Справа № 22ц-1459 Головуючий у 1 інстанції: Качмар В.Я.
Категорія: 45 Доповідач: Павлишин О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Федоришина А.В., Шандри М.М.,

при секретарі Смалюх У.З.,

з участю представника Дрогобицької міської ради ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Дрогобицька міська рада, ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні проїздом загального користування від вул.Ів.Франка в м.Дрогобичі Львівської області до її земельної ділянки площею 0,0296 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №726175 від 25.11.2005 року , що по вул.Ів.Франка, 90 в м.Дрогобичі Львівської області.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_5 В апеляційній скарзі стверджує про порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи. Покликається, що суд розглянув справу без участі відповідача, який не зявився з поважних причин. Вважає, що позивачка не довела наявність спільного проїзду. Зазначає, що спірним городом користувався ОСОБА_6 На думку апелянта, викопіюванням генплану стверджується належність спірної земельної ділянки до будинку №92. Просить скасувати рішення і ухвалити нове про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Дробицької міської ради про заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити в звязку з наступним.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 від 16.03.1996 року є власником будинковолодіння по вул.І.Франка, 90 в м.Дрогобичі.

Рішеннями виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.10.1971 року за №527 та від 15.11.1973 року за №541 за будинковолодінням по вул.Ів.Франка, 56 ( на даний час- №90) в м.Дрогобич закріплено земельну ділянку площею 501 кв.м.

Відповідно до ухвали Дрогобицької міської ради від 27.03.2003 року за №152 ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 768 кв.м по вул.І.Франка, 90 в м.Дрогобич і остання отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №726175 від 25.11.2005 року (а.с.43). З акту вбачається, що земельна ділянка складається із двох частин - площею 472 кв.м. безпосередньо біля житлового будинку та площею 296 кв.м., яка розташована за будинковолодінням по вул.Ів.Франка, 92 в м.Дрогобичі.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 рішеннями виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 06.04.1972 року №178/3, від 06.09.1973 року №418 та від 30.05.1974 року відведено земельну ділянку під будівництво двоповерхового двоквартирного житлового будинку і допоміжних будівель по вул.Ів.Франка, 56/1 (на даний час - №92) в м.Дрогобич площею 500 кв.м.(а.с.7, 8, 91, 92)

Рішенням Дрогобицького районного суду від 25.06.1979 року, яке залишено без змін ухвалою Львівського обласного суду від 26.07.1979 року, визнано за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 право власності на 1/2 ідеальну частину за кожним на житловий будинок по вул.Ів.Франка, 56/1 в м.Дрогобич (а.с.96-102).

Рішенням Дрогобицького міського суду від 12.01.1989 року проведено реальний розподіл будинковолодіння по вул.І.Франка, 56/1 в м.Дрогобич, і ОСОБА_9 виділено 25/100 ідеальних частин, ОСОБА_8 - 51/100 ідеальну частину, а ОСОБА_10 24/100 ідеальних частини. Цим же рішенням встановлено порядок користування прибудинковою земельною ділянкою при цьому у спільному користуванні трьох співвласників залишено земельну ділянку площею 219 кв.м., ОСОБА_9 виділено земельну ділянку площею 70 кв.м, ОСОБА_8 -140 кв.м, а ОСОБА_10 - 71 кв.м., із визначенням їх в натурі (загальна площа 500 кв.м). (а.с.11, 103-105,106)

22.08.2001 року ОСОБА_8 і ОСОБА_10 подарували ОСОБА_4 Л.3. свої частини вказаного будинковолодіння 75/100 ідеальних частини (а.с.6, 114)

Відповідно до договору купівлі-продажу від 10.02.1992 року ОСОБА_11 став власником 25/100 ідеальних частин вказаного будинковолодіння, яке він придбав у ОСОБА_9А.(а.с.6, 49, 115, 117)

08.10.2004 року ОСОБА_11 і ОСОБА_5 уклали договір дарування, і остання стала власником 25/100 ідеальних частин будинковолодіння по вул.Ів.Франка, 92 в м.Дрогобичі. (а.с.6, 69-70).

Підставно встановивши, що ОСОБА_5 є власником частини будинковолодіння і користувачем земельної ділянки, які перебували у власності та користуванні у ОСОБА_9, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що встановлений для колишніх землекористувачів рішенням Дрогобицького міського суду від 12.01.1989 року порядок користування прибудинковою земельною ділянкою має зобов'язальне значення і для неї у визначених розмірах.

Вказаним вище рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 15.11.1973 року №541 при збільшенні розміру земельної ділянки закріпленої за будинковолодінням №56(90) по вул.Ів.Франка для проїзду від вул.Ів.Франка до будинків №56(90) та №56/1(92) залишено існуючий проїзд, як спільний шириною 3,55 м., який благоустроювати повинні власники обох вказаних будинків. (а.с.123-124)

Наявність спільного проїзду до будинковолодінь сторін та ОСОБА_4 також стверджується планами цих ділянок станом на 1981 рік та 1991рік в їх інвентаризаційних книгах. (а.с.11-13, 106, 123)

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 6, 10 ст. 118 ЗК України громадянами може бути приватизована земельна ділянка, яка перебуває в їх користуванні та їм може бути безоплатно надана у власність земельна ділянка із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної передачі (ст.121 ЗК України) і рішення з цього питання приймає, зокрема, міська рада за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно з п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Оскільки в судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_12 визнав, що земельною ділянкою площею 296 кв.м., яка знаходиться біля його будинковолодіння і на яку претендує відповідачка, ні остання, ні ОСОБА_11, ні ОСОБА_9 не користувалися, а нею користувалася ОСОБА_10, від якої частину будинковолодіння №92 отримала в дар ОСОБА_4, а згодом користувалась позивачка, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Дрогобицька міська рада, як власник землі, мала право передати спірну земельну ділянку площею 296 кв.м., яка була вільною і перебувала у фактичному користуванні позивачки, у власність останньої.

А відтак, оскільки зібраними по справі доказами безспірно встановлено порушення прав позивачки на користування проїздом загального користування та частиною її земельної ділянки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано визнав необхідність поновлення її прав та ухвалив рішення про задоволення позову, що відповідає вимогам закону.

Покликання апелянта на розгляд справи за його відсутності не стверджує порушення судом норм процесуального права, так як такий у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, і поважних причин неявки в судове засідання не зазначив. (а.с.136-152)

Так як відсутні докази того, що у встановленому порядку спільний проїзд ліквідовано, посилання апелянта на відсутність такого у викопіюванні з генплану міста не може прийматись до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, і в зв"язку з цим колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, 315 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 5 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий :

Судді :