Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-7-2229/10 року
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Позігун Г.В.

при секретарі Майстренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Товарна біржа «Нерухомість-Південь», ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що був укладений між позивачкою та ОСОБА_4 с одній сторони та ОСОБА_3 з другої та посвідчений ТБ «Нерухомість- Південь» 18.11.1998 року за реєстровим № 3204. При цьому позивачка просила визначити частки із вищевказаної квартири, що є у спільній сумісній власності її та ОСОБА_4

Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила свого представника ОСОБА_5, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

Представник третьої особи ТБ «Нерухомість-Південь» у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю представника позивачки, відповідачки та третіх осіб, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.11.1998 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали у власність квартиру № 49, по вул. Комсомольській, 43 в місті Миколаєві, що раніше належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.09.1992 року, зареєстрованого КП ММБТІ 08.09.1992 року, реєстровий № 16996, передавши ОСОБА_3 в рахунок покупки суму в розмірі 7500 гривень. Даний договір укладений на ТБ «Нерухомість-Південь». Частки співвласників в договорі не зазначені.

Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, оскільки ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_1 спірну квартиру, яку вони прийняли та сплатили продавцю обумовлену сторонами вартість товару.

23.12.1998 року КП ММБТІ зареєструвало право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_4 та ОСОБА_1, при цьому частки співвласників не визначені.

Відповідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 01.03.2010 року на час укладення договору купівлі-продажу, а саме, 18.11.1998 року заборона на відчуження даного обєкту була відсутня.

23.10.2008 року ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки вищевказаної квартири, яку прийняла позивачка, оскільки звернулась в передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом їй відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, крім того, в ньому не визначена частка спадкодавця.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.220,370 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що був посвідчений ТБ «Нерухомість-Південь» 18.11.1998 року за реєстровим № 3204, домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне його виконання, однак у звязку зі смертю покупця ОСОБА_4 його нотаріальне посвідчення є неможливим, у звязку з чим даний договір слід визнати дійсним в судовому порядку. При цьому суд вважає за необхідне визначити частки співвласників даної квартири в розмірі 1/2частині за кожним.

Таким чином вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Товарна біржа «Нерухомість-Південь», ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 та посвідчений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за №3204 18.11.1998 року.

Визначити частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та визначити ОСОБА_4, ОСОБА_1 по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 кожному.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів.

Суддя Подзігун Г.В.