21.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-7223/2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_1
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця 21 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Цуканової І.В.

Суддів: Полікарпової О.М.

ОСОБА_2

при секретарі: Тедіашвілі І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Херсона про зобовязання здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

в с т а н о в и л а:

В травні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона (далі Управління) про зобовязання здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», вказуючи, що має право на правовий статус дітей війни та доплати до пенсії, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2006 року. У 2008-2009 роках відповідач не здійснює зазначеного перерахунку та виплати відповідного підвищення до пенсії.

Просила стягнути з відповідача на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за 2008-2009 роки у сумі 2362,5грн., зобовязати відповідача виконувати начислення щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, та забезпечити її виплату у 2010 року.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 вересня 2010 року позовні вимоги задоволені частково. Зобовязано Управління зробити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_3 на 30% мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 01.09.2010р. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 вересня 2010 р. та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належать до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року (в редакції 2004 р.) дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким змінено редакцію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що Управління повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії за період з 22.05.2008 р. до 31.12.2008 р. у відповідності з приписами норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей» в редакції 2004 р.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася і будь-які обмеження щодо її застосування не встановлювалися.

Отже, відповідач повинен був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 р., нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 01.09.2010 р.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо протиправності бездіяльності відповідача та покладення на нього обовязку провести підвищення пенсії позивачам за вказані періоди.

Зокрема, не заслуговують на увагу посилання на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008 р. та відсутність поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для вказаного підвищення пенсії, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України. Розмір же мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджена належними доказами, висновків суду не спростовує та не містить в собі посилання на норми матеріального закону, які заслуговували б на увагу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона області відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона області від 01 вересня 2010 року залишити без змін доповнивши резолютивну частину після слів «на 30% мінімальної пенсії за віком» словами: «з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: