Справа № 2-176/10
Провадження № 2-176/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 квітня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Кунинець І.І. розглянувши у

відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом Управління

виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на

виробництві та професійних захворювань України у Львівській області до ОСОБА_1

Володимирівни, третя особа: Головне управління праці та соціального захисту населення

Львівської обласної державної адміністрації про вилучення автомобіля з користування у

звязку із смертю інваліда.

ВСТАНОВИ В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про вилучення автомобіля з користування у звязку із смертю інваліда, мотивуючи свою вимогу тим, що в головному управлінні праці та соціального захисту населення Львівської ОДА на обліку на забезпечення автомобілем з ручним керуванням модифікації М (звичайне керування) перебував інвалід ОСОБА_2, якого внаслідок професійного захворювання було визнано інвалідом 2-ї групи безтерміново. На огляді МСЕК. від 30.03. 2005 року йому було визначено медичні показання на забезпечення автомобілем зі звичайним керуванням з правом передачі члену сім»ї.

Спільним наказом головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА та управління ВД ФСНВ у Львівській області від 19.11.2007 року № 143- 412 прийнято рішення про забезпечення автомобілями «Славута»-ЗАЗ модифікації М пятьох інвалідів внаслідок трудового каліцтва, серед них і ОСОБА_2 Згідно з актом приймання-передачі транспортного засобу від 21.11.2007 року серії НДІ № 079403 ОСОБА_2 видано за пільговою ціною без права відчуження з передачею керування члену сім»ї автомобіль «Славута»-ЗАЗ 110307-42, придбаний за кошти Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України..

25.06.2008року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. На дату його смерті строк експлуатації автомобіля становив неповних 7 місяців.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», автомобіль, строк експлуатації якого менше, ніж 10 років, після смерті інваліда залишається в користуванні його сім»ї, якщо в ній є інвалід, який:

-має підстави на забезпечення його автомобілем;

-проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання та реєстрації;

-не має іншого автомобіля, в тому числі отриманого через головне управління праці та соціального захисту населення або управління ВД ФСНВ.

У сім»ї померлого ОСОБА_2 відсутній інвалід, який відповідав би вищезазначеним вимогам, а отже, немає можливості вирішити питання про передачу автомобіля такому інваліду.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» вбачається, що іншому члену сім»ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, залишається у разі сплати ним на рахунок управління ВД ФСНВ вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Однак, члени сім»ї померлого ОСОБА_2, а саме донька ОСОБА_1, відмовилась здійснити оплату відповідної суми на рахунок управління ВД ФСНВ у Львівській області, мотивуючи тим, що у неї багатодітна сім»я (7дітей). Таким чином, немає законних підстав для залишення цього автомобіля в експлуатації сім»ї померлого ОСОБА_2

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» вбачається, що в іншому разі автомобіль повертається (вилучається) управлінню ВД ФСНВ у повному комплекті.

Повернути автомобіль у добровільному порядку управлінню дочка померлого ОСОБА_2 також відмовилась, тому вони змушені звернутися в суд. Просять винести рішення про примусове вилучення автомобіля, який належав інваліду ОСОБА_2 внаслідок професійного захворювання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судове засідання не зявилася та не повідомила суду про причини своєї неявки, а тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає, що позов необхідно задоволити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що спільним наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Львівській області від 19.11.2007 року № 143, 412 прийнято рішення про забезпечення автомобілями «Славута» ЗАЗ-110307-42 в кількості 5 одиниць пятьох інвалідів відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999.

З протоколу про звірку списків інвалідів внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які забезпечуються автомобілями «Славута»-ЗАЗ моделі 110307-42 зі звичайним керуванням від 19.11.2007 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, інвалід 2-ї групи, профзахворювання (висновок МСЕК.- витяг з акту № 288 від 30.03.2005 року) з передачею права керування члену сім»ї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - забезпечений автомобілем.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС 306607 вбачається, що легковий автомобіль комбі -В, марки ЗАЗ, модель 110307-42, реєстраційний номер ВС 8537ВЕ без права відчуження, з правом керування ОСОБА_1, зареєстрований на ОСОБА_2.

З акту приймання-передачі транспортного засобу серії НДЦ № 079403 вбачається, що Управління ВД ФСНВ у Львівській області одержало 21.11.2007 року для інваліда ОСОБА_2 від ЗАТ з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод» транспортний засіб М1 ЗАЗ 110307-42, колір FD 1351 RP «Королівський синій», номер кузова - У6D0746, номер двигуна - 8935.

З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер 25.06.2008 року.

З Акту складеного комісією в складі начальника відділу відшкодування шкоди Управління ВД ФСНВ у Львівській області, начальника відділу МТ та ПЗ управління, провідного спеціаліста відділення ВД ФСНВ у Жовківському районі та заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Жовківської РДА від

20.08.2008року вбачається, що ними відвідано сім»ю померлого інваліда ОСОБА_2 і в присутності дочки померлого - ОСОБА_1 було розяснено положення п.16 Постанови КМУ від 19.07.2006 року № 999 та умови, за якими можливо вирішити питання про залишення вищевказаного автомобіля «Славута» в користуванні сім ї померлого інваліда. Однак, вислухавши пояснення, ОСОБА_1 на вимоги п.16 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» не погодилася і автомобіль у добровільному порядку повертати також відмовилась.

Відповідно до п. 16 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається в користуванні його сім»ї, якщо в ній є інвалід, який:

-має підстави на забезпечення його автомобілем;

-проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання та реєстрації;

-не має іншого автомобіля, в тому числі отриманого через головне управління праці та соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції.

Суду не було надано жодних доказів того, що у сім»ї померлого ОСОБА_2 знаходиться інвалід, який відповідав би вищезазначеним вимогам, а отже, немає можливості вирішити питання про передачу автомобіля такому інваліду.

Відповідно до ч.5 п.16 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» вбачається, що іншому члену сім»ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім»ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Однак, судом встановлено, що члени сім»ї померлого ОСОБА_2, а саме донька ОСОБА_1, відмовилась здійснити оплату відповідної суми на рахунок управління ВД ФСНВ у Львівській області, мотивуючи тим, що у неї багатодітна сім»я. Таким чином, немає законних підстав для залишення цього автомобіля в експлуатації сім»ї померлого ОСОБА_2

Відповідно до ч.7 п.16 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» вбачається, що в іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Оскільки повернути автомобіль у добровільному порядку дочка померлого ОСОБА_2 відмовилась, тому відповідно до ч. 10 п.16 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда здійснюється відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду відповідно до подання головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Керуючись п.16 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», ст. ст. 10, 15, 30, 57, 62, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Вилучити у ОСОБА_1 в користь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Львівській області автомобіль «Славута» ЗАЗ 110307-42 (колір FD 1351 RР «Rоролівський синій», номер кузова - У6D0746, номер двигуна - 8935, свідоцтво про реєстрацію від 29.11.2007 року ВСС № 306607) в повному комплекті, який належав інваліду - ОСОБА_2, внаслідок професійного захворювання, у звязку із його смертю.

Передати даний автомобіль на зберігання в Управління ВД ФСНВ у Львівській області.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідачу розяснити, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Зеліско Р. Й.