Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-3810/10
Київський районний суд м. Одеси в складі: Головуючого - судді Непоради М.П..
при секретарі - Яіцької А.І.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
23 лютого 2010 року позивач АТ «ОСОБА_2 Аваль», який є правонаступником ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся з позовом до суду про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кредитної заборгованості.
Уточнивши 09.06.2010 року позовні вимоги позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 74 552, 33 дол. США, що еквівалентно 590 834,67 гривень, а також судові витрати.
При цьому представник позивача посилається на те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір у відповідності з яким позивач надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в розмірі 36 000,00 дол. США, а відповідач ОСОБА_3 зобов'язався належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитом та виконати всі інші зобов'язання в порядку та в строки визначені у кредитному договорі.
В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки, у відповідності з яким відповідач ОСОБА_4 на добровільних засадах узяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях відповідача ОСОБА_3
Однак, відповідачі не виконали перед позивачем своїх зобов'язань по укладеним договорам, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду.
Станом на 28.05.2010 року сума заборгованості відповідачів за кредитним договором складає 74 552, 33 дол. США, що еквівалентно 590 834,67 гривень.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на зазначені в позові обставини, та просив ухвалити рішення у відсутності відповідачів (заочне).
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі згоди представника позивача на підставі ст.224 ЦПК України суд розглядає справу з винесенням заочного рішення.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно п. п. 5.1, 5.5 умов кредитного договору до обов'язків відповідача (позичальника) було покладено щомісячне до 15-го числа кожного місяця часткове повернення кредиту та щомісячна до 15-го числа кожного місяця сплата відсотків за фактичне використання кредитних коштів.
У випадку невиконання зобов'язань за договором, відповідач (позичальник) за вимогою банку повинен протягом 30 календарних днів з моменту надіслання Позивачем (кредитором) відповідного листа-повідомлення здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені Кредитним договором.
Згідно п. 10.1. кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно п.п 2.1., 3.1 Договору поруки від 14.05.2007 року у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Однак, відповідач ОСОБА_4 не виконав зобов'язання щодо повернення суми отриманого кредиту та оплати процентів за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту станом на 28.05.2010 року, сума якої складає 74 552, 33 дол. США, що еквівалентно 590 834,67 гривень, а саме: заборгованість за кредитом складає 31 119,58 дол. США, що еквівалентно 246 625,78 грн., заборгованість за відсотками 9 259,80 дол. США, що еквівалентно 73 384,84 грн., пеня нарахована за прострочення погашення кредиту 26 355,91 дол. США, що еквівалентно 208 873,22 грн., пеня нарахована за прострочення сплати відсотків 7 817,04 дол. США, що еквівалентно 61 950,82 грн.
Як вбачається з претензій-вимог від 01.10.2008 року №5-2/1729 та від 21.11.2008 року №5-2/2223-1, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попереджалися про необхідність ліквідувати заборгованість перед банком.
На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має.
За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України.
Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ч.І ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч.З цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч.І), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2).
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00 грн., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та додаткові витрати на розміщення оголошення в газеті про виклик відповідачів до суду в розмірі 80,00 грн.
Судові витрати, відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 208-209, 213-215, 218,224-225 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 554, 626, 612,625, 629, 1048, 1050,1054, 1055 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржено в загальному порядку, а саме рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя М.П. Непорада