Справа № 2-1960/10
Провадження № 2-1960/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1»яни Ігорівни до Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» про повернення депозитного вкладу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточнивши в засіданні розмір вимог, про стягнення з відповідача зробленого нею банківського вкладу в розмірі 36 800 грн. та нараховані на нього згідно умов договору відсотки в сумі 7 350,50 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, пояснили, що 13 серпня 2008 р. позивач уклала з ВАТ СКБ «Дністер» договір строкового банківського вкладу № 153467. За вказаним договором нею зроблено банківський вклад в розмірі 37 000 грн., терміном на тринадцять місяців з виплатою 18,5 % річних. Не зважаючи на закінчення строку договору та неодноразові вимоги про повернення коштів відповідач відмовляється повернути вклад з нарахованими відсотками. Станом на даний час ВАТ СКБ «Дністер» повернув позивачу лише 200 грн. внеску та 50 грн. договірних відсотків. Тому, без врахування таких сум, просить стягнути 36 800 грн. вкладу та 7 350,50 грн. відсотків. За умовами договору, та відповідно до норм ЦК України банк зобовязаний видати суму вкладу на першу вимогу вкладника. Отже, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання та порушує норми цивільного законодавства України в зв`язку з чим, просять позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Однак надіслав заперечення проти позову, в яких вказав, що ВАТ СКБ «Дністер» підтверджує факт наявності банківського вкладу позивача, наявності майнового зобов»язання щодо повернення йому 35 000 грн. суми депозиту та 7 350,50 грн. відсотків, з врахуванням повернутих ОСОБА_1 коштів. Але, в звязку з тим, що з 17.04.2009 р. в банку введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, банк не може виплатити позивачу суму вкладу.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши представленні по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно договору банківського вкладу № 153467, від 13.08.2008 р. (а.с.6) банк прийняв на депозитний рахунок ОСОБА_1 грошовий вклад в сумі 37 000 грн., строком на тринадцять місяців, з процентною ставкою по вкладу в розмірі 18,5 %. Пунктом 4.3.2 вказаного договору передбачено, що вкладник має право при закінченні терміну розміщення депозиту, а також у випадку його дострокового розірвання, отримати суму депозиту та нараховані проценти.

Внесення позивачем депозитного вкладу в сумі 37 000 грн., підтверджується також квитанцією № 3849 від 13.08.2008 р. (а.с.7)

Згідно п. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

В ході розгляду справи судом встановлено факт наявності у відповідача, за умовами договору строкового банківського вкладу, обовязку по виплаті позивачу суми вкладу та нарахованих на нього відсотків, що не оспорює відповідач. При цьому відсутність коштів в банку не звільняє його від виконання зобов»язання.

Разом з тим, як вбачається з виписки по рахунку станом на 25.03.10р., позивачу ОСОБА_1 було повернуто 2 000 грн. із суми депозиту та 50 грн. із суми відсотків. Аналогічну виписку з рахунку предявила в засіданні для огляду представник позивача, тому твердження про те, що банком було повернуто лише 200 грн. із загальної суми вкладу є безпідставним, та стягнення вкладу в більшому розмірі, як просить цього позивач, не підлягає до задоволення,.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність примусового стягнення з відповідача в користь позивача невиплаченої суми депозитного вкладу 35 000 грн. та нарахованих згідно умов договору відсотків - 7 350, 50 грн. Вказані суми заборгованості обєктивно підтверджуються випискою з рахунку позивача, а також визнаються відповідачем. Крім цього з відповідача слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11,209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 1058, 1060 ЦК України,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Селянський комерційний банк „Дністер на користь ОСОБА_1»яни Ігорівни заборгованість за Договором банківського вкладу (строковий) № 153467 «Стандартний»: суму депозиту в розмірі 35 000 (тридцять пять тисяч) гривень та відсотки в розмірі 7 350,50 (сім тисяч триста пятдесят) гривень, 50 копійок.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Селянський комерційний банк „Дністер на користь ОСОБА_1»яни Ігорівни 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Селянський комерційний банк „Дністер в дохід держави 423 грн. 50 коп.

В решті вимоги залишити без задоволення за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя С.І.Леньо