Справа № 2-о-170/10
РІШЕННЯ

іменем України

"10" грудня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., народних засідателів Савченко Н.Я., Кришко Р.О., при секретарі Кашарайло А.А.,

за участю: представника Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за заявою Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах ОСОБА_3, заінтересована особа: служба у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, про оголошення громадянки безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2010 року Вознесенський міжрайпрокурор в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про оголошення громадянки померлою.

В заяві вказував, що ОСОБА_4 є матірю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері.

Сімя ОСОБА_3 до 1995 року мешкала в с. Новоукраїнка Вознесенського району Миколаївської області.

Проте в 1995 року ОСОБА_4 зникла з місця свого постійного проживання, покинувши дитину і з цього часу місце її знаходження невідоме.

Неповнолітня знаходиться під опікою держави, однак не має статусу особи, позбавленої батьківського піклування.

Вжитими прокуратурою заходами встановити місце проживання (перебування) ОСОБА_4 не виявилося можливим.

Посилаючись на положення ст. 46 ЦК України та враховуючи те, що оголошення особи померлою надасть право малолітній отримати статус особи, позбавленої батьківського піклування, а тому Вознесенський міжрайпрокурор просив про задоволення заяви.

В подальшому Вознесенський міжрайпрокурор надав уточнену заяву в якому на підставі ст.43 ЦК України просив про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою.

В судовому засіданні представник Вознесенської міжрайпрокуратури ОСОБА_1 уточнену заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації ОСОБА_2 проти задоволення уточненої заяви не заперечувала.

Заслухавши пояснення представників Вознесенської міжрайпрокуратури та служби у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матірю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері.

Сімя ОСОБА_3 до 1995 року була зареєстрована та мешкала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вироком Вознесенського міського суду Миколаївської області від 24 жовтня 1995 року ОСОБА_4 була засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 101 КК України 1960 року та на підставі ст. 43 КК України 1960 року за сукупністю вироків їй було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років з примусовим лікуванням від алкоголізму.

Вибула в місця позбавлення волі без зняття з реєстраційного обліку.

На час відбування матірю покарання неповнолітня ОСОБА_3 була направлена в дитячий заклад, де утримувалася за державні кошти.

Після відбуття покарання ОСОБА_4 до місця свого постійного проживання не повернулася, місце її знаходження невідоме.

Неповнолітня знаходиться під опікою держави, однак не має статусу особи, позбавленої батьківського піклування.

Вжитими прокуратурою, органами внутрішніх справ та судом заходами встановити місце проживання (перебування) ОСОБА_4 не виявилося можливим.

Зокрема суд не отримав позитивних відповідей на свої запити, направлені за місцем народження, постійного та можливого проживання ОСОБА_4, а також відсутні позитивні відомості щодо її засудження або смерті за останнім відомим місцем проживання.

Також Вознесенським МВ УМВС України в Миколаївській області було проведено відповідні розшукові заходи, які не принесли жодних результатів.

Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Оскільки про місце перебування ОСОБА_4 в місці її останнього постійного проживання немає відомостей понад останніх чотирьох років, а визнання цієї особи безвісно відсутньою надасть право ОСОБА_3 отримати статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а тому заява підлягає задоволенню.

В звязку з тим, що неповнолітня ОСОБА_3 на час розгляду справи знаходиться на утриманні та піклуванні адміністрації навчального закладу, а тому суд не вбачає підстав для зміни їй піклувальника.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 246-249 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах ОСОБА_3, заінтересована особа: служба у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, про оголошення громадянки безвісно відсутньою задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати безвісно відсутньою з 01 січня 2006 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв

Народні засідателі: Р.О. Кришко

ОСОБА_5