Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-4874/2010 p.
29 жовтня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Васильків О.В.
при секретарі - Дикун В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди, суд, -
В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач до судового засідання не з*явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 27 червня 2007 року ОСОБА_2 позичив у позивача 9260 доларів США та зобов*язався повернути гроші у строк до 27.07.2007 року, що підтверджується відповідною розпискою від 27.06.2007 року /а.с.5/. Однак, своє зобов*язання по поверненню грошей позивачу ОСОБА_2 не виконав.
Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцез позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк і в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов*язання настають правов наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення матеріальної шко:; підлягають задоволенню.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, у зв'язку з тим, що через неповернення грошей погіршився його моральний та фінансовий стан, не підлягають задоволенню, так як нічим не підтвердженні та не обґрунтовані.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 15, 526, 533, 611. 625, 1046-1050 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: державне мито в сумі 470 гривень та витрати на ІТЗ в сумі 120 гривень.
В іншій частині вимог, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухваш про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя