Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-428/10
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Ковальчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 100 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 100 грн. 00 коп., судових витрат в розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) грн. 50 коп.

Свій позов обґрунтовує тим, що в 1997 році вона придбала будинок, що знаходиться в с. Русанів Броварського району Київської області по вул. Леніна 61. По сусідству з нею в будинку № 59 мешкає відповідач по справі ОСОБА_2 У 1998 році позивач та відповідач приватизували свої земельні ділянки. З початку їх сусідського співіснування ніяких претензій у сторін не виникало. З невідомих причин з 2004 року ставлення відповідача до сімї позивача та її власності різко змінилось. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви, відповідач почала застосовувати щодо сімї позивача неправомірні дії, а саме самовільно знесла паркан та захватила частину земельної ділянки позивача, брутально висловлюється та словесно ображає відповідача та її доньку, - все це позбавило можливості позивача жити спокійним життям, порушило її нормальні життєві звязки, оскільки судові тяганини, оскарження неправомірних постанов, проведення експертних обстежень земельної ділянки та споруд на ній, завдали їй втрат, як майнового так і немайнового характеру, в звязку з вище перерахованим позивач змушена багато часу витрачати на оформлення звернень до міліції, Русанівської сільської ради, Броварської райдержадміністрації, фахівців в галузі права, ці речі завдають позивачу моральних страждань, з вини відповідача позивач постійно хвилюється за безпеку своєї дитини, за її фізичний та душевний стан, внаслідок чого у неї погіршився стан здоровя.

Всі ці дії із сторони відповідача негативно впливають на позивача та її сімю, таким чином позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5 100 грн. та судові витрати в розмірі 528 грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що дії із сторони сімї відповідача негативно впливають на неї та її доньку. 31.07.2009 року сімєю відповідача було перенесено паркан, що розділяє земельні ділянки сторін із зміщенням в сторону позивача без її відома, в цей час позивача вдома не було, при перенесенні паркану була присутня донька позивача, яку сімя відповідача словесно ображала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надіслала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності за станом здоровя.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_2 є її бабусею, проживає в с. Русанів по вул . Леніна № 59 з 1956 року. За весь цей час з попередніми власниками будинку спору чи якихось сварок не виникало, в 1997 році її сусідкою стала ОСОБА_1, після того як остання приватизувала земельну ділянку позивач поставила високий паркан, що перешкоджав доступу сімї відповідача до колодязя. Як пояснила ОСОБА_3, відповідач дуже старенька, їй 87 років, і їй далеко ходити по воду до сусідів, а це був найближчий колодязь, ? частина якого розташована на земельній ділянці позивача, а інша на земельній ділянці відповідача. На прохання відповідача перенести паркан на старі межі позивач відреагувала відмовою. 30.07.2009 року земельною комісією Русанівської сільської ради зафіксовано порушення у користуванні земельною ділянкою позивачем, складено відповідний акт, який позивачем виконано не було, після чого сімєю відповідача і було перенесено паркан.

Представник відповідача зазначила, що дівчинку, доньку позивача, ніхто не ображав ні на словах, ні із застосуванням сили, додала, що це позивач протягом останніх семи років негативно ставиться до відповідача, що виражається в безпідставних образах з погрозою побиття, сварках, внаслідок чого остання неодноразово попереджалась працівниками РВ ГУ МВС України в м.Бровари, додатково вказала, що ОСОБА_1 двічі була засуджена Броварським міськрайонним судом до умовного строку покарання на один рік за умисне спричинення членам сімї відповідача легких тілесних ушкоджень.

В судовому засідання допитана судом в присутності класного керівника ОСОБА_4 та соціального педагога ОСОБА_5, неповнолітня ОСОБА_6 підтвердила те, що 31. 07. 2009 року сімєю відповідача було перенесено паркан, вона дуже хвилювалась через цю подію, оскільки її матері не було вдома. Крім того дівчинка чітко зазначила, що відповідач ОСОБА_2 особисто її не ображала і не била.

Вислухавши позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.23 ЦПК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позовні вимоги в частині стягнення маральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що відповідачем перенесений паркан без її згоди і відома, погрозами відповідача знищити її майно, словесними образами і брутальними висловлюваннями відповідача в сторону позивача і її доньки, але в судовому засіданні в своїх поясненнях позивач ці підстави не довела, крім того, допитаною в судовому засіданні донькою позивача зазначені обставини взагалі було спростовано, адже ОСОБА_6 чітко зазначила, що саме відповідач ОСОБА_2 - її не ображала і не била.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Таким чином в ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами склались недоброзичливі стосунки, що проявляються в постійних сумісних суперечках та перепалках, що мають наслідком постійні судові спори, але під час розгляду даної цивільної справи позивачем не надані суду докази того, що відповідач внаслідок своєї протиправної поведінки чи бездіяльності щодо самої позивача, членів її сімї чи близьких родичів, завдала позивачу моральної шкоди, що могла проявитись або у душевних стражданнях, яких позивач зазнала, у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна або в приниженні честі та гідності самої позивача чи членів її сімї.

Позивачем під час розгляду справи не були надані докази та обґрунтування того, що саме відповідач своїми діями порушила її законні права, чим завдала їй моральної шкоди,

саме в чому проявлялась ця моральна шкода і чому саме в розмірі 5 100 грн., тому суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим та недоведеним і в його задоволенні потрібно відмовити.

Керуючись ст. 23 ЦК України, ст.ст.60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 100 (пять тисяч сто) грн. 00 коп. та відшкодування судових витрат в розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) грн. 50 коп., - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча суддя Г.О. Білик