Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-1977
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Небесній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

Малого приватного підприємства «Анжеліка»

до ОСОБА_1

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство «Анжеліка» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, вказуючи на те, що позивачем згідно з угодою від 1 травня 2003 року було надано послуги по працевлаштуванню ОСОБА_1 за кордоном, внаслідок чого відповідач був влаштований на роботу, проте відмовляється виконувати умови угоди та сплачувати позивачу обумовлену суму за отримані послуги.

В звязку з цим позивач звертався до суду, та Київським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ від 26 січня 2006 року, який був направлений та знаходився на примусовому виконанні в Другому відділі виконавчої служби в Київському районі м. Одеси.

Так, як відповідач тривалий час ухилявся від зустрічі з державним виконавцем і знайти його місцезнаходження не вдавалось, тому на клопотання позивача ОСОБА_2 відділом виконавчої служби Київського району м. Одеси було подано подання до Київського районного суду м. Одеси з проханням заборонити відповідачу виїзд за межі України.

В звязку з цим позивач тривалий час не виконував судовий наказ, позивач був змушений звернутись до суду з позовною заявою про збільшення суми боргу та стягнення додатково 7 288,33 грн.

Представник відповідача в письмових запереченнях наданих до суду, визнавши факт перебування та роботи відповідача на судні, на яке він був працевлаштований позивачем, заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що з відповідачем роботодавець не розрахувався по заробітній платі, що позивач не мав права займатись посередницькими послугами по працевлаштуванню та не мав Ліцензії на цей вид діяльності. Також зазначив, що крім сплачених ним 3 999,97 грн. боргу та 25,50 грн. судового збору 18 червня 2009 року по Судовому наказу з нього ще безпідставно намагаються стягнути інфляційні та 3% річних.

Крім того представник відповідача зазначає, що Судовий наказ був скасований 5 жовтня 2009 року, про який він випадково дізнався. В звязку з цим дії представника позивача є аферою і в позовних вимогах МПП «Анжеліка» до ОСОБА_1 треба відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі з урахуванням суми сплаченого боргу відповідачем під час дії Судового наказу, посилаючись на те, що відповідачу саме позивачем МПП «Анжеліка» було надано послуги працевлаштування за кордоном. Стягнути з ОСОБА_1 на користь МПП «Анжеліка» інфляційні та 3% річних від простроченої суми боргу 6 858, 48 грн., 51,00 грн. державного мита та 30,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на користь держави 17,58 грн. доплати держмита, що викликана перерахунком суми боргу.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що представник відповідача в наданих до суду письмових запереченнях сам підтверджує факт звернення за наданням послуг та укладення угоди від 1 травня 2003 року з МПП «Анжеліка». Існування боргу підтверджується розпискою відповідача про відстрочку оплати послуг за надані послуги, в якій вказана сума боргу. Також підтверджує виїзд відповідача до місця роботи, його фактичне працевлаштування, тобто виконання зобовязань МПП «Анжеліки» перед ним.

Підтвердженням визнання боргу є сплата суми боргу відповідачем 17 червня 2009 року через другий Київський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції згідно з Судовим наказом, з яким відповідач саме тоді ознайомився.

Суд звертає увагу на те, що на протязі 10-ти днів з моменту ознайомлення з даним судовим наказом, божник не оскаржував його.

31 липня 2009 року МПП «Анжеліка» звернулося до Київського районного суду м. Одеси про стягнення боргу збільшеного на суму інфляційних та 3% річних від простроченої суми боргу згідно зафіксованого Судовим наказом.

З приводу збільшення суми боргу МПП «Анжеліка» зверталося з клопотанням до суду про заборону виїзду боржника за межі України, однак дані вимоги МПП «Анжеліка» судом під час розгляду не вирішувалися, що й обумовило повторне звернення позивача з цими позовними вимогами до суду в окремому провадженні.

В своїх запереченнях на позов відповідач посилається на те, що він змушений був достроково розірвати контракт з роботодавцем в звязку з невиконанням останнім умов оплати праці.

Згідно з п.1.4 та 2.2 Угоди про працевлаштування, моряк попереджався про зобовязання надавати достовірні відомості в документах моряка та про відповідальність перед МПП «Анжеліка» за невірність цих даних або фіктивність.

На підставі наданих документів Відповідач стверджував, що він закінчив ОВІМУ та отримав диплом спеціаліста інженера-судномеханіка 29 червня 1999 року, а також у встановленому порядку отримав робочий диплом та підтвердження робочого диплому.

З урахуванням цього відповідач був працевлаштований судновим механіком.

При перевірці документів портовою службою Гонконгу у перевіряючих виникли сумніви згідно їх достовірності та ними був зроблений запит до Державного Реєстру документів моряків України. На основі перевірки будо виявлено недостовірність даних вказаних документів.

За дане порушення роботодавець сплатив штраф та достроково розірвав контракт з відповідачем, стягнувши з його заробітної плати вартість проїзду та за недостатністю суми, частково свої витрати, що було обумовлено контрактом з роботодавцем.

Стягнення було накладено й на МПП «Анжеліка» та було зупинено оформлення між МПП «Анжеліка» довгострокової угоди на комплектування екіпажу суден з даною судноплавною компанією.

З цього приводу представник позивача наполягала на особистому опитуванні відповідача в судовому засіданні.

Посилання представника відповідача на відсутність у МПП «Анжеліка» ліцензії на посередництво у працевлаштуванні, відсутності напрямку такої діяльності підприємства не відповідає дійсності.

Підприємство одержало ліцензію № 1423 від 27 листопада 2000 року на підставах передбачених законодавством. Однією з вимог отримання цієї ліцензії є наявність даного напрямку діяльності у підприємства. Дана ліцензія (копія) знаходилась на дошці обяв разом з зразком контракту з роботодавцем, один примірник якого й був наданий відповідачу, про що він не заперечує.

В звязку з вимогами законодавства бланк ліцензії був замінений 23 травня 2002 року.

Доказів того, що проти ОСОБА_3, яка представляє інтереси позивача, порушено кримінальну справу Приморським РВ УМВД України в Одеській області в 2001 році суду не надано.

На підставі викладеного суд вважає, що вимоги МПП «Анжеліка» обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення представника відповідача є лише зловживанням своїми правами так як і введення в оману суду згідно дати ознайомлення з судовим наказом, що викликало порушення діючого законодавства.

В звязку з тим, що правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, суд застосовує до них правила Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Цивільні права і обовязки виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 4 ЦК України в редакції 1963 року, а згідно з положеннями статті 151 ЦК України в редакції 1963 року, в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязаний вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з договору або інших підстав, зазначених у ст. 4 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що відповідно до положень ст. 156 ЦК України в редакції 1963 року, коли пропозиція укласти договір в письмовій формі погоджена між сторонами, то він вважається укладеним. Тобто, відповідач ОСОБА_1 внаслідок укладеної 1 травня 2003 року з МПП «Анжеліка» угоди про надання послуг працевлаштування за кордоном, виїхав за межі України до міста Дубаї, Арабські Емірати, де на основі запропонованого роботодавцем контракту, прийняв його умови та працевлаштувався механіком на вказане судно на вказаній посаді.

Позивач своєчасно звернувся до суду про стягнення з відповідача суми боргу, про що Київським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ, який знаходився на примусовому виконанні з 2006 року по липень 2009 року.

З відповідача було стягнено заборгованість по Судовому наказу від 26 січня 2006 року в червні 2009 року, про що позивачу МПП»Анжеліка» стало відомо в липні 2009 року. В цей період позовна заява МПП «Анжеліка» про стягнення збільшеної суми боргу, викликаної довготривалим не виконанням вимог суду на суму інфляційних та 3% річних згідно зі ст. 214 ЦК України в редакції 1963 року знаходилась на розгляді в Київському районному суді м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 5 жовтня 2009 року судовий наказ від 26 січня 2006 року було скасовано, в звязку з чим, з цього моменту, у МПП «Анжеліка» виникло право звернутись до суду з приводу стягнення суми боргу.

При викладених обставинах суд вважає, що ОСОБА_1 завдав матеріальної шкоди МПП «Анжеліка» в розмірі 6 858, 48 грн., яка підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 151, 156, 214 ЦК України в редакції 1963 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов Малого приватного підприємства «Анжеліка» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Малого приватного підприємства «Анжеліка» суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 6 858, 48 грн. (шість тисяч вісімсот пятдесят вісім гривень 48 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Малого приватного підприємства «Анжеліка» судові витрати в розмірі 98,58 грн. (девяносто вісім гривень 58 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий