Справа №2-278/10
РІШЕННЯ

іменем України

м. Пирятин

29 грудня 2010року

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі: головуючої - судді Сімонової С.Г.

за участі секретаря - Лимар К.І.,

позивача ОСОБА_1 (фізичної особи), представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до держави України в особі Міністерства фінансів України, Державного казначейства України Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавської області про відшкодування шкоди,

установив:

Позивачі у березні 2010 року звернулися до суду з позовом до держави України в особі Міністерства фінансів України, Державного казначейства України Державно судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавської області про відшкодування шкоди.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 27.11.2008 року ОСОБА_5, судді Лубенського міськрайонного суду, їхній мамі та дружині, висновком Полтавського обласного центу медико-соціальної експертизи була встановлена 2 група інвалідності зі втратою 70% працездатності у зв'язку із захворюванням, отриманим під час роботи суддею та рекомендовано звернутись до HACK «Оранта» за виплатою одноразового особистого страхового відшкодування застрахованій особі. Така виплата передбачена ч.3 ст. 45 ЗУ «Про статус суддів» у розмірі річного грошового утримання судді. їхнє звернення до ПАСК «Оранта» та Державної судової адміністрації про виплату такого відшкодування залишилось без задоволення, оскільки в порушення вимог Закону України «Про статус суддів», судді в 2008 році не були з вини ДСА України застраховані в системі загальнообов'язкового державного страхування.

У результаті невиплати страхового відшкодування вони вимушені були вкладати власні сімейні кошти на лікування ОСОБА_5, нести додаткові витрати.

ОСОБА_5 продовжувала працювати на посаді судді Лубенського міськрайонного суду, однак 05.09.2009 року в результаті хвороби померла.

Позивачі вважають, що вони у відповідності до ст. 45 ЗУ сім'я померлого судді мають право на отримання одноразової страхової суми в розмірі річного грошового утримання за останньою посадою померлої.

Звернення щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку зі смертю судді при виконанні своїх обов'язків до державних органів залишилось без задоволення через відсутність належного страхування суддів у 2009 році та заперечення факту настання смерті судді в зв'язку з виконанням службових обов'язків.

У зв'язку з викладеним, позивачі просять стягнути з держави Україна в особі Державної судової адміністрації України 89128 грн. 97 коп. страхового відшкодування за 2008 рік, на яке мала право ОСОБА_5, та 891289 грн. 70 коп. одноразової страхової суми десятирічного грошового утримання, на яке має право сім'я померлої.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_6 позов підтримав, пояснив, що його дружина працювала суддею Лубенського міськрайонного суду. 27.11.2008 їй висновком Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи була встановлена 2 група інвалідності з втратою 70% працездатності у зв'язку із захворюванням, отриманим під час роботи суддею.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник Державної судової адміністрації України ОСОБА_7 у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про статус суддів » життя та здоров'я суддів підлягає обов'язковому державному страхуванню за рахунок державного бюджету на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою. Страхові платежі державним обов'язковим страхуванням життя і здоров'я суддів, включаючи пов'язані з цим витрати страховиків, уповноважених на здійснення такого виду страхування, в розмірі шести відсотків загальної суми цих платежів, а також витрати на виплату страхових сум застрахованим, перераховуються Конституційним Судом України, Верховним Судом України, Вищим господарським судом України, Вищим адміністративним судом України, Державною судовою адміністрацією України на спеціальні рахунки страховиків, уповноважених на здійснення такого виду страхування.

Суми страхових платежів установлюються щорічно страховиком за погодженням з Мінфіном під час формування державного бюджету на наступний рік.

Згідно з частиною третьою зазначеної статті у разі заподіяння судді у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків каліцтва чи іншого стійкого ушкодження здоров'я, що виключає можливість продовження професійної діяльності, йому виплачується одноразова страхова сума за рахунок страхових платежів по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів в розмірі п'ятирічного заробітку. Крім того, судді щомісячно виплачується компенсація в розмірі різниці між втраченим заробітком і призначеною пенсією без врахування одноразової страхової суми.

Коли заподіяне каліцтво чи інше пошкодження здоров'я не призвело до стійкої втрати працездатності, виплачується одноразова страхова сума за рахунок страхових платежів по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів в розмірі річного заробітку.

На підставі ч. 2 ст. 45 Закону України «Про статус суддів » у разі загибелі (смерті) судді, що сталася у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків, сім'ї загиблого виплачується одноразова страхова сума за рахунок страхових платежів по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів в розмірі десятирічного грошового утримання за останньою посадою.

З позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається, що саме настав страховий випадок. Так, відповідно до останнього абзацу ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 № 89 затверджено Порядок та умови державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів.

Згідно з даною Постановою страховиками життя і здоров'я суддів можуть виступати компанії, що уповноважені на здійснення такого виду страхування. На сьогодні уповноважена страхова компанія не визначена.

Пунктом 7 підпунктом «а» цієї Постанови передбачено, що страховик виплачує страхові суми у разі загибелі (смерті) застрахованого, що сталася у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків, - членам сім'ї застрахованого у розмірі його десятирічного грошового утримання за останньою посадою, при цьому також зазначено, що загальний розмір страхової суми за декількома видами виплат одному і тому ж застрахованому або членам його сім'ї не може перевищувати розміру, встановленого підпунктом "а" цього пункту.

Відповідно до наведених вище норм Закону України «Про статус суддів», а також відповідно до Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів, страховими випадками є загибель (смерть) судді або заподіяння судді каліцтва чи іншого стійкого (нестійкого) ушкодження здоров'я, що сталося у зв'язку з виконанням суддею відповідно до закону службових обов'язків.

Міністерство фінансів України у судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином, надіслало до суду письмове заперечення, у якому просить справу розглядати у відсутність їхнього представника, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що виплата матеріального забезпечення суддів потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України. Бюджетні кошти використовуються на цілі, визначені бюджетними призначеннями. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України.

З 01 січня 2003 року головним розпорядником коштів, передбачених в Державному бюджеті на утримання судів загальної юрисдикції, є Державна судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду.

Згідно із підпунктом 10 пункту 1 статті 126 Закону України «Про судоустрій України» Державна судова адміністрація України здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів.

Статтею 45 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що життя і здоров'я суддів підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок державного бюджету на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою.

Головні розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за своєчасність, достовірність та зміст поданих Міністерству фінансів України бюджетних запитів, які мають містити всю інформацію, необхідну для аналізу показників проекту Державного бюджету країни, згідно з вимогами Міністерства фінансів України.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача - Міністерства фінансів України, оскільки його особисті, пояснення у судовому засіданні необов'язкові.

Судом установлено:

ОСОБА_8 працювала на посаді судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. 27.11.2008 ОСОБА_8 висновком Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи була встановлена 2 група інвалідності з втратою 70% працездатності у звязку із захворюванням, отриманим під час роботи суддею та рекомендовано звернутися до НАСК «ОРАНТА» за виплатою одноразового особистого страхового відшкодування (а. с. 11,12). 19.12.2008 ОСОБА_8С звернулася до Державної судової адміністрації з вимогою щодо виплати страхової суми за державним обовязковим страхуванням життя і здоровя судді (а.с.12) Згідно листа звернулася до Державної судової адміністрації №Ч-1203/08 від 12.01.209 їй було повідомлено, що страхова компанія, уповноважена на здійснення такого виду страхування не визначена (а.с.13). 07.09.2009 ОСОБА_5 померла (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 є чоловіком, а позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дочками померлої ОСОБА_5 (а.с.8, 9, 10).

Частина 1 статті 45 Закону України «Про статус суддів», який діяв, на час настання смерті ОСОБА_9, передбачає, що життя і здоров я судді підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок державного бюджету на суму десятирічного грошового утримання судді за останньою посадою.

Таким чином життя і здоров'я ОСОБА_5, як судді, підлягало обов'язковому державному страхуванню.

Відповідно до п. 21 Положення про Державну судову адміністрацію України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року№14 Державна судова адміністрація здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів та державної судової адміністрації.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 1994 № 89 «Про затвердження Порядку та умов державного обовязкового страхування життя і здоровя суддів» визначено, що страхові платежі за державним обовязковим страхуванням життя і здоровя суддів, включаючи повязані з цим витрати страховиків, уповноважених на здійснення такого виду страхування, в розмірі шести відсотків загальної суми цих платежів, а також витрати на виплату страхових сум застрахованим, перераховуються Державною судовою адміністрацією на спеціальні рахунки страховиків, уповноважених на здійснення такого виду страхування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на Державній судовій адміністрації України лежить обов'язок проводити обовязкове державне страхування життя та здоров'я суддів. Вказана обставина у судовому засіданні не заперечувалась представником відповідача.

Згідно ч 2 ст. 45 Закону України «Про статус суддів» у разі загибелі (смерті) судді, що сталася у звязку з виконанням відповідно до закону службових обовязків, сімї загиблого виплачується одноразова страхова сума за рахунок страхових платежів по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів в розмірі десятикратного грошового утримання за останньою посадою.

Згідно висновку експертної комісії Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 10.11.2010 встановлено, що смерть ОСОБА_5 від ракової інтоксикації внаслідок раку молочної залози, яку вона отримала при виконанні обов'язків судді, пов'язана з виконанням обов'язків судді (а.с.67-70).

Таким чином, доводи відповідача про те, що смерть ОСОБА_5 настала не у зв'язку з виконанням нею обов'язків судді, є помилковими і спростовуються матеріалами справи. Тому позивачам, як членам сім'ї померлої, повинна бути виплачена одноразова страхова сума в розмірі десятирічного грошового утримання за останньою посадою, яку обіймала ОСОБА_5

Згідно довідки №02-24/835 від 02.03.2009.? виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Полтавській області заробітна плата ОСОБА_5 у 2008 році становила 89128 грн. 97 коп. (а.с.23).

ОСОБА_7 таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивачів з відповідача підлягає стягненню 891289 грн. 70 коп. (89128 грн. 97 коп. х 10 = 891289 грн. 70 коп.).

Вимоги позивачів щодо стягнення з відповідача страхової суми у розмір річного заробітку ОСОБА_5 за заподіяне пошкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності, у зв'язку з виконанням службових обов'язків, передбаченої ч.3 ст. 45 Закону України «Про статус суддів» задоволенню не підлягає з тих підстав, що законом не передбачена виплата вказаної суми членам сім'ї, на її отримання має право сам суддя.

Керуючись ст. ст.ст. 10, 59, 60, 208, 209, 212-214 ЦПК України, ст. 45 Закону України Про статус суддів», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Держави України в особі Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавської області про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 891289 (вісімсот дев'яносто одну тисячу двісті вісімдесят дев'ять) грн. 70 коп.

Зобов'язати Міністерство фінансів України виділити вказані кошти за рахунок держави бюджету України, а Державне казначейство України провести відповідні видатки з державного бюджету.

У решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Головуюча: