Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-2002
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Небесній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього на його користь суму позики, що дорівнює 268 205,00 грн. (еквівалент 35 000 доларів США за курсом НБУ).

Позивач посилається на те, що 6 серпня 2008 року відповідач позичив у нього 35 000 доларів США, які зобовязався повернути не пізніше 10 вересня 2008 року, однак до теперішнього часу гроші йому не повернув. Факт передачі грошей підтверджується договором позики, укладеним між сторонами та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за номером 3466.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 6 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші у сумі 157 500 грн., які є еквівалентом 35 000 доларів США, які ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 повністю при підписанні договору, терміном до 10 вересня 2008 року. Зазначений договір позики посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за номером 3466.

Свої зобовязання позикодавець щодо передачі грошей виконав. Відповідач до теперішнього часу своє зобовязання щодо повернення грошей не виконав та ухиляється від його виконання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або рівну кількість речей того ж роду і якості.

Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є нотаріально-посвідчений договір позики, яка посвідчує передання відповідачу визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обовязок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, що встановдено ст.ст. 192 ч.1, 524 ч.1, 533 ч.1 ЦК України.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Таким чином сума позики на теперішній час повинна бути еквівалентною 35 000 доларів США.

Станом на 19 листопада 2010 року Національним банком України встановлений офіційний курс гривні до долара США в розмірі 793,7700 гривень за 100 доларів США.

35 000 доларів США х 7,3977 грн. = 277 819,50 грн.

При викладених обставинах суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не виконує умови договору позики від 6 серпня 2008 року, чим завдав позивачу матеріальну шкоду в розмірі 277 819,50 грн. (двісті сімдесят сім тисяч вісімсот девятнадцять гривень 50 коп.), яка підлягає стягненню.

Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 192, 524, 533, 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії КК № 007430, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 22 квітня 1998 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії КЕ № 636941, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 20 травня 1997 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 суму позики за договором від 6 серпня 2008 року в розмірі 277 819,50 грн. (двісті сімдесят сім тисяч вісімсот девятнадцять гривень 50 коп.) та судові витрати в розмірі 1 730 грн., а всього 279 549,50 грн. (двісті сімдесят девять тисяч пятсот сорок девять гривень 50 коп.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий