Справа № 2-805/10
"25" травня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі - Ніколаєнко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом КП «Єдність» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням
25лютого 2010 року позивач КП «Єдність», яке є наймодавцем, звернулося до суду з лозовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання їх такими, що тратили право користування житловим приміщенням - квартирою №4 по вул. Жовтневої революції, 21 у м. Вознесенську у зв'язку з тим, що вони з 2007 року, будучи зареєстрованими по вказаній адресі, не проживають в квартирі без поважних причин.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачам разом з п'ятьма неповнолітніми дітьми згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №41 від 25.03.2005 року та ордеру №107 була надана вказана квартира в користування, яка через їх не проживання знаходиться в занедбаному стані, плата за користування та комунальні послуги не сплачується, рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 23.01.2009 року відповідачі були позбавлені батьківських прав відносно неповнолітніх дітей з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.
Посилаючись на те, що доказами не проживання відповідачів без поважних причин в спірній квартирі є акти, складені відповідальним працівником наймодавця - КП «Єдність» - що обслуговує будинок, за участю сусідів, позивач просив позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.
Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися, судом належним чином були ювідомлені про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили і за годою представника позивача розгляд справи провадиться за правилами заочного розгляду згідно глави 9 Цивільно-процесуального кодексу України.
Представник третьої особи - служби в справах дітей Вознесенської міської ради - в фОБому засіданні вважає позов обґрунтованим та таким, що направлений на захист інтересів дітей, стосовно яких відповідачів позбавлено батьківських прав, оскільки буде забезпечено окреме яроживання і усунення негативного впливу на дітей антисоціальної поведінки відповідачів.
Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши итеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 в м. їознесенську належить до житлового фонду, що перебуває в комунальній власності м. Іознесенська і обслуговується КП «Єдність», яке є наймодавцем. Наймачами вказаного штлового приміщення з 2005 року є відповідачі та п'ятеро їх неповнолітніх дітей і шємовідносини сторін суд визначає на підставі ч. 2 ст. 810 ЦК України згідно якої, підстави, мови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної, або комунальної власності, встановлюється законом. Тобто, застосуванню підлягають норми шнного Житлового кодексу Української РСР (розділ 2) та підзаконних актів, прийнятих на його вимогу, а саме: Типового договору найму житлового приміщення в будинках державного і юмунального житлового фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 22.06.1998 року, що діяла до прийняття 12.07.2005 року Постанови Кабінету Міністрів України № І60.
Доказом не проживання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 в період з 2007 року по теперішній час є акти від 29 ічня та 28 серпня 2009 року складені відповідальним працівником КП «Єдність», що обслуговує іазначений будинок, за участю сусідів (а.с. 6-7). Відповідачі не скористалися своїм правом вдавати заперечення проти цих доказів.
Також, доказом не проживання відповідачів в спірній квартирі є фотознімки будинку, в жому знаходиться квартира, що перебуває в їхньому користуванні, які підтверджують занедбаний іїстан через не проживання в ній: єдине вікно наглухо забито дошками, вхідні двері з загального юридору закриті сусідкою поліетиленовою плівкою з метою усунення протягів, цілісність цієї плівки підтверджує не проживання будь-кого в квартирі. Матеріалами справи підтверджено також не внесення відповідачами плати за користування житловою площею даної квартири.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 23.01.2009 року відповідачі позбавлені батьківських прав відносно всіх п'ятьох неповнолітніх дітей з підстави ухилення від виконання батьківських обов'язків по їх вихованню та підтверджено проживання відповідачів в квартирі, що надана їм в користування.

У відповідності до рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 142 від 12.06.2009 року квартира АДРЕСА_3 закріплена за малолітніми дітьми, позбавлених батьківського піклування.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.

У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного в ст. 71 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловою площею квартири АДРЕСА_4 в зв'язку з не проживанням в ній більш ніж шести місяців без поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційнрткжарження протягом 10 днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги прот^кщ^20 днів після подання заява про апеляційне оскарження.

Суддя О.Є. Старжинська