Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-2243/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судці Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1, Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ВАТ HACK "ОРАНТА" в особі Одеської обласної дирекції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 12 654,14 грн., витрат пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 126,54 грн., та витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 250 грн. При цьому позивач вказує, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування за пошкоджених застрахований транспортний засіб, відповідно до ст. 27 Закону України "'Про страхування" HACK «ОРАНТА» отримала право регресу до особи, яка є відповідальною за завдання збитку.

Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що між нею та ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності зласників наземних транспортних засобів" № 1961 був укладений договір (поліс) № ВВ/4264278 строком дії 21.02.2008 року до 20.02.2009 року, який діяв на дату настання дорожньо-транспортної пригоди 31.01.2009 року, а тому страхова компанія повинна відшкодовувати заявлену позивачем майнову шкоду.

27.10.2010 року по справі було залучено в якості співвідповідача Відкрите акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант».

Співвідповідач надав суду заперечення проти задоволення позову HACK «ОРАНТА» посилаючись на порушення позивачем норм матеріального права, а саме: ст. ст. 5, 6, 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", ст. 25 Закону України "Про страхування", а тому просив суд в позові відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Відповідачі по справі в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів за відсутності відповідачів.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом 12.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Національною акціонерною страхової компанією «ОРАНТА» в особі Одеської обласної дирекції та страхувальником ОСОБА_2 був укладений Договір

добровільного страхування транспортного засобу № 2007/90/1989. Термін дії договору страхування з 16.12.2007 року до 15.02.2009 року. Страхова сума (дійсна вартість ) дорівнює 112 413 грн. Безумовна франшиза за ризиком ДТП - 0,5 % (562,07 грн.).

Відповідно до договору страхування об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язанні з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом, марки MAZDA З SDN 1.6 AT, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Страховим випадком за договором страхування вважаються події, які виникають внаслідок настання страхових ризиків, яким серед інших є дорожньо-транспортна пригода (п. 1.2.1 договору).

31.01.2009 року трапилась дорожньо - транспортна пригода з участю застрахованого транспортного засобу марки MAZDA З SDN 1.6 AT, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника та транспортного засобу марки Хонда, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

25.02.2009 року постановою Київського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні дорожньо - транспортного пригоди від 31.01.2009 року з участю застрахованого транспортного засобу MAZDA З SDN 1.6 AT, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

03.02.2009 року страхувальник подав до ВАТ HACK «ОРАНТА» заяву про страхову виплату, яка зареєстрована за номером № 8/0339.

10.02.2009 року з участю страхувальника та аварійного комісара ВАТ HACK «ОРАНТА» було проведено огляд пошкодженого застрахованого транспортного засобу марки MAZDA З SDN 1.6 AT, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, про що складено протокол огляду з фотододатками.

Аварійним комісаром центру врегулювання збитків Страхової компанії «Оранта» ОСОБА_3, який має вищу юридичну освіту і кваліфікацію аварійного комісара (свідоцтво №1295 від 27.06.2008 року строк дії до 27.06.2011 року, Українського центру післяаварійного захисту "Експерт-сервіс"), за результатами огляду пошкодженого застрахованого автомобіля MAZDA З SDN 1.6 AT, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було встановлено, що внаслідок аварійного пошкодження застрахованого транспортного засобу, його власнику було завдано матеріальної шкоди у розмірі 13 216,20 грн., що підтверджується калькуляцією та звітом автотоварознавчого дослідження № 9/0339 від 06.03.2009 року.

На підставі страхового акту № 9/0339, страхова компанія ВАТ HACK «ОРАНТА» виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 12 654,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1417 від 26.03.2009 року.

При розрахунку розміру матеріальної шкоди бралися до уваги результати проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. При здійсненні розрахунку також використовувалися ціни на запасні частини та матеріали на території України, визначені для відповідної моделі транспортного засобу за даними довідкової літератури, зокрема, довідника «Бюлетень автотоварознавця», трудомісткості робіт відповідно довідника «Трудомісткості робіт по технічному обслуговуванню та ремонту автомобілів», а також вимоги до порядку та технології ремонту, встановлені заводом-виробником даної марки/моделі транспортного засобу. Всі ці відомості містяться в комп'ютерній програмі для складання ремонтних калькуляцій «Audatex» (Німеччина), яка враховує всі нормативи заводу-виробника та використовується HACK "ОРАНТА" на підставі сертифікату № 10300.

Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, яка могла виникнути в результаті використання транспортного засобу Хонда, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, у СК «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 25 500,00 грн., франшизою у розмірі 510,00 грн., що підтверджено полісом № ВВ/4264278, а отже, на момент скоєння ДТП цивільна-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправну поведінку (дії чи бездіяльності) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкоди); причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою.

Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 ЦК України.

За змістом ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Також, положеннями ст. 993 цього Кодексу встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки необхідною умовою застосування до спірних відносин сторін положення ч. 1 ст. 1191 ЦК України є наявність вини особи, по відношенню до якої виникає право регресу у особи, яка відшкодувала завдану нею шкоду, суд вважає обґрунтованими позовні вимоіті HACK «ОРАНТА», з огляду на доведеність вини водія ОСОБА_1, постановою Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2009 року, по справі № 3- 885/2009.

Судом встановлено, що фактично співідповідачем не заперечується розмір суми, який підлягає виплаті в порядку регресного відшкодування, враховуючи, що докази, які спростовують цей розмір, а також свої розрахунки співвідповідач не надав, а заперечує лише відносно факту правомірності такої вимоги.

В свою чергу, відповідно до ст. З Закону України № 1961, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.Стаття 5 вказаного Закону регламентує, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Під страховим випадком розуміється подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (ст. 6 Закону України № 1961).

При цьому, суд бере до уваги, що п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Заперечення СК «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» стосовно того, що розмір збитків, які виникли при пошкодженні автомобіля внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, може встановлювати лише експерт згідно із Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а не аварійний комісар, не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Згідно положень ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страховог о випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

Відповідно до п.п. 34.1, 34.2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення'' експертизи.

При цьому, суд вважає, що СК «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» не були виконані вимоги ст. 34 Закону України № 1961, та не надано суду доказів, які спростовують розмір розрахованої позивачем шкоди, не надано також свого розрахунку.

Слід зазначити, що Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" не передбачає обов'язкового проведення експертизи для визначення збитків внаслідок пошкодження майна при дорожньо-транспортних пригодах.

Таким чином, спеціальне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, передбачає, що для визначення розміру збитків при страховому випадку можуть бути залучені аварійні комісари або експерти, а отже встановлення розміру збитків при настанні страхового випадку (ДТП) аварійним комісаром, який має відповідне свідоцтво і кваліфікацію, є правомірним.

Отже, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. З, 5, 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1191 ЦК України, до позивача HACK "ОРАНТА" перейшло не тільки право вимоги, яке страхувальник мав до особи відповідальної за заподіяну шкоду ОСОБА_1, але й ті права, які у даному випадку забезпечували виконання з боку особи відповідальної за заподіяння шкоди, такого зобов'язання, як відшкодувати цю шкоду.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи представника СК «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», є необгрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону, а позовні вимоги HACK "ОРАНТА" підлягають задоволенню.

Враховуючи, що договір (поліс) № ВВ/4264278 обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, являє собою відповідний захід направлений на забезпечення відшкодування шкоди третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, HACK "ОРАНТА" має всі підстави вимагати у відповідача СК «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» компенсувати здійсненні страхові виплати у розмірі 12 144,14 грн. в межах ліміту встановленому п. 2 полісу у розмірі 25500 грн., з вирахуванням франшизи у розмірі 510 грн., яку згідно положення ст. 37 Закону України № 1961 має бути відшкодовано відповідачем

ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212, 213 ЦПК України ст. ст. З, 5, 6, 22, 37, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової від повільності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 25, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ВАТ HACK «ОРАНТА» в особі Одеської обласної дирекції, - задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства СК «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» (65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 12) на користь Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» на розрахунковий рахунок Одеської обласної дирекції ВАТ HACK «ОРАНТА» № 5440, МФО 328016, код СДРПОУ 02311342 в

Одеській обласній філії АКБ "Укрсоцбанк", суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 12 144,14 (дванадцять тисяч сто сорок чотири грн. 14 коп.), витрати пов'язанні зі сплатою судового збору у розмірі 121,44 (сто двадцять один грн. 44 коп.), та витрати пов'язані зі сплатою витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 125 (сто двадцять п'ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1), на користь Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» на розрахунковий рахунок Одеської обласної дирекції ВАТ HACK "ОРАНТА" № 5440, МФО 328016, в Одеській обласній філії АКБ "Укрсоцбанк" суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн., витрати пов'язанні зі сплатою судового збору у розмірі 5,10 (п'ять грн. 10 коп.) та витрати пов'язані зі сплатою витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 125 (сто двадцять п'ять) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Васильків