Деснянський районний суд міста Києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2010 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Галась І.А.

при секретарі Панасюк А.Р., Білан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно,

В С Т А Н О В И В

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на майно відповідача ОСОБА_1, яке є предметом застави, а саме: автомобіль MITSUBISHI модель L 200, 2008 року випуску, легковий пікап, № кузова/шасі MMBJRKB408D046748, державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К4Н0АК00050137 від 26.02.2008 року в сумі 31061 долар США,

Протягом судового розгляду представник позивача підтримуючи позовні вимоги уточнила суму заборгованості перед позивачем, яка станом на 13 серпня 2010 року склала 30210,60 доларі США.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та передчасність, порушення ПАТ КБ «Приватбанк» договору в частині не повідомлення ОСОБА_1 про подію дефолту, не надання його довірителю можливості усунути дану подію, невірний розрахунок заборгованості.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26 лютого 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № К4Н0АК00050137, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 32332,13 доларів США частина якого : 29115,39 доларів США для придбання автомобіля; 2627,68 доларів США для оплати реєстрації Предмета застави в державному реєстрі; 582,31 для оплати винагороди за надання фінансового інструменту. З метою виконання зобовязань за п.3.4. позивачу була відкрита кредитна лініяв розмірі 18393,75 доларів США для сплати чергових страхових платежів.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № К4Н0АК00050137 було передано в заставу автомобіль MITSUBISHI модель L 200, 2008 року випуску, легковий пікап, № кузова/шасі MMBJRKB408D046748, державний номерний знак НОМЕР_1.

Умови кредитного договору відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 13.08.2010 року виникла заборгованість в загальному розмірі 30210,60 доларів США.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків.

Відповідно до п.3.4. укладеного між сторонами договору якщо позичальник не надав Банку підтверджувальний документ про сплату чергових страхових платежів за Договором Страхування станом на дату, коли вони повинні бути сплачені, Банк має право самостійно сплатити такі страхові платежі протягом 5 днів замість Позичальника.

Протягом 2009, 2010 років позивач проводив оплату страхових платежів позичальника, що підтверджується поданими суду меморіальними ордерами від 25 лютого 2009 року та від 25 лютого 2010 року.

Посилання представника відповідача на те, що позивач не повідомляв про дані проплати суд вважає безпідставним оскільки, дані дії передбачені договором укладеним між сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.12.1. договору подією Дефолту вважається: затримання плати частини наданого кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення заборгованості більш як на 10% суми наданого кредиту; несплата позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми наданого кредиту; відмова позичальника в оформленні (переоформленні) будь якого з Договорів Страхування; несплата чергових страхових платежів за Договорами Страхування; порушення позичальником умов щодо цільового використання будь якої частини Кредиту.

Умови кредитного договору відповідач виконував неналежним чином починаючи з лютого 2008 року, вносячи нерегулярні, часткові проплати, внаслідок чого заборгованість за простроченим тілом кредиту становить (станом на 13.08.2010 року) 3460,29доларів США, заборгованість за відсотками 867,76 доларів США, а також нараховані сума пені та штрафу.

Зважаючи на викладене суд позбавлений можливості дійти висновку про обґрунтованість посилань представника відповідача на відсутність події Дефолту, передбаченої договором.

Відповідно до укладеного між сторонами договору настанні події дефолту є підставою для звернення стягнення на предмет застави.

У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, як що інше не встановлено законом.

Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, вимога позову щодо звернення стягнення на заставлене майно є законною та обґрунтованою.

Разом з тим, вимоги позову про здійснення даного звернення шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продаж не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором № К4Н0АК00050137 від 26.02.2008 року укладеним між сторонами дані дії передбачені лише в порядку досудового звернення стягнення ( п.13)

Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» регламентується реалізація предмета забезпечувального обтяження за рішенням суду . Названою статтею передбачено, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають

задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на

публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

Враховуючи, що стороною позивача у відповідності до ст. 60 ЦПК України не надано суду обґрунтування того, чому реалізація предмета застави повинна бути здійснена шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу суд не вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, в розмірі 850 грн. судового збору та 120 гривень витрат на інформаціно технічне забезпечення судового розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 526, 590, 591 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет застави автомобіль MITSUBISHI модель L 200, 2008 року випуску, легковий пікап, № кузова/шасі MMBJRKB408D046748, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вищевказаного автомобіля.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя