Справа № 2-3099/10
Провадження № 2-3099/10
РІШЕННЯ

Іменем України

18.05.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Андрощука В.В.

при секретарі Забродської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

16.11.2009р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок скоєння злочину.

У заяві позивач вказувала, що 18.11.2006р. приблизно о 10год. в районі СВТ «Бугзьке» Сади-2, між нею та відповідачем виникла сварка, в процесі якої останній наніс їй удар металевим прутом по голові. В результаті отриманих ушкоджень, вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ММЛ№4. На обстеження, медичні препарати, ліки, нею було витрачено 1075 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 1075 грн., а та також завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн., яка полягала в образах, приниженнях, болю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Зазначав, що 18.11.2006року між ним та позивачкою ОСОБА_1 мав місце конфлікт, але тілесних ушкоджень позивачці не спричинив, а отже і не заподіяв матеріальної та моральної шкоди. Стверджував, що надані позивачкою документи на підтвердження свого позову не є доказом його вини у заподіянні тілесних ушкоджень під час конфлікту. Крім того, вважав, що позивачка необґрунтовано визначила розмір відшкодування матеріальної шкоди, включивши до цієї суми і витрати на лікування своїх хронічних захворювань. Посилаючись на відсутність його вини, ухвалу апеляційного суду Миколаївської області, згідно якої він був визнан невинним у скоєнні злочину, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши думку сторін, оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 18.11.2006р., приблизно о 10год., ОСОБА_2 знаходячись у СВТ «Бугське» Сади-2 м.Миколаєва, під час сварки, виниклої на грунті особистих неприязне них стосунків, вдарив арматурним металевим прутом по голові ОСОБА_3, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розкладом здоровя.

За такі дії відповідач ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності і був визнан винним у скоєнні злочину. Зокрема вироком Заводського райсуду м.Миколаєва від 25.09.2007р. ОСОБА_2 був визнан винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. На підставі Закону України «Про амністію» був звільнен від покарання. Крім того з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1075 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000грн.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27.11.2007р. вирок Заводського райсуду м.Миколаєва був скасован, ОСОБА_2 був звільнен від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі п.»г» ст..1, ст..6 Закону України «Про амністію», кримінальну справу закрито.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20.11.2006р. у потерпілої ОСОБА_3 мали місце ушкодження у вигляді струсу головного мозку та забиття мяких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров я. Виникнення ушкоджень не виключається 18.11.2006р. за обставин,вказаних потерпілою, у тому числі внаслідок нанесення удару металевим прутом.

В наслідок отриманих ушкоджень, з вини відповідача, ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ММЛ№4 з 22.11.2006р. по 06.12.2006р., а також в обласної лікарні в неврологічному відділенні в період з 18.12.2006р. по 31.12.2006р. На обстеження, медичні препарати, ліки, нею було витрачено 1075 грн. (копія виписки, чеків, додані до матеріалів справи).

На підставі ст..ст.1166, 1195 ЦК України завдана матеріальна шкода підлягає повному задоволенню у розмірі з 1075грн. з відповідача ОСОБА_2

Крім того позивачу ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду. ОСОБА_1 понесла фізичні та психологічні страждання, які полягали у пережитому болі від ударів, хвилюваннях за соє життя, приниженнях, порушенні узвичаєного способу життя.

Виходячи з засад розумності, вваженості, справедливості , враховуючи, що позиває є інвалідом другої групи, на підставі ст..1167 ЦК України суд вважає сума завданої моральної шкоди, підлягає частковому задоволенні у розмірі 1000 грн.

Твердження відповідача у судовому засіданні , судом не можуть бути прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються перевіреними судом доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10,11, 88, 213,214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1075 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. державного мита, витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 120 гривень.

Рішення вступає в законну силу через десять днів з дня його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядку, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В.Андрощук