Справа № 2 - 55 /10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2010 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа Миколаївська міська рада, про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2008 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 були співвласниками по ? частині кожний житлового будинку, розташованого по 5-му Круговому провулку,33 у м.Миколаєві. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку зазначені відповідачі є співвласниками земельної ділянки площею 571 кв.м розташованої в м.Миколаєві по пров.5-му Круговому,33 в м.Миколаєві. 26 квітня 2004 р. на підставі договору дарування його мати, відповідачка у справі ОСОБА_3, подарувала йому належну їй ? частину житлового будинку. Посилаючись на те, що для обслуговування будинку і господарських споруд необхідна земельна ділянка, просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування будинку і господарських та побутових будівель та споруд.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, наполягав на його задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник позов не визнали. Посилалися на те, що висновок експертизи є невірним, оскільки відповідачка також бажає користуватися належною їй земельною ділянкою, а згідно з висновком землевпорядної експертизи, якщо позивачу виділити визначену ним земельну ділянку, фактично в її користуванні залишиться всього 4 кв.м земельної ділянки, що буде порушувати її земельні права.

Відповідач ОСОБА_5 та представник третьої особи при вирішенні даного спору поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки та її представника, відповідача ОСОБА_5, представника третьої особи, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування №1848 від 26.04.2005 р. ОСОБА_1 належить ? частка житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: місто Миколаїв, провулок 5-й Круговий,33, подарованих йому ОСОБА_3 Співласником іншої ? частки вказаного житлового будинку є ОСОБА_5 Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 12.02.2004 р. №18/9 ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки площею 571 кв.м, розташованої по провулку 5-му Круговому,33 у м.Миколаєві, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

У відповідності до вимог ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Згідно висновку судової землевпорядної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26 лютого 2010 р., проведеної на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Миколаєва від 04.12.2009 р., площа земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком та господарськими спорудами, належних позивачу на підставі договору дарування, необхідна для обслуговування належної йому частини житлового будинку і господарських споруд по пров.5-му Круговому,33 у м.Миколаєві складає 265 кв.м.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 265 кв.м земельної ділянки, необхідної для обслуговування будинку і господарських споруд.

Оскільки спірна земельна ділянка на теперішній час належить на праві спільної сумісної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку площею 571 кв.м відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_5, одночасно з визнанням за позивачем права власності слід вирішити питання і про анулювання цього державного акту в частині права ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 265 кв.м.

Посилання відповідачки та її представника на те, що висновок експертизи про розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування будинку і прибудинкової території є невірним, суд вважає безпідставним, оскільки доказів, які б споростовували відомості, що містяться в зазначеному висновку експертизи, останні суду не надали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 265 кв.м, яка необхідна для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розміщених по пров.5 Круговому,33 у м.Миколаєві.

Державний акт на право власності ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої по пров.5 Круговому,33 у м.Миколаєві, площею 571 кв.м, виданий на підставі рішення Миколаївської міської ради від 12.02.2004 р. №18/9, анулювати в частині права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 265 кв.м у звязку з визнанням права власності на неї за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Н.А. Спінчевська