Справа № 2-1043/10
Провадження № 2-1043/10
РІШЕННЯ

Іменем України

20.04.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця-6», Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-6» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця-6», (далі за текстом ПП «ЖЕД-6»), Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-6» (далі за текстом ПП «ЖЕК-6») про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В заяві позивачка вказувала, що з 02.07.2007 року працювала головним бухгалтером ПП «ЖЕД-6» і на тій же посаді за сумісництвом в ПП «ЖЕК-6». 19.05.2009 року, під час її знаходження на лікарняному, за клопотанням засновника ПП «ЖЕД-6» і ПП «ЖЕК-6» на підприємствах була проведена аудиторська перевірка стану бухгалтерського обліку, системи оплати праці, касових операцій, формування статутного фонду. За результатами перевірки встановлено неналежне ведення бухгалтерського обліку, в звязку з чим 28.05.2009 року її звільнено з роботи за одноразове грубе порушення посадових обовязків, за пунктом 1 cm.41 КЗпП України.

Таке звільнення є незаконним, оскільки з причин її відсутності на роботі під час перевірки аудитору не була представлена вся бухгалтерська документація. Керівництвом ПП «ЖЕД-6» і ПП «ЖЕК-6» при звільнені не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна шкода та обставини за яких вчинено проступок, а також її попередня робота. Крім того, при її звільненні відповідачами були допущені значні порушення законодавства про працю, зокрема cm.cm.41 n.1,116,147,148,149 КЗПП України. Про звільнення 28.05.2009 року вона повідомлена не була, з наказами не ознайомлена. Відповідачі не провели повний розрахунок та не видали належно оформлену трудову книжку.

Крім того, наказом ПП «ЖЕД-6» від 12.05.2009 року №4 про оплату праці працівників був введений в дію штатний розпис, яким встановлено 0,5 одиниць посади головного бухгалтера, без її заяви на переведення. Тобто, в порушення ст.ст.32,56 КЗпП України вона - позивачка без попередження за два місяці про зміну тривалості робочого часу і її згоди на те була переведена з 8-годинного на 4-годинний робочий день.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила: визнати незаконними накази ПП «ЖЕК-6» від 12.05.2009 року №4 і ПП «ЖЕД-6» від 12.05.2009 року №5 «Про оплату праці працівників..»; визнати незаконними накази ПП «ЖЕД-6» від 28.05.2009 року №96-к та ПП «ЖЕК-6» від 28.05.2009 року №7-к про її звільнення; поновити її на роботі на посаді головного бухгалтера ПП «ЖЕД-6»; стягнути з ПП «ЖЕД-6» 4311 гривень 82 копійки середнього заробітку за час вимушеного прогулу; зобовязати ПП «ЖЕД-6» здійснити індексацію її заробітної плати та виплатити належну їй суму; стягнути у відшкодування моральної шкоди 15000 гривень.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги і остаточно просила: визнати незаконними накази ПП «ЖЕК-6» від 12.05.2009 року №4 і ПП «ЖЕД-6» від 12.05.2009року №5 «Про оплату праці працівників..»; визнати незаконними накази ПП «ЖЕД-6» від 28.05.2009 року №9б-к та ПП «ЖЕК-6» від 28.05.2009 року №7-к про її звільнення; поновити її на роботі на посаді головного бухгалтера ПП «ЖЕД-6» та на посаді коловного бухгалтера ПП «ЖЕК-6» за сумісництвом; стягнути з ПП «ЖЕД-6» невиплачену заробітну плату згідно з умовами колективних договорів на 2008-2009 роки, 2009-2011 роки та Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України і Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2007-2009 роки в розмірі 22184 гривні 62 копійки; стягнути з ПП «ЖЕД-6» середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 30409 гривень 28 копійок, виходячи з умов оплати праці колективних договорів на 2008-2009 роки, 2009-2011 роки та Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України і Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2007-2009 роки; стягнути з ПП «ЖЕК-6» 7142 гривні 28 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнути з ПП «ЖЕД-6» і ПП «ЖЕК-6» по 7500 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Представники ПП «ЖЕД-6» і ПП «ЖЕК-6» позов ОСОБА_1 не визнали. Стверджували, що звільнення ОСОБА_1 проведено у відповідності до вимог чинного законодавства і підстав для задоволення її позовних вимог не має.

Заслухавши доводи позивачки та її представників, заперечення представників відповідачів, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала на посаді головного бухгалтера ПП «ЖЕД-6», що підтверджується наказом ПП «ЖЕД-6» від 02.07.2007 року №8 «Про призначення головним бухгалтером». За сумісництвом працювала на посаді головного бухгалтера ПП «ЖЕК-6» .

За час перебування на вказаній посаді ОСОБА_1 зарекомендувала себе сумлінним та фаховим працівником, що підтверджується наданою суду копією витягу з розпорядження Миколаївського міського голови №102р від 24.02.2009 року про нагородження почесною грамотою, копією почесної грамоти, характеристикою ОСОБА_1 з попереднього місця роботи.

З 6 по 27 травня 2009 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, що підтверджується наданою суду копією листка непрацездатності.

Під час перебування ОСОБА_1 на лікарняному, на ПП «ЖЕД-6» і ПП «ЖЕК-6» була проведена аудиторська перевірка з приводу достовірності системи оплати праці й преміювання, нарахування заробітної плати, касової дисципліни та стану бухгалтерського обліку.

Відповідно до аудиторського звіту незалежного аудитора ОСОБА_2 від 19 травня 2009 року бухгалтерський облік на підприємстві ведеться з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та затверджених стандартів, інших нормативних документів з питань організації бухгалтерського обліку. Встановлено відсутність наказу про облікову політику підприємства та наказу про організацію бухгалтерського обліку, графіку документообігу. Журнали-ордери та відомості аналітичного обліку за 2007рік не підписані, не зшиті. Для перевірки не представлена Головна книга. Відсутні посадові інструкції на головних спеціалістів та бухгалтерів.

За результатами аудиторської перевірки, наказом ПП «ЖЕД-6» №96-к від 28 травня 2009 року ОСОБА_1 звільнена з роботи за одноразове грубе порушення трудових обовязків, за пунктом 1 cm.41 КЗпП України. За тих самих підстав, наказом №7 від 28 травня 2009 року ОСОБА_1 звільнена з ПП «ЖЕК- 6».

Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу проводиться зокрема за статтями 40 і 41 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 cm.41 КЗПП України додатковою підставою розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу є одноразове грубе порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення і іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також посадовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєні персональні звання, і посадовими особами державної контрольно- ревізійної служби і органів державного контролю за цінами.

Відповідно до зазначеної норми закону підставою для звільнення є вчинення одноразового грубого порушення трудових обовязків. Крім того, звільнення за цією підставою передбачає наявність вини в грубому порушенні трудових обовязків. В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що при вирішенні питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним заподіяно, чи могло бути заподіяно шкоду. Йдеться про одноразове порушення трудових обовязків, а не про систематичне, триваюче, що може потягти за собою застосування дисциплінарних стягнень і звільнення з інших підстав.

Крім того, звільнення за пунктом 1 cm.41 КЗпП України передбачає додержання встановленого ст.ст.148,149 КЗпП України порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Згідно зі cm. 148 КЗПП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо після виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування у відпустці, і не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до cm. 149 КЗПП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен витребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Зі змісту наказів №№96-к, 7 вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від надання пояснень з приводу виявлених під час аудиторської перевірки порушень. Проте відповідачами не надано доказів в на підтвердження таких тверджень і належного виконання положень cm. 149 КЗпП України.

Викладене підтверджується і листом Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області на адресу ОСОБА_1 від 22.06.2009 року за №Н- 150-01.

З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги сумлінний характер роботи ОСОБА_1 до звільнення, її перебування на лікарняному під час проведення аудиторської перевірки, суд приходить до висновку про незаконність звільнення позивачки ОСОБА_1 з ПП «ЖЕД-6» та ПП «ЖЕК-6» за пунктом 1 cm. 41 КЗпП України.

Доводи представників відповідачів в судовому засіданні про те, що звільнення позивачки за наказами № 96-к та №7 від 28.05.2009 року було проведено відповідно до вимог чинного трудового законодавства суперечать викладеним у рішенні обставинам справи та доказам на їх підтвердження. Такі доводи є необґрунтованими і не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідно до cm.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, одночасно приймається рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до довідки ПП «ЖЕК-6» №88 від 08.10.2009 року заробітна плата ОСОБА_1 у квітні 2009 року склала 1055 гривень 70 копійок, у травні 2009 року - 822 гривні 19 копійок.

Кількість фактично відпрацьованих робочих днів за вказані місяці склала дає 42 дні. Таким чином, середньоденна заробітна плата складала 44 гривні 71 копійку. Вимушений прогул ОСОБА_1 з моменту звільнення, тобто з 28 травня 2009 року по момент постановления рішення складає 229 днів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1Г, підлягаючого стягненню на її користь з ПП «ЖЕК-6» складає 10238 гривень 59 копійок.

Відповідно до довідки ПП «ЖЕД-6» №92 від 08.10.2009 року заробітна плата ОСОБА_1 у квітні 2009 року склала 1039 гривень 18 копійок, у травні 2009 року - 2389 гривні 24 копійки.

Кількість фактично відпрацьованих робочих днів за вказані місяці склала дає 42 дні. Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 81 гривню 62 копійки. Вимушений прогул ОСОБА_1 з моменту звільнення, тобто з 28 травня 2009 року по момент постановления рішення складає 229 днів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1Г, підлягаючого стягненню на її користь з ПП «ЖЕД-6» складає 18690 гривень 98 копійок.

Відповідно до cm. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд приходить до висновку, що порушення відповідачами ПП «ЖЕД-6» та ПП «ЖЕК-6» трудових прав позивачки ОСОБА_1, завдало останній моральної шкоди, та вважає, що з урахуванням поновлення її порушених прав достатньою компенсацією такої шкоди буде стягнення з відповідачів по 500 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в іншій частині суд вважає необґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

Відповідно до положень cm.cm.79,88 ЦПК України, з ПП «ЖЕД-6» належить стягнути 186,9 гривень мита в доход держави та 30 гривень витрат на ІТЗ, з ПП «ЖЕК-6» - 102,38 гривень мита в доход держави та 30 гривень витрат на ІТЗ.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209,212-215,218,367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця-6» та на посаді головного бухгалтера Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-6» за сумісництвом з 28 травня 2009 року.

Стягнути з Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця-6» на користь ОСОБА_1 18690 гривень 98 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500 гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-6» на користь ОСОБА_1 10238 гривень 59 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500 гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця-6» на користь держави 186,9 гривень держмита та 30 гривень ІТЗ.

Стягнути з Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-6» на користь держави 102,38 гривень держмита та 30 гривень ІТЗ.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді головного бухгалтера Приватного підприємства «Житлово- експлуатаційна дільниця-6» і на посаді головного бухгалтера Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-6» за сумісництвом, а також в частині стягнення з Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця-6» і Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-6» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню. Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК