався та не скасовувався. Відповідачка в судовому засіданні підтвердила , що ОСОБА_1 розпочав проживати в даних кімнатах із ії згоди.

Після цього, ОСОБА_1 розпочав ремонт в житлових кімнатах, в яких він проживав згідно акту конкретного користування. Ремонт проводився в період з 2006 по 2007р., що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; а також квитанціями про придбання будівельних матеріалів та обладнання для водо-, газопостачання, та водовідведення (а.с. 23-28).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 28.01.2009р. по справі N 2-61/09р. (а.с 67-68) ОСОБА_1 разом з сім`єю виселено з житлових кімнат N 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2- 6, 2-7, 2-8, 3-1, 3-2, 3-3, після чого він звернувся до суду із позовом про відшкодування витрат на ремонт житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не довела, що вона заперечувала і проти проведення ОСОБА_1 ремонту в житлових кімнатах, оскільки ні до правоохоронних органів чи до суду про припинення проведення ремонту в період 2006 - 2007 рр. вона зверталась.

У зв`язку із вищенаведеним суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на законних підставах володів та користувався спірними кімнатами, а тому він правомірно здійснював ремонт, а відповідно є добросовісним набувачем ремонтних робіт.

У відповідності до ч. 4 ст. 390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Вартість ремонтних робіт з врахуванням вартості витрачених будівельних матеріалів становить 82380 грн., що підтверджується висновком експерта № 20 відд 27.04.2010р., а тому суд вважає, що дані кошти слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 . Крім того суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1 2000грн. за проведення експертизи та судові витрати по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 390 ЦК України, ст. 209, 212, 214, 215, 218 -

ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 82380(вісімдесят дві тисячі триста вісімдесят) грн. 00коп. затрачених на капітальний ремонт будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2000грн. за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 826,81грн. державного мита по справі та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, рішення набирає законної сили після закінчення строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається через Калуський міськрайонний протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне осскарження.

Головуючий: