АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-123/10Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22ц-621/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гірський Б. О.,

при секретарі Танцюра О.В.

з участю представника управління праці та соціального захисту населення Лановецької райадміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Лановецької райадміністрації на постанову Ланівецького райсуду від 4 лютого 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Лановецької райадміністрації ( надалі Управління) про стягнення невиплаченої соціальної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ланівецького райсуду від 4 лютого 2010 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Лановецької райадміністрації щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Лановецької райадміністрації нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року з врахуванням сум, що були їй виплачені .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Лановецької райадміністраціїі просить постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що у них відсутні кошти на нарахування допомоги з підстав ст.15 Закону №2811Про державну допомогу сімям з дітьми ( надалі Закон- №2811); не передбачено і державним бюджетом фінансування судових рішень в даній категорії справ.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а постанову суду залишити без змін.

В січні 2010 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення невиплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007- 2009 роки в розмірі 9802,81 грн.

Позивачка зазначила, що при нарахуванні та виплати допомоги за оспорюваний період, Управління керувалось Законами Про державний бюджет на відповідні роки, незважаючи на рішення Конституційного Суду України стосовно законності окремих статей вказаних Законів. Вважає такі дії Управління неправомірними. Тому просить зобовязати Управління провести донарахування та виплату сум допомоги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Управління повинно було діяти відповідно до вимог ст.15 Закону №2811 Про державну допомогу сімям з дітьми і здійснити позивачці відповідні нарахування за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року, коли дія цієї норми не була зупинена Законом України Про державний бюджет на 2007 рік . Оскільки в порушення вимог вказаної статті Управління таких нарахувань не проводило, тому і допустило протиправну бездіяльність.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матірю дитини, яку народила 1 червня 2006 року, і відповідно має право на державну допомогу з підстав Закону

В період з 1 січня 2007 року по 1 січня 2008 року стаття 15 Закону №2811 передбачала, що -Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 ст.71 Закону Про Державний бюджет України на 2007 рік зупинено - дію ст.15 ч.1Закону № 2811-IV на 2007 рік , а статтею 56 Закону цього ж Закону змінено механізм нарахування вказаної допомоги .

Проте рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 положення п.14 ст.71 та абзацу третього част.2 ст. 56 Про Державний бюджет України на 2007 рік № 489-V визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Оскільки держава Законом гарантувала право громадянина на отримання вказаної допомоги, і дана редакція Закону відновлена рішенням Конституційного Суду України , тому суд першої інстанції ухвалив законне та обгрунтоване рішення в частині, яка оскаржується Управлінням.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України ,Законом України № 16921 від 18.02.2010 року, суд апеляційної інстанції

УхвалиВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Лановецької райадміністрації відхилити

Постанову Ланівецького райсуду від 4 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2