АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-7415/2010p. Головуючий
Категорія: «право власності» 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач: Овсяннікова А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Коровіна С.Г.

ОСОБА_2

при секретарі - Москаленко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 27 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності 1/2 частку жилого будинку.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 вказав, що з 15 листопада 1997 року по 14 грудня 2004 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

З червня 1998 року по вересень 2004 року вони побудували жилий будинок № 2-а по провулку Красноармійському в м. Люботині, а також надвірні будівлі:

24 травня 2005 року відповідачка зареєструвала за собою весь будинок, але визнавати за ним 1/2 частку не бажає.

Відповідачка позов не визнала і пояснила, що з позивачем вони разом не проживають з 2003 року. За час спільного проживання позивач не приймав участі у будівництві; по суті будинок побудовано її батьками їх працею та їх кошти. Закінчено будівництво у 2005 році.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 25 листопада 2008 року ОСОБА_5 в задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 18 листопада 2009 року рішення суду першої інстанції ухвала апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2009 року - скасовані; справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді ОСОБА_5 уточнив позовні вимоги: просив частково скасувати правову реєстрацію жилого будинку за ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку ОСОБА_3 позов не визнала.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 27 квітня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково: визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Люботин, провулок Червоноармійський, № 2 -а.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, залишити за нею право власності на спірний будинок, посилаючись і безпідставність ухваленого рішення.

Позивач будинок не будував, ніякої участі в цьому не приймав, що підтвердили і свідки і підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року до 02 листопада 2004 року.

У 1998 році ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку для будівництва жилого будинку; будинок побудовано та 10 травня 2005 року здано в експлуатацію з оформленням права власності на нього за ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 25 КЗпроШтаС України, які діяли на час виникнення правовідносин та ст.ст. 60, 69, 70 СК України, на час продовження їх існування, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Визнаючи за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину будинку надвірними будівлями у порядку розподілу сумісного майна суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вище вказаних вимог закону.

Посилання відповідачки, що позивач не приймав участі у цьому будівництві, а тому не може претендувати на будь-яку частку в будинку обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції і не приймається судовою колегією.

Суд першої інстанції ретельно перевіряв ці доводи та пояснення ОСОБА_3 і свого підтвердження вони не знайшли.

Як пояснює позивач будинок по суті був побудований у період з 1998 року по 2003 рік. На підтвердження цього частково надав квитанції про придбання будівельних матеріалів, частково підтверджує пояснення свідків.

Посилання відповідачки, що позивач придбав матеріали для свого будинку в с. Високе не прийнято судом, оскільки безспірних доказів цього не дано.

При цьому сама відповідачка частково підтверджує час будівниці спірного будинку, вказуючи, що розпочато його будівництво у 2000 році, а в травні 2005 року його вже здано в експлуатацію.

Доводи ОСОБА_3, що будинок побудовано її батьками за їх кошти їхнім трудом також обґрунтовано не прийнято судом.

Сам факт будь-якої участі батьків в будівництві є їх допомогою сторонам і не може бути підставою для відмови у позові одному з подружжя.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3. - відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 27 квітня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України, протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді: