Великобурлуцький районний суд Харківської області
Справа № 2-288
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

„01 червня 2010 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

при секретарі ДРИЛЬ Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до САДИХОВА ОРХАН ШИХАЛІ огли про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 5 000 грн. 00 коп. та судових витрат в сумі 171 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 13 серпня 2007 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачеві гроші у сумі 5 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути кошти позивачеві через два місяці. Однак до цього часу ОСОБА_2 борг не повернув і на момент звернення позивача до суду також ухиляється від виконання свого зобов'язання. ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача даний борг та судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом вручення судової повістки за місцем проживання повнолітньому члену сім»ї (батькові) відповідно до вимог ч.3 ст.76 ЦПК України (а.с.12,21), але дана особа до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, справа розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обємі, з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК України по договору позики одна сторона /позикодавець/ передає другій стороні /позичальникові/ у власність або оперативне управління гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Ст.1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Із матеріалів справи вбачається, що 13 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений письмово договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу ОСОБА_3, згідно якого позивач передав відповідачеві гроші у сумі 5 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути кошти позивачеві в строк до 13 жовтня 2007 року (а.с.04).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем заявлена вимога про стягнення боргу на загальну суму 5 000 грн. 00 коп., оскільки саму таку суму він передав відповідачеві і останній зобов'язався повернути кошти позивачеві в строк до 13 жовтня 2007 року, але цього не виконав до теперішнього часу.

Відповідач не надав доказів, які б спростовували докази, надані позивачем.

Згідно вимог ст.ст.27,28,29,30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки між сторонами спору було укладено договір позики, який відповідач не виконав, чим порушив право позивача на своєчасно отримання належних йому за договором коштів.

Згідно наданих позивачем квитанцій, дана особа понесла витрати, пов'язані з оплатою державного мита в сумі 51 грн. 00 коп. (а.с.01) та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. (а.с.02).

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з САДИХОВА ОРХАН ШИХАЛІ огли на користь ОСОБА_1 5 000 грн. 00 коп. боргу за договором позики грошових коштів, витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 5 171 (пять тисяч сто сімдесят одну) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 червня 2010 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: ОСОБА_4

Рішення виготовлене за допомогою компютерної техніки в нарадчій кімнаті.