Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 року Колегія суддів судової

палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді - Черненко В.В.

Суддів - Потапенка В.І., Кодрула М.А. при секретарі - Липі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» за 2006-2007 роки в розмірі 2 733грн.30 коп., -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у нарахуванні виплат щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за 2006-2007 роки в розмірі 2 733грн. 30 коп..

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області щодо не нарахування ОСОБА_1 коштів, виплата яких передбачена ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», у періоди з 09 липня по 31 грудня 2007 року. Зобовязав Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, як особі, що має статус дитини війни, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням положень ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В задоволенні інших позовних вимог судом було відмовлено.

В апеляційний скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст.6 Закону України № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області - відхилити.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді