№2-473/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого Багбая Є.Д.

при секретарі Чорній О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 який діє в своїх інтересах та неповнолітніх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 про визнання права на користування житловим приміщенням, про зміну умов договору найму житлового приміщення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 про визнання права на користування житловим приміщенням, про зміну умов договору найму житлового приміщення. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 1993 року по 14 серпня 2009 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , з якою проживав однією сімєю за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилися сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 14 серпня 2009 року позивач з ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. 6 вересня 2009 року дружина позивача померла. В вищезазначеній квартирі позивач зареєстрований не був, квартиронаймачем квартири була його дружина, також в спірній квартирі були зареєстровані їх сини та брат його дружини ОСОБА_4 який фактично не проживав в квартирі більше 18 років. Після смерті ОСОБА_5 , квартирнаймачем квартири став її брат ОСОБА_4 .. Оскільки відповідач ОСОБА_4 перешкоджає в реєстрації позивачу в спірній квартирі останній просить визнати за ним право користування спірною квартирою та визначити порядок користування квартирою.

Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав в повному обсязі, просить задовольнити позов повністю.

Представник відповідача - Виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська в судове засідання з`явилася, позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, в попередньому судовому засіданні позов не визнав повністю, надав письмові заперечення проти позову, згідно яких вказав, що позивач в дійсності не проживав в спірній квартирі. В судовму засіданні 20 травня 2010 року позов визнав повністю проти його задоволення не заперечує, відмовився від своїх заперечень.

Представник третьої особи без самостійних вимог ВАТ «Абонент ХХІ» в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги підтримує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи згідно вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Судом досліджені докази по справі:

Допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили обставини викладені позивачем по справі, пояснили, що дійсно ОСОБА_10 постійно проживав однією родиною з ОСОБА_5 в спірній квартирі, на протязі останніх 16 років, ОСОБА_4 в спірній квартирі не проживав останні 18 років, періодично з`являвся в спірній квартирі;

Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:

- довідка ЮК /а.с. 6/, згідно якої підтверджуються витрати позивача на правову допомогу;

- копія паспорту позивача по справі /а.с. 8/, згідно якої підтверджується місце та дата реєстрації позивача в спірній квартирі;

- копія свідоцтва про смерть /а.с. 9/, згідно якого підтверджується смерть ОСОБА_5 ;

- свідоцтвом про шлюб /а.с. 10/, згідно якого підтверджується реєстрацію шлюбу між позивачем та ОСОБА_5 ;

- свідоцтвами про народження /а.с. 11/, згідно яких підтверджується, що позивач з ОСОБА_5 мають неповнолітніх дітей;

- копія особового рахунку /а.с. 12/, згідно якого підтверджується реєстрацію осіб в спірній квартирі;

- викопировкою спірної квартири /а.с. 13/, згідно якої підтверджується технічна характеристика квартири;

- актом про проживання /а.с. 14/, згідно якого підтверджується проживання позивача в спірній квартирі з 1993 року,

- актом про не проживання /а.с. 15/, згідно якого підтверджується не проживання в спірній квартирі відповідача ОСОБА_4 протягом 18 років;

- свідоцтвом про право власності на житло /а.с. 16/, згідно якого підтверджується, що квартира в якій був зареєстрований позивач йому не належить;

Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 ЦК України одним з принципів цивільного права є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 1 ЖК України відповідно до Конституції громадяни мають право на житло.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права і обов`язки.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами…. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти….

Згідно зі ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей.… Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Згідно зі ст. 106 ЖК України Повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь якому членові сім`ї наймача.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» Віршуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року N 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» …наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно ст. 104 ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділена у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. У разі відмові членів сім`ї дати згоду на укладання окремого договору найму ... спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше встановленого для надання одній особи.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів...

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_10 з 1993 року по 14 серпня 2009 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , з якою проживав однією сімєю за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилися сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 14 серпня 2009 року позивач з ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. 6 вересня 2009 року дружина позивача померла. В вищезазначеній квартирі позивач зареєстрований не був, квартиронаймачем квартири була його дружина, також в спірній квартирі були зареєстровані їх сини та брат його дружини ОСОБА_4 який фактично не проживав в квартирі більше 18 років. Після смерті ОСОБА_5 , квартирнаймачем квартири став її брат ОСОБА_4 .. Оскільки відповідач ОСОБА_4 перешкоджає в реєстрації позивачу в спірній квартирі останній просить визнати за ним право користування спірною квартирою та визначити порядок користування квартирою.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача та необґрунтовані заперечення представника відповідача, з таких мотивів.

Позивач ОСОБА_1 вселився в квартиру в 1993 році де проживає протягом 17 років по теперішній час, в даній квартирі проживає з моменту народження по теперішній час неповнолітні діти позивача та наймача квартири ОСОБА_5 .. Згідно рекомендацій Пленуму Верховного суду України судом встановлено, що порядок вселення ОСОБА_1 дотриманий, про згоду на їх вселення позивача свідчить проживання цих осіб в спірній квартирі протягом 17 років, за цей час наймач з вимогами про їх виселення не звертався, це питання жильцями квартири не підіймалося, що свідчить про їх згоду на вселення ОСОБА_10 , письмова згода на це законом не вимагається. Тому суд вважає, доведеним факт згоди наймача та членів його родини на вселення вищезазначеної особи в спірну квартиру. Крім того спірна квартира була постійним місцем проживання ОСОБА_1 .. ОСОБА_5 та їх неповнолітніх дітей протягом більш 15 років, в якій вони вели разом з квартиронаймачем спільне господарство про що свідчать надані докази по справі. Відсутність прописки позивача в вищезазначеній квартирі не є підставою для відмови увизнанні права користування жилим приміщенням позивачу оскільки це є порушенням їх конституційних прав. Суд керуючись Конституцією України та принципами справедливості, добросовісності та розумності вважає необхідним захистити права позивача та задовольнити позов в повному обсязі. Позивач має право користування квартирою нарівні з наймачем ти іншими членами сім`ї наймача.

Стосовно зміни договору найму жилого приміщення, суд вважає, за необхідне задовольнити вимоги позивача, оскільки згідно ст. 104 ЖК України він має право вимагати цього. Житлова площа квартири складає 37,4 кв.м.. На кожну зареєстровану особу в спірній квартирі припадає: 37,4 / 4 = 9,35 кв. метри.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Згідно Постанови Виконкому Дніпропетровської облради №199 від 24.05.1999 року рівнем забезпеченості жилою площею для визнання потреби в поліпшенні житлових умов є 6,7 кв. метри. При виділенні сторонам по справі кімнат які просить виділити позивач, підстав для постановки на квартирний облік позивача або інших осіб немає. Права відповідача також не порушуються. Йому залишається в користування кімната розміром 12,2 кв. метри, це більше ніж площа яка припадає на нього.

Судові витрати позивача на правову допомогу в розмірі 780 гривень та сплачений позивачем судовий збір та витрати на ітз розгляду справи підлягають стягненню з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України та підтверджені доказами по справі.

На підставі ст. 3 СК України, ст. 1, 64, 65, 104, 106 ЖК України, ст. 3 ЦК України, ст. 1, 3, 47 Конституції України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року N 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», керуючись ст. 8, 10, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 який діє в своїх інтересах та неповнолітніх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 про визнання права на користування житловим приміщенням, про зміну умов договору найму житлового приміщення задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Змінити умови договору житлового найму квартири, розташованої по АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_1 та його неповнолітнім синам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнати житловою площею 17,4 кв.метри та 7,8 кв. метри. Виділити у користування ОСОБА_4 кімнату розміром 12,2 кв. метри. Залишити в загальному користуванні туалет, ванну, коридори, комору, кухню та інші підсобні приміщення.

Зобов`язати ТОВ «Абонент ХХІ» укласти окремі договори найму житлового приміщення у квартирі, розташованій по АДРЕСА_1 відповідно до рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на суму 825 гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції та безпосередньо до апеляційного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая