Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1052/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживача, визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживача, визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 19.09.2008 року між ним та ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту на придбання автомобіля. При укладенні кредитного договору автомобіль був застрахований у ЗАТ «Страхова компанія «Арсенал-Днепр» зі строком дії договору до 18.09.2015 року з обовязковою щорічною пролонгацією шляхом внесення страхового внеску. Керуючись п.2.3.7.1 кредитного договору, відповідно до умов якого він зобовязаний не пізніше ніж за 20 календарних днів до закінчення чергового річного періоду надати банку копії платіжних документів про страхування чи оригіналів страхових договорів, укладених на умовах, що задовольняють банк та з визначеною банком страховою компанією, якщо інше письмово не погоджено з банком, він 13.07.2009 року звернувся до банку з листом з проханням надіслати на його адресу письмове погодження на страхування приналежного йому автомобіля в страховій компанії «Брокбізнес» або аргументовану відмову в строк до 20.08.2009 року та приписом, що у разі неотримання відповіді в зазначений строк страхова компанія буде вважатись погодженою банком. Однак, станом на 25.08.2009 року на його адресу не надійшло жодної відповіді від банку. Своєчасно не отримавши відповідь, а отже вважаючи страхову компанію погодженою, 25.08.2009 року він уклав зі «Страхова компанія «Брокбізнес» договір добровільного страхування належного йому автомобіля на період з 19.09.2009 року по 18.09.2010 року на умовах, що не є гіршими за умови попереднього договору страхування. Керуючись п.2.3.7.1 кредитного договору 26.08.2009 року він звернувся до банку з проханням прийняти оригінал нового договору страхування та копії платіжних документів про страхування автомобіля, однак йому було відмовлено в прийнятті з посиланням на те, що «Страхова компанія «Брокбізнес» не є акредитованою банком. Наполягаючи на прийнятті зазначених вище документів та посилаючись на свій лист від 13.07.2009 року, він був направлений до заступника начальника відділу з обслуговування приватних клієнтів ОСОБА_3 ОСОБА_2 на його прохання про прийняття документів, отримав відмову у прийнятті договору страхування з посиланням на те, що страхова компанія з якою укладено договір не акредитована банком. Аналогічну відповідь він отримав від банку і 31.08.2009 року на його письмове звернення від 26.08.2009 року. 12.10.2009 року у приміщенні банку співробітником банку його було повідомлено про підвищення з 01.10.2009 року відсоткової ставки за користування кредитом на 4% річних та отримано копію листа від 24.09.2009 року з відмовою прийняття нового договору страхування автомобілю. Вважає таки дії відповідача неправомірними. Такими, що протирічать нормам діючого законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про банки та банківську діяльність», Цивільного кодексу України. Крім того, дії відповідача та його співробітників містили ознаки морального та психологічного впливу на нього, що визвали тяжкі хвилювання стосовно збереження приналежних йому грошових коштів, що знаходяться на рахунку банку. Зазначені дії завдали йому душевних страждань та вплинули на його моральний спокій. З урахуванням зазначеного, просив суд визнати п.п.1.3.1, 1.4.1.5.1, 2.3.6, 2.3.7.1 кредитного договору недійсними, як такі, що протирічать діючому законодавству та виключити їх з тексту кредитного договору; визнати дії відповідача стосовно неприйняття нового договору страхування незаконними та зобовязати прийняти новий договір страхування; визнати дії відповідача стосовно одностороннього збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом незаконними та зобовязати відновити розмір відсоткової ставки на рівні 12,75% річних; зобовязати відповідача здійснити розрахунок суми відсотків, нарахованих з 01.10.2009 року, за ставкою, що діяла на момент укладення кредитного договору; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50000 грн., стягнути матеріальні витрати, понесені для захисту своїх законних прав та інтересів в сумі 66 грн. 16 коп.

В ході розгляду справи уточнив позовні вимоги та просив визнати недійсними як такі, що протирічать діючому законодавству та виключити із тексту кредитного договору застереження 2 п.1.3.1, п.п.2.3.6, 2.3.7.1; в звязку із виключенням із тексту договору п.п.2.3.6,2.3.7.1, внести зміни до п.п.1.4.1.5.1-1.4.1.5.4 договору шляхом виключення із тексту слів «… п.п.2.3.6,2.3.7.1»; визнати дії відповідача стосовно неприйняття нового договору страхування незаконними та зобовязати прийняти новий договір страхування; визнати дії відповідача стосовно одностороннього збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом незаконними та зобовязати відновити розмір відсоткової ставки на рівні 12,75% річних; зобовязати відповідача здійснити розрахунок суми відсотків, нарахованих з 01.10.2009 року, за ставкою, що діяла на момент укладення кредитного договору; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50000 грн., стягнути матеріальні витрати, понесені для захисту своїх законних прав та інтересів в сумі 66 грн. 16 коп.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просили суд задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначивши, що підвищення розміру процентної ставки здійснювалось банком відповідно до п.1.4.1.5.1 укладеного з позивачем кредитного договору, в звязку з порушенням останнім п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 договору. З умовами кредитного договору позивач був обізнаний та підписавши договір, тим самим погодився з останніми. Також зазначив, що умови договору щодо обовязку позивача погоджувати з банком та укладати договір страхування з акредитованими банком страховими компаніями не порушує права позивача на вибір останніх. Оскільки банком пропонується укладення договорів страхування не з однією страховою компанією, а певною кількістю з числа акредитованих банком, тобто тими компаніями, які згідно офіційних статистичних даних, що запрошуються банком, мають найменший відсоток несплати страхових відшкодувань, тобто які найкращим чином зарекомендували себе на ринку страхових послуг.

Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (на теперішній час ПАТ «ОТП Банк») та позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СL-300/361/2008 відповідно до п.2 ч.1 якого, банк надав позивачу кредит в сумі 18628,69 доларів США для придбання автомобілю, з терміном повернення кредиту 21.09.2015 року (а.с.8-10).

Згідно застереження 2 до п.1.3.1 частини 2 кредитного договору, яким зазначаються умови, з моменту виконання яких у позичальника виникає право на отримання кредиту, встановлено, що договори страхування зазначені в п.п.Б),В) п.1.3.1 кредитного договору укладаються в страхових компаніях погоджених з банком та на умовах визначених банком.

Згідно п.1.4.1.5.1 кредитного договору у випадку порушень позичальником своїх зобовязань, встановлених будь-яким з п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 цього договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищуються на 4% річних в порядку передбаченому цим договором.

Згідно п.1.4.1.5.2 договору підвищення процентної ставки, передбачене п.1.4.1.5.1 договору, буде здійснено в силу настання п.1.4.1.5.1 цього договору та не потребує укладання будь-якого додаткового договору до цього договору чи графіку платежів у новій редакції та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту. При цьому процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 цього договору.

Згідно п.1.4.1.5.3 договору після підвищення процентної ставки в порядку, передбаченому п.1.4.1.5.1 цього договору та подальшого належного виконання позичальником своїх зобовязань, встановлених п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 цього договору, фіксована процентна ставка та фіксований відсоток зменшується на 4% річних в порядку, передбаченому цим договором.

Згідно п.1.4.1.5.4 договору зменшення процентної ставки, передбачене п.1.4.1.5.3 буде здійснено в силу настання п.1.4.1.5.3 цього договору та не потребує укладання будь-якого додаткового договору до цього договору чи графіку платежів у новій редакції та сторони згодні з таким зменшенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту. При цьому процентна ставка по кредиту підлягає зменшенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 цього договору.

Згідно п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 кредитного договору позичальник зобовязується не припиняти та не змінювати умови договору страхування без попередньо отриманої на те письмової згоди банку.

Забезпечити наявність та дійсність договорів страхування протягом усього строку дії цього договору. У випадку, якщо термін дії укладених договорів страхування закінчується та боргові зобовязання позичальника за цим договором залишаються невиконаними, позичальник зобовязаний до закінчення терміну існуючих договорів страхування укласти нові договори страхування, умови яких не повинні бути гіршими умов договорів страхування, термін дії яких закінчується.

Щорічно, не пізніше 20 календарних днів до закінчення чергового річного періоду дії договорів страхування, надавати банку оригінали платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів (премій) на наступний період дії договорів страхування (календарний рік) чи оригінали страхових договорів (полісів) укладених на умовах, що задовольняють банк та з визначеною банком страховою компанією, якщо інше письмово не погоджено з банком.

19.09.2008 року відповідно до п.1.3.1 кредитного договору позивачем було укладено договір страхування наземного транспорту з ЗАТ «Страхова компанія «Арсенал-Днепр», відповідно до якого ОСОБА_1 було застраховано придбаний на кредитні кошти автомобіль. Вигодонабувачем за вказаним договором є ЗАТ «ОТП Банк», який відповідно до п.7.6 договору має право у разі настання страхового випадку на страхове відшкодування в межах страхової суми, але завжди не більше всієї існуючої заборгованості страхувальника за кредитним договором (а.с.14-18).

13.07.2009 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в який повідомив про те, що належний йому автомобіль буде застрахований у «Страховій компанії «Брокбізнес» на період з 19.09.2009 року по 19.09.2015 року, в звязку з чим просив надати письмове погодження на страхування автомобілю у вказаній страховій компанії (а.с.20).

12.08.2009 року відповідачем на адресу позивача було направлено відповідь на звернення від 13.07.2009 року, в якій повідомлено, що в разі укладення останнім договору страхування з зазначеною в заяві страховою компанією, ним буде порушено умови п.2.3.7.1 кредитного договору, що призведе до вжиття заходів, передбачених п.1.4.1.5.1 договору, а саме: підвищення відсоткової ставки до 4%. В звязку з цим, позивачу було запропоновано застрахувати автомобіль в акредитованій банком страховій компанії (а.с.21).

Але не отримавши письмової згоди відповідача на укладення договору страхування зі «Страховою компанією «Брокбізнес», в порушення умов п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 кредитного договору позивачем 25.08.2009 року з останньою було укладено договір страхування автомобілю строком до 18.09.2010 року (а.с.25-30).

26.08.2009 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача копії договору страхування від 25.08.2009 року, квитанції про сплату страхового внеску та поліс, на що отримав відповідь про відмову в прийнятті документів з посиланням на те, що «Страхова компанія «Брокбізнес» не є акредитованою банком та на порушення умов п.2.3.7.1 кредитного договору (а.с.22,27).

24.09.2009 року на повторне звернення позивача від 03.09.2009 року про прийняття договору від 25.08.2009 року відповідачем було надано відповідь, що в силу непорозумінь, які склались між сторонами банком пропонується укласти новий договір страхування з однією зі страхових компаній, що входять до списку рекомендованих банком, що надасть банку можливість переглянути відсоткову ставку, або продовжити співпрацювати зі «Страховою компанією «Брокбізнес», але в такому випадку відсоткова ставка залишиться підвищеною на 4% річних (а.с.23,34).

Як пояснив с удовому засіданні позивач та підтвердив представник відповідача, оскільки позивачем нового договору укладено не було, з 01.10.2009 року відповідачем відповідно до умов п.1.4.1.5.1 кредитного договору відсоткову ставку було підвищено на 4% річних.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем договір страхування від 25.08.2009 року зі «Страховою компанією «Брокбізнес» фактично було укладено без письмової згоди відповідача, як це передбачено п.п.2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 кредитного договору.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він вважав такі дії погодженими з банком, оскільки не отримав відповіді про незгоду банку щодо укладення вказаного вище договору у зазначений в його зверненні від 13.07.2009 року строк, оскільки такі дії не відповідали умовам п.п.2.3.6, 2.3.7,2.3.7.1 кредитного договору укладеного між сторонами, якими чітко передбачено можливість укладення договору страхування позичальником лише за письмовою згодою банку.

Як зазначив позивач в судовому засіданні письмової згоди банку на укладення договору страхування зі «Страховою компанією «Брокбізнес» він не отримував. Крім того, з зазначеної вище відповіді банку від 12.08.2009 року на звернення позивача від 13.07.2009 року останньому повідомлялось про незгоду банку з укладанням договору з запропонованою позивачем страховою компанією та на невідповідність таких дій умовам кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або

припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з вступної частини кредитного договору сторони, укладаючи договір, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства України щодо недійсності правочинів, розуміють значення своїх дій та діють добровільно.

З урахуванням зазначених вище положень закону та умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання недійсними як такі, що протирічать діючому законодавству та виключення із тексту кредитного договору застереження 2 п.1.3.1, п.п.2.3.6, 2.3.7.1; в звязку із виключенням із тексту договору п.п.2.3.6,2.3.7.1, внесення змін до п.п.1.4.1.5.1-1.4.1.5.4 договору шляхом виключення із тексту слів «… п.п.2.3.6,2.3.7.1», є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки положення кредитного договору, у тому числі і зазначенні вище пункти не протирічать вимогам діючого законодавства, зокрема вимогам ст.203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Факт підписання позивачем кредитного договору свідчить про згоду останнього з його умовами, в тому числі про досягнення згоди щодо порядку укладення договорів страхування, передбаченого п.п.1.3.1, 2.3.6,2.3.7,2.3.7.1 договору, а також щодо можливості підвищення розміру процентної ставки банком без укладення додаткового договору між сторонами, з підстав, в порядку, розмірах та строки встановлені п.п.1.4.1.5.1-1.4.1.5.4 кредитного договору.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо визнання дії відповідача стосовно неприйняття нового договору страхування незаконними та зобовязання прийняти новий договір страхування; визнання дій відповідача стосовно одностороннього збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом незаконними та зобовязати відновити розмір відсоткової ставки на рівні 12,75% річних; зобовязати відповідача здійснити розрахунок суми відсотків, нарахованих з 01.10.2009 року, за ставкою, що діяла на момент укладення кредитного договору, стягнення матеріальних витрат, понесених для захисту своїх законних прав та інтересів в сумі 66 грн. 16 коп.

В звязку з відмовою в задоволенні зазначених вище позовних вимог не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн. Крім того, відшкодування останньої в разі порушення зобовязань не передбачено умовами кредитного договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,202,203,526,627,628,629,651,654 ЦК України, ст.ст.10,11, 57-60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживача, визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскар-ження.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів заяви про апеляційне оскарження, а протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак