"25" листопада 2010 р.
Справа №2-1179/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.

при секретарі Сова Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_6 комунального майна та приватизації Харківської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, визнання права користування та вселення у житлове приміщення -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права користування житловим приміщенням та вселення, зазначивши, що відповідачка є їх донькою і вони були зареєстровані в квартирі №18 в м. Харкові по вул.Тінякова, 30. В 2004р. на сумісні кошти вони разом купували однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1. Відповідачка умовила їх виписатися з квартири на час ремонту, щоб не сплачувати за комунальні послуги, що вони і зробили. Відповідачка зареєструвала батька ОСОБА_7 в новій квартирі по вул. Старопрудній, а ОСОБА_1 тимчасово зареєструвалася в селі. ОСОБА_4 зареєструвати їх назад в квартирі по вул. Тінякова відмовилася і продала без їх згоди квартиру по вул. Старопрудній. Просили визнати за ними право користування спірною квартирою №18 по вул. Тінякова, 30 в м. Харкові та вселити їх в цю квартиру.

У судовому засіданні позов уточнено, позивачі просили визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло видане 16.08.2005р. ВПЖФ на імя відповідачів, визнати за позивачами право користування квартирою №18 по вул. Тінякова, 30 в м. Харкові та вселити їх в цю квартиру, зобовязати Ленінський РВ зареєструвати їх за зазначеною адресою.

Позивач ОСОБА_2 позов підтримав та пояснив, що спірну квартиру батьки отримали на сімю з шести осіб та з 1990 року мешкали разом. Він виписався 30.08.1992 року в с. Білий колодязь, звідки 19.09.2007 року був знятий з реєстрації та зареєстрований по пров. Горянський, 11.10.2007 року де йому належить частина будинку за договором дарування.. Його батьки та сестра виписалися з квартири по вул.Тінякова для зменшення сплати комунальних послуг за проханням відповідачки, з подальшою реєстрацією за їх бажанням. Його мати мешкала в спірній квартирі з 04.10.1974 року по 21.01.2004 рік, а з 17.02.2004 року по теперішній час зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Будинок в с. Білий Колодязь належить його батькові, який помер та залишив заповіт на його дружину ОСОБА_8 Його сестра, ОСОБА_3, мешкала в спірній квартирі з 13.05.1977 року по 30.06.2004 рік, після чого дала згоду на виписку та мешкала АДРЕСА_2, яка належить відповідачці з 2004 року. Також з 2004 року по вул. Старопрудній був зареєстрований і його батько. Відповідачка змінила замки, викрала документи батька та його сестри і не пускала до квартири по вул. Соціалістичній. Без згоди батька та ОСОБА_3, ОСОБА_4 виписала останніх з зазначеної квартири, захопивши обманним шляхом квартиру по вул.Тінякова, оформила особистий рахунок на своє імя, а в подальшому приватизувала квартиру на себе та свого сина. В 2004 році КП «Вода» подало позов до батьків та згідно рішення Ленінського районного суду було стягнуто 740 грн., які утримувались з їх пенсій. У 2007 році батьки та сестра ОСОБА_3 звернулися до суду про відновлення порушеного права та визнання зняття з реєстрації недійсним, але позов був залишений без розгляду. Вони зверталися до правоохоронних органів щодо викрадення документів та зняття з реєстрації, але в порушенні кримінальної справи було відмовлено. По вул. Залізничній, 10 батькові було виділено квартиру № 28, але в цій квартирі ніхто не мешкав та не був зареєстрований, що зараз з квартирою не відомо. Він не звертався до Ленінського РВ щодо реєстрації в спірній квартирі по вул.Соціалістичній. Вважав що йому належить частина квартири по вул. Соціалістичній, яка б належала його батькові.

Позивачка ОСОБА_3 позов підтримала, зазначила, що її сестра ОСОБА_4 обманним шляхом понудила її та батьків знятися з реєстрації, мотивуючи це зменшенням сплати комунальних послуг та ремонтом. 21.07.2004р. вона виписалася за власною заявою з кв.18 по вул.Тінякова і з батьком зареєструвалася по вул. Старопрудній, але вважали, що ця квартира зареєстрована на їх імя, хоча будь-яких документів не підписувала до нотаріальної контори не зверталась. Тільки в подальшому вони дізналися що квартира по вул. Старопрудній належить ОСОБА_4, хоча вказана квартира була придбана на сумісні кошти. Вона не памятає, хто і скільки коштів давав на квартиру. В подальшому вона та її батько були без їх згоди зняті з реєстрації, про що вона дізналася тільки у судовому засіданні, а квартира на Старопрудній продана в грудні 2009 році. На теперішній час вона мешкає тимчасово в будинку №20 по вул. Кубасова, що надала ОСОБА_4, але в вказаному будинку не можливо жити. Вона не має реєстрації, що вплине на її пенсію.

Позивачка ОСОБА_9 позов підтримала та пояснила, що з квартири по вул. Тінякова вона виписалась в звязку з неможливістю сплати комунальних послуг та домовленістю щодо реєстрації у вказаній квартирі в будь який час. Вона зареєструвалася у с. Білий Колодязь, в будинку що належить її померлому чоловіку, де і мешкає 10-15 років. Відповідачка без їх згоди викинула меблі з квартири по вул. Тінякова, приватизувала квартиру на себе та на онука, не ставлячи їх до відома. Батько вважав, що частка його квартири по вул.Соціалістичній повинна належати його сину ОСОБА_9 П.А. По вул.Залізничній її чоловік отримав квартиру по розширенню житлової площі, але так, як це був гуртожиток, то в цій квартирі ніхто не мешкав та не був зареєстрований. Відповідачка матеріальної підтримки не надає та не запрошувала проживати до себе. Її донька ОСОБА_10 тимчасово мешкає у будинку по вул.Кубасова, 20, який належить ОСОБА_4 та яка вже продала половину будинку. Приватний будинок вони не прохали.

Представник ОСОБА_11, ОСОБА_12 уточнений позов підтримала в повному обсязі та зазначила, що порушено право позивачів як на приватизацію квартири, о якій вони дізналися лише в судовому засіданні, а також право на проживання у зазначеній квартирі.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила, що в 1989 році померла її тітка, яка залишила батькові будинок. Мати тиждень проживала у с. Білий Колодязь, а інший тиждень по вул.Соціалістична. Її брат також мешкав у Білому Колодязі, а після 1992 року виписався та переїхав на квартиру по вул.Залізничній. Її батько по виходу на пенсію виїхав в с. Білий Колодязь у 1995-1996 роках, а вона з дитиною та сестрою ОСОБА_10 мешкала в квартирі по вул. Тінякова з 1996 по 2004 рік. Вона є приватним підприємцем і у 2004 році за свої особисті кошти купила однокімнатну квартиру по вул. Старопрудній за 6000 тис. доларів США. Тільки через пів року вона розповіла родичам що купила квартиру, за проханням сестри та батька прописала їх в цій квартирі надавши місце проживання, і в якій вони були зареєстровані до 2009 р. З квартири по вул.Соціалістичній її брат ОСОБА_13 виписався у 1992 році, мати у 1993-1994 році, а батько з сестрою у 2004 році. Вона запрошувала батьків проживати з нею і батько попрохав придбати для нього, матері та сестри приватний будинок. Квартиру на Старопрудній вона продала у 2009 році. Після чого брат почав погрожувати та вимагати у неї гроші. Посилання позивачів на те що вони не знали про приватизацію квартири не відповідає дійсності, бо вона про це повідомляла і ніхто з них не заперечував, а виписка позивачів була за їх особистою згодою. Вона не викрадала будь яких документів у батьків, бо у них не мешкала. Батько та її сестра самостійно писали заяву до ЖЕДу у 2009р. про виписку з квартири по вул.Старопрудній. Будинок по вул. Кубасова, 22 належить їй на підставі договору дарування і вона частину вказаного будинку подарувала.

Представник відповідачів ОСОБА_14, проти задоволення позову заперечував, вважав, що позивачами порушені строки позовної давнини. Надав письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідачі самостійно знялися з реєстраційного обліку і згідно рішення Ленінського РВК м.Харкова №110 від 05.04.2005р. договір найму в квартирі АДРЕСА_3 був змінений у звязку з випискою позивачів, та наймачем квартири визнана ОСОБА_4, яка разом з сином ОСОБА_5 16.08.2005р. стали власниками квартири згідно свідоцтва про право власності на житло і які мають право користуватися та розпоряджатися зазначеним майном. Твердження позивачів про те, що АДРЕСА_4 придбана за сумісні кошти не відповідає договору купівлі продажу квартири. Посилання на те, що позивачі незаконно та шахрайським шляхом виписані з квартири - не відповідає постанові про відмову в порушенні кримінальної справи. В частині визнання свідоцтва про приватизацію недійсним вимоги також є незаконними, т.я. відповідачі на момент приватизації у спірній квартирі не мешкали, на проживання у квартирі не претендували, та за ними право на проживання збережено не було.

Представник відповідача Ленінський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області просив слухати справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_6 комунального майна та приватизації Харківської міської ради просив слухати справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву.

Суд, вислухавши пояснення і доводи позивачів та представника ОСОБА_15, відповідачки, представника відповідачів, свідків, перевіривши матеріали справи та матеріали цивільної справи №2-3031/07, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17, сусіди ОСОБА_15, у судовому засіданні пояснили, що про події в сімї ОСОБА_15 знають побічно зі слів ОСОБА_7 та ОСОБА_3, однак щодо їх виписки та приватизації квартири нічого пояснити не змогли.

Рішенням РВК Ленінської райради депутатів трудящих від 06.02.1974р. №26/51 затверджено протокол засідання житлової комісії виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 28.01.1974р. №4, згідно якого затверджено списки по формі №4 про надання житлової площі, в т.ч. ОСОБА_7 кв.№18 по вул.Золочівській,27 (зараз вул.Тінякова, 30) яка складається з 4-х кімнат, площею 46,99 кв.м. на сімю з 6 осіб.(а.с.6-10, 68-70)

Згідно довідки Ленінського РВ ХМУ від 05.03.2010р., копій заяв про зняття з реєстраційного обліку та форми А, за адресою АДРЕСА_5 проживало дві родини: попередні власники квартири, згідно свідоцтва про право власності від 26.06.1995р., була родина ОСОБА_18: ОСОБА_18 зареєстрований 16.05.1979р., помер 04.01.2000р., ОСОБА_19, зареєстрована з 18.01.1994р., померла 19.05.2003р. Теперішній власник квартири ОСОБА_4, згідно договору купівлі продажу від 29.01.2004р., яка мешкає без реєстрації. Батько власника ОСОБА_7, зареєстрований з 21.07.2004р., знятий з реєстрації згідно власної заяви 09.12.2009р., сестра власника ОСОБА_3, зареєстрована з 21.07.2004р., знята з реєстраційного обліку згідно власної заяви 30.12.2009р. На даний час осіб зареєстрованих за даною адресою не значиться.(а.с.34-39,67,68-70)

Відповідно довідок Ленінського РВ ХМУ від 06.05.2010р. та від 18.10.2010р. у квартирі АДРЕСА_6 мешкало пять осіб: 1) чоловік - ОСОБА_7, зареєстрований з 04.10.1974 р., знятий з реєстрації 30.06.2004р. за адресою: АДРЕСА_7. 2) дружина - ОСОБА_1 зареєстрована з 04.10.1974 р., знята з реєстрації згідно власної заяви 21.01.2004р. за адресою: Харківська обл. Вовчанський район, с. Білий Колодязь.3) донька - ОСОБА_3 зареєстрована з 13.05.1977 р., знята з реєстрації 30.06.2004р. за адресою: АДРЕСА_7. На даний час згідно рішення Ленінської районної у м.Харкові ради від 05.04.2005р. №110 власником квартири є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована та мешкає з 23.01.1990 р. з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 У СГІРФО документи: заяви на реєстрацію, зняття з реєстрації та талони зняття з місця реєстрації за терміном зберігання списані.(а.с.65, 181)

Як вбачається з виписки з рішення Ленінської районної у м.Харкові ради від 05.04.2005р. №110 змінено договір найму житлового приміщення у звязку з випискою наймача ОСОБА_7, та визнано наймачем 4-х кімнатної кв.18 по вул.Тінякова,30 у м.Харкові ОСОБА_4, з сімєю з 2-х осіб (вона та син ОСОБА_5В.) (а.с.66).

Згідно договору купівліпродажу від 29.01.2004р. ОСОБА_20 продав ОСОБА_4 однокімнатну АДРЕСА_8 за 35800 грн. Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2004р. ОСОБА_4 є власницею зазначеної квартири.(а.с. 40,41.)

Як вбачається з відповідей КП ХМБТІ від 05.03.2010р. та 10.03.2010р. АДРЕСА_9 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4, згідно договору купівліпродажу від 29.01.2004р. Квартира АДРЕСА_6 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.08.2005р. виданого ВПЖФ.(а.с.33,57)

Як вбачається з довідки Білоколодязької селищної ради від 01.03.2010р. будинок №56 по вул.Радянська в смп. Білий Колодязь належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності за заповітом. В вказаному будинку зареєстрована та проживає його дружина ОСОБА_1, власник будинку ОСОБА_7 проживає, але не зареєстрований.(а.с.32)

ОСОБА_7 помер 19.04.2010р. про що є відповідний запис за №27. (а.с.79)

Згідно довідки з місця проживання КП «Житлосервіс» Ленінської філії дільниця №29 від 19.06.2007р. в 4-х кімнатній квартирі АДРЕСА_6 були зареєстровані: 1) ОСОБА_7 - основний квартиронаймач, зареєстрований 04.10.1974 р., знятий з обліку 30.06.2004р. 2) ОСОБА_3 - донька, зареєстрована 13.05.1977 р., знята з обліку 30.06.2004р.3) ОСОБА_4 - донька, зареєстрована 23.01.1990 р., з 05.04.2005 р. основний наймач.4) ОСОБА_5 - онук.(а.с.7 цив. справа №2-3031/07)

Постановами ДІМ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС в Х/О від 25.12.2009р., 19.01.2010р. та 23.02.2010р. в порушенні кримінальної справі відносно ОСОБА_4 за ознаками ст.296 та ст.357 КК України відмовлено за відсутністю ознак злочину. (а.с. 83,84,86,87,136,137)

Як вбачається з договору купівліпродажу від 08.12.2009 р. ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_21 купила однокімнатну АДРЕСА_8 за 177954 грн. (а.с. 102-104)

Згідно свідоцтва на про право власності на житло від 16.08.2005р. ВПЖФ квартира АДРЕСА_10 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.(а.с.105)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.07.1990р. спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_22 є ОСОБА_7.(а.с.107)

Як вбачається з договору дарування від 23.12.2009р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_23 в р. за №5084, ОСОБА_24 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар 26/100 частини домоволодіння за №22 по вул.Кубасова у м.Харкові. (а.с.108,109)

Щодо визнання права користування, вселення та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_11 та зобовязання реєстрації позивачів за вказаною адресою:

Позивачі не заперечували, що квартира АДРЕСА_11 надавалася у користування на сімю з 6 осіб, які були зареєстровані з 1974 року. 21.01.2004р. ОСОБА_1 була знята з реєстрації за вказаною адресою у звязку з переїздом у с. Білий Колодязь Вовчанського р-ну. При цьому вона зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою Білоколодязьної селищної ради. Сама ОСОБА_1 не заперечувала, що вона і зареєстрована і фактично проживає у с. Білий Колодязь у будинку, який на праві власності, згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, належав її чоловіку ОСОБА_7 До моменту смерті фактично у будинку без реєстрації також проживав і сам ОСОБА_7

Відповідно до пояснень ОСОБА_2, що не заперечували сторони, останній самостійно виписався з квартири АДРЕСА_11 30.08.1992 року в с. Білий колодязь, звідки 19.09.2007 року був знятий з реєстрації та зареєстрований з 11.10.2007 року по пров. Горянському, б. 8, де йому належить частина будинку.

Із довідок ВГІРФО та пояснень ОСОБА_3, вбачається що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були зняті з реєстрації за адресою АДРЕСА_12 з 30.06.2004р. та зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_5 з 21.07.2004р.

Як зазначили позивачі у позові та своїх поясненнях, наданих у судових засіданнях, данні про їх зняття з реєстрації у квартирі АДРЕСА_11 відповідають дійсному стану, так як з вказаної дати вони не користувалися квартирою №18 по вулиці Тінякова, 30 в м.Харкові та не заперечували, що у вказаній квартирі залишалися зареєстрованими та проживали лише ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5

Відповідно до ст.ст. 1,2,3 Закону України «Про приватизацію житлового фонду», приватизація полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність квартир шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена сімї та додатково 10 кв.м на сімю.

На час приватизації квартири АДРЕСА_11, наймачем квартири, яка фактично користувалася квартирою і була в ній зареєстрована, була ОСОБА_4 відповідно до рішення Ленінської районної у місті Харкові ради від 05.04.2005р. №110, з членом її сімї ОСОБА_5

Вказане рішення відповідає вимогам ч.2 ст. 824 ЦК України.

Таким чином, жодних доказів того, що ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 після зняття з реєстрації користувалися спірною квартирою №18 по вулиці Тінякова, 30 в м. Харкові, матеріали справи не містять. І позивачі, і відповідачі, а також матеріали справи не спростовують тієї обставини, що позивачі реалізували своє право на обрання місця проживання та припинили фактично користуватися спірною квартирою і перебувати у ній зареєстрованими.

Органами приватизації правомірно, у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію житлового фонду» здійснено передачу спірної квартири у власність наймача та члена її сімї, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Підстав для визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права та користування спірною квартирою не вбачається, так як позивачі не навели жодних підстав, з якими ЖК України (ст.71) повязує збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, а також будь-яких інших підстав. Тому не вбачається і підстав для реєстрації та вселення позивачів у спірну квартиру за зазначеною адресою.

Щодо посилань позивачів про придбання квартири АДРЕСА_13 за сумісні кошти:

З договору купівлі-продажу від 29.01.2004р. вбачається, що ОСОБА_20 продав, а ОСОБА_4 купила АДРЕСА_8 за 35800 грн. Договір купівлі-продажу зареєстровано в КП «ХМБТІ» і набув чинності, відповідно вимог ст.210 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

За ст.ст. 203, 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

ОСОБА_4 дотрималася вказаних вимог щодо форми договору та її державної реєстрації.

Позивачі не надали жодних доказів того, що між ними та ОСОБА_4 існувала домовленість про придбання вказаної квартири у спільну власність. Також підтвердили, що жодних документів стосовно цієї квартири не підписували, розуміючи, що при придбанні майна слід дотримуватися встановленої процедури щодо формального посвідчення правочину. Їх посилання на реєстрацію ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у вказаній квартирі не свідчить про набуття ними права власності, оскільки ОСОБА_4 як власник житла, вселивши ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у вказану квартиру, реалізувала свої права власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження власним майном, згідно ст.319 ЦК України.

Тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 319, 328, 657, 824 ЦК України, 71 ЖК України, ст.ст. 1,2,3 Закону України «Про приватизацію житлового фонду», ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_6 комунального майна та приватизації Харківської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, визнання права користування та вселення у житлове приміщення - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_10 відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 20 серпня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя