Справа № 2-1800/10
РІШЕННЯ

іменем України

"12" жовтня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої -судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Будім І.С.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

02.09.2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення боргу.

Свої вимоги мотивує тим, що 30.12.2009 року позичила відповідачці 2600 гривень, про що остання власноручно написала письмову розписку та зобов»язалася до 30.03.2010 року повернути кошти, але не зробила цього і усіляко уникає її, тому позивачка просить розірвати договір позики та стягнути з ОСОБА_2суму боргу і витрати 171 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги повністю визнала, згодна сплачувати борг але посилається на стан здоров»я та відсутність роботи і відповідно грошей та просить відстрочити суму боргу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне.

30.12.2009 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений письмовий договір, згідно з яким відповідачка позичила 2600 гривень, які мала повернути до 30.03.2010 року (а.с.5).

Позивачкою на підтвердження укладення договору позики та його умов надана розписка позичальниці, що посвідчує передання їй грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачений обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Доводи відповідачки, що вона не має матеріальної можливості повернути позичені кошти суд сприймає критично і вважає, що дана вимога підлягає задоволенню, оскільки вона належним чином не підтвердила своє матеріальне становище, крім того не вчинила ніяких дій щодо виконання зобов»язання, тому згідно ст. 1050 ЦК України у разі своєчасного неповернення позичальником суми позики, він зобов"язаний на вимогу позикодавця сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Вимоги позивачки щодо розірвання договору позики не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1, як то передбачено ст. 651 ЦК України не довела істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, якщо внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню стороні на користь якої ухвалено рішення судові витрати з другої сторони понесені і документально підтверджені по даній справі з ОСОБА_2 - державне мито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 2600 ( дві тисячі шістсот) гривень, державне мито у сумі 51 (п"ятдесят одна) гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 ( сто двадцять) гривень, всього 2771 (дві тисячі сімсот сімдесят одна) гривня.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики від 30.12.2009 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеліяції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Висоцька Г.А.