Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-46/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Гук Ю. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Ізяславського райсуду справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування моральної шкоди, стягнення індексації грошових коштів та упущеної вигоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, стягнення індексації грошових коштів та упущеної вигоди, мотивуючи це тим, що 31 травня 2007 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ) був укладений договір банківського вкладу вклад «Копілка» з процентною ставкою в розмірі 14,25 % річних. 25 червня 2007 року між позивачем та ЗАТ був укладений договір банківського вкладу вклад «Стандарт» з процентною ставкою 9% річних. 25 червня 2007 року між позивачем та ЗАТ був укладений договір банківського вкладу вклад «Стандарт» з процентною ставкою 7,7 % річних 29 жовтня 2008 року позивач звертався до ЗАТ із письмовою заявою про розірвання вказаних договорів. 13 листопада 2008 року він отримав відмову у достроковому розірванні зазначених договорів. ОСОБА_1 звертався до Ізяславського райсуду з позовом до ЗАТ про розірвання договорів депозитних вкладів та зобовязання повернення грошових коштів. Рішенням Ізяславського райсуду № 2-96/09 від 17 лютого 2009 року вказаний позов в частині розірвання договорів депозитних вкладів та зобовязання повернення грошових коштів був задоволений. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 06 травня 2009 року зазначене рішення Ізяславського райсуду було залишене без змін. Позивач вважає, що в звязку з необхідністю відновлення можливості користування власними коштами через неякісні послуги в сфері банківських правовідносин йому була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, переживаннях, погіршенні стану здоровя і яку він оцінює в 10000 грн. Позивач вказує, що вимагав дострокового розірвання договорів депозитних вкладів через намір придбати автомобіль, котрий 08 листопада 2008 року коштував 136970 грн., а на момент придбання 17 липня 2009 року 164600 грн. ОСОБА_1 вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача упущена вигода становить різницю між вартістю придбаного позивачем автомобіля на момент звернення до ЗАТ з заявою про розірвання договорів депозитних вкладів та вартістю цього автомобіля на момент фактичного придбання, що становить 27630 грн. Позивач просить стягнути з ЗАТ 27630 грн. упущеної вигоди, 8534 грн. індексації грошових доходів та 10000 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в частині стягнення індексації грошових коштів, але не згідна з сумою такої індексації, встановленою позивачем, в іншій частині позов не визнала.

Допитавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за

місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в

гривнях на території України, які не мають разового характеру.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині визнала.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачеві підлягає виплата індексації грошових коштів.

При визначенні суми такої індексації суд приймає до уваги лист Верховного Суду України № 62-97 від 03 квітня 1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».

Проаналізувавши розрахунки суми індексації грошових коштів, надані суду позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що вимогам, зазначеним у листі Верховного Суду України, відповідають розрахунки, надані відповідачем, а тому стягненню підлягає індексація грошових коштів в сумі 1010 грн. 45 коп.

Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна; у приниженні честі, гідності. Моральна шкода відшкодовується грішми.

Згідно ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В даному випадку між ОСОБА_1 та ЗАТ мали місце договірні відносини, а тому насідки невиконання умов договору встановлені законом та умовами договору.

ОСОБА_1 стверджує, що внаслідок неправомірних дій ЗАТ, які викликали у позивача хвилювання, переживання, змусили звернутись до суду, у ОСОБА_1 погіршився стан здоровя, через що він змушений був лікуватись, хоча раніше стан його здоровя був добрий. Доводи позивача не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Так, допитаний в якості свідка сімейний лікар ОСОБА_3 не підтвердив, що виявлені у позивача захворювання виникли раптово від сильного душевного хвилювання, пояснив, що для виникнення у людини таких захворювань, на які страждає позивач, необхідний великий проміжок часу та наявність декількох факторів, серед яких назвав і перебування людини у стресі.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач посилається на те, що, звертаючись до відповідача з заявою про розірвання договору банківського вкладу, він мав намір придбати автомобіль. Упущеною вигодою ОСОБА_1 вважає різницю вартості автомобіля «Опель-Vectra», який він придбав 17 липня 2009 року, в липні 2009 року та в листопаді 2008 року, коли ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про розірвання договорів банківського вкладу, що складає 27630 грн.

Однак суд приходить до висновку, що різниця у вартості автомобіля не являється доходом, інших підстав в обґрунтування зазначеної суми упущеної вигоди та доказів на їх підтвердження позивач суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача упущеної вигоди задоволенню не підлягають.

Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються із сплачених при подачі позову державного мита та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 23, 1167, 1172, 1187 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», «Про банки та банківську діяльність», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року ( з змінами ) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1010 грн. 45 коп. індексації грошових коштів та 20 грн. 39 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання заяв про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Хмельницької області через Ізяславський райсуд.

Суддя