Комінтернівський районний суд м.Харкова
Справа 2-462
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді - Білецької А.М.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа відділ РАЦС Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова про визнання батьківства та зміну прізвища дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, 3-тя особа відділ РАЦС Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова внести зміни до актового запису №51 від 31 січня 2006 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінити прізвище дитини «Михайленко» на «Іванова», прізвище батька «Михайленко» на «Іванов», зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова видати нове свідоцтво про народження на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у графі батько зазначити «Іванов Микола Костянтинович».

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 посилається на те, що з січня 2005 року він перебував у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_3, проживали разом у належному йому та його матері будинку в с. Високий, вул.Франка,1-Д, вели спільне господарство. 13 січня 2006 року ОСОБА_3 народила дочку, батьком якої є він. Він забрав ОСОБА_3 та дитину з пологового будинку і проживали утрьох у його будинку однією сімєю.На час народження дитини йому не було відомо про те, що він має право подати до РАЦС заяву про визнання себе батьком дитини. Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_3 сама зареєструвала дочку на своє прізвище ОСОБА_3, у графі батько зазначено прізвище матері, а імя та по-батькові його ОСОБА_6. Він пропонував ОСОБА_3 зареєструвати шлюб, оформити дитину на себе, однак відповідачка та її батьки умовили його не наполягати на цьому, оскільки вважали, що ОСОБА_3 маючи статус одинокої матері матиме відповідні пільги. Оскільки проживали вони з відповідачкою разом, разом виховували і утримували дитину, тому він вирішив, що в будь-який час, при нагоді, упорядкує всі офіційні питання. Оскільки будинок, у якому вони проживали мав часткові зручності, він вирішив підключити будинок до системи газопостачання і водопостачання і на період проведення переобладнань у будинку запропонував ОСОБА_3 з дитиною пожити у її батьків, на що вона погодилася. Коли він поїхав забрати ОСОБА_3 з дитиною додому, вона відмовилась. Він їздив до відповідачки та дитини у вихідні дні, піклувався, надавав гроші на їх утримання. Він має велике бажання виховувати свою дитину у сімї, бачити її кожного дня, тому продовжував наполягати на їх поверненні, але чим більше він наполягав, тим більше погіршувалися стосунки з відповідачкою, вона почала уникати зустрічі з ним. Він втративсімю і можливість приймати участь у вихованні дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, позов просивзадовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, її представник адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити. ОСОБА_3 пояснила, що позивач ОСОБА_2 не є батьком її дитини. Не заперечувала, що нетривалий час мала стосунки із позивачем, однак ніколи не перебувала з ним у фактичних шлюбних стосунках. Обставини, зазначені ОСОБА_2 у позові заперечувала.

Представник 3-ї особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в звязку з чим, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних стосунках з січня 2005 року до вересня 2006 року. Під час перебування у фактичних шлюбних стосунках, 13 січня 2006 року, відповідач ОСОБА_3 народила доньку. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого 31 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 / а.с. 7/. Тобто запис про батька дитини в свідоцтві про народження здійснено відповідно до ст.135 СК України. Позивач ОСОБА_2 не надавав заяву до державного органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком дитини. Після народження дитини ОСОБА_3 проживала з позивачем ОСОБА_2 однією сімєю за місцем його проживання Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Франка, 1-Д до вересня 2006 року. Надалі, в звязку з тим, що у будинку позивача відключили газопостачання, відповідач з дитиною переїхала до своїх батьків, за адресою, м. Харків, вул. Полтавський шлях, б. 188/11, кв. 29 і на теперішній час проживає за цією адресою. Надалі, відповідач ОСОБА_3 відмовилась визнати ОСОБА_2 батьком дитини та повернутись до нього з дитиною між ними почали виникати сварки, відповідач почала уникати зустрічі з ним.

Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе - батьком дитини.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання його батьком дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 знайшли підтвердження в судовому засіданні. Так, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних стосунках, як під час вагітності ОСОБА_3, так і на протязі 8 місяців після народження дитини. Вони проживали однією сімєю у будинку позивача, вели спільне господарство. Позивач ОСОБА_2 піклувався про ОСОБА_3, дитину, вони знаходились на його утриманні, приймав участь у вихованні дитини. Вказані обставини підтверджують свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10. Також, позивач ОСОБА_2 надав суду фотографії, на яких вони разом знаходяться з Дитиною та позивачем. Крім того, в матеріалах справи містяться численні звернення ОСОБА_3 до Ленінського РВ ГУМВД України в Харківській області в яких вона власноруч зазначає, що ОСОБА_2 є батьком дитини. За зазначеними зверненнями відповідача виносились постанови Ленінського РВ ГУМВД України в Харківській області про відмову в порушенні кримінальної справи, де за результатами перевірок, опитування ОСОБА_3 також зазначено, що вона повідомляла, що ОСОБА_2 є батьком дитини. / а.с. 14,16,18,20,22-24,26,28,30-33,35-38,40,42,44/.

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_3, про те, що вона писала ці звернення в шоковому стані. Пояснення свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, та надані до суду довідки комунальної установи охорони здоровя Міського пологового будинку № 7, комунальної установи охорони здоровя „Міська дитяча клінічна лікарня № 19 Ленінського району м. Харкова, також не спростовують встановлених судом обставин. Крім того, відповідач ОСОБА_3 відмовилась від проведення судової - генетичної експертизи, клопотання про проведення якої, було заявлено позивачем ОСОБА_2

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог по зміну прізвища дитини „Михайленко на „Іванова, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько дитини мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Оскільки запис про батька дитини в свідоцтві про народження здійснено відповідно до ст.135 СК України, то прізвище дитини вказано за прізвищем матері. На даний час, суд вважає не доцільним змінювати прізвище дитини.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,11, 209,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 125 4.2,128 ,134 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова внести зміни до актового запису № 51 від 31 січня 2006 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінити прізвище батька «Михайленко» на «Іванов» .

Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова видати нове свідоцтво про народження на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у графі батько зазначити «Іванов Микола Костянтинович».

В частині позовних вимог щодо зміни прізвища дитини „Михайленко на «Іванова» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя - А.М. Білецька