Справа № 2-327/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

при секретарі - Совівській О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, інфляційних,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Зазначав, що у січні 2009 року сталося залиття його квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до акту, складеного комісією КП «Мостицький» 13 січня 2009 року, залиття сталося з вини мешканців квартири НОМЕР_1 по причині прориву гнучкої підводки ХВП з туалету на кухню.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1, розмір матеріального збитку складає 7 849 грн.

Посилаючись на те, що внаслідок залиття йому було завдано матеріальну шкоду, просив стягнути з відповідача на його користь 7 849 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати.

У попередньому судовому засіданні було проведено заміну первісного відповідача на належного відповідача - ОСОБА_2

У подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги, відповідно до яких ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь 788 грн. 69 коп. інфляційних, а також судові витрати: 4 400 грн. витрат на правову допомогу, 1 000 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позов в частині стягнення з неї на користь позивача 7 849 грн. на відшкодування матеріальної шкоди визнала, в іншій частині позов не визнала та просила ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з неї на користь позивача 788 грн. 69 коп. інфляційних.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання, позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки, у судовому засіданні відповідач визнала позов у частині стягнення з неї на користь позивача 7 849 грн. на відшкодування матеріальної шкоди і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, позов в частині стягнення з відповідача 788 грн. 69 коп. інфляційних не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 788 грн. 69 коп. інфляційних, ОСОБА_1 посилався на те. що відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов'язання та відповідальність за порушення зобов'язання встановлені гл. 51 ЦК України.

Зокрема, ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Так. відповідно до зазначеної статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порядок відшкодування шкоди встановлений гл. 82 ЦК України. Правовідносини, що виникли між сторонами є недоговірними зобов'язаннями по відшкодуванню шкоди.

Оскільки, правовідносини, що виникли між сторонами не є грошовим зобов'язанням, то підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 788 грн. 69 коп. інфляційних немає.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 78 грн. 49 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з тим. не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 4 400 грн. витрат на правову допомогу та 1 000 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, виходячи з наступного.

Відповідно до договору про надання юридичних послуг № 52. укладеного 1 жовтня 2009 року між ТОВ «АК «ОСОБА_1 і партнери» та ОСОБА_1 (а.с. 48-49. 86) (далі - Договір), ТОВ «АК «ОСОБА_1 і партнери» зобов'язалося надати ОСОБА_1 юридичні послуги - представництво в судових інстанціях.

Згідно з витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Статутом ТОВ «Аудиторська компанія «ОСОБА_1 і партнери» (а.с. 71-75) до видів діяльності товариства відноситься, серед іншого, адвокатська діяльність та юридична практика.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що виконавець зобов'язується здійснювати представництво інтересів замовника в судах України в першій інстанції в справі за позовом замовника до ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. 2.3. Договору для виконання завдань, зазначених у п. 2.1. даного Договору, виконавець призначає юриста Васечка О.І., молодшого юриста Соляника Д.О.

Відповідно до довіреності, виданої ОСОБА_1 2 квітня 2009 року, останній уповноважив, крім інших осіб, ОСОБА_4 представляти його інтереси в судах (а.с. 41).

Пунктом 2 ч. З ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Оскільки, ОСОБА_4 виступав у судових засіданнях як представник ОСОБА_1, договір про надання юридичних послуг № 52 від 1 жовтня 2009 року був укладений між ТОВ «АК «ОСОБА_1 і партнери» та ОСОБА_1 з метою представництва інтересів останнього в судових інстанціях, а за змістом зазначених норм ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою участі у справі представника сторони не відносяться до судових витрат і не підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, то підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 4 400 грн. витрат на правову допомогу немає.

Крім того, немає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, оскільки відповідно до п. 4 ч. З ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Оцінка була проведена ТОВ «Приват-консалтинг» на підставі договору на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, в результаті залиття квартири, укладеного між ТОВ «Приват-консалтинг» та ОСОБА_1 (а.с. 9-10). Судова експертиза по справі не призначалася.

Керуючись ст.ст. З, 4. 8. 10. 11, 15. 57. 56. 58, 60, 79, 84. 88, 174. 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 509, 510. 625, 1166, 1192 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, інфляційних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 849 (сім тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн. на відшкодування шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 78 (сімдесят вісім) грн. 49 коп. судового збору та 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. С. Захарчук