Апеляційний суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 року м.Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого : Пашкевича О.О.

Суддів: Собіни І.М., Мельника Ю.М.

При секретарі: Демчук О.С.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 23 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду від 23 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Договір дарування будинку №36 по вул. Гайова в м. Рівне, укладений 07 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано недійсним.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд не врахував, що довіреність видавалась на укладення договору дарування, який вчиняється у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Тому скасування довіреності повинно відбуватись у такій же формі, тобто зі зверненням до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Висновок суду про те, що позивача вправі була скасувати довіреність усно, не ґрунтується на законі.

Вважає, що рішення суду є незаконним і просить його скасувати, ухваливши нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення скасуванню з ухваленням нового з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може в будь-який час скасувати довіреність повідомивши про це представника. При цьому скасування доручення у нотаріуса є її правом, але не обов'язком.

ОСОБА_3, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на законі.

З матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2007 року ОСОБА_2 видала нотаріально оформлену довіреність на ім'я своєї невістки ОСОБА_3, якою уповноважила останню від її імені укласти договір дарування належного їй на праві власності домоволодіння за адресою: вул. Гайова, 36 в м. Рівне.

30 листопада 2007 року на підставі виданої довіреності ОСОБА_3 уклала нотаріальний договір дарування вказаного будинку сину ОСОБА_2 - ОСОБА_1

Відповідно до ст. 722 ЦК право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору є прийняттям дарунка.

Встановлено, що ОСОБА_1 прийняв будинок у дарунок і оформив право власності на нього на своє ім'я.

Щодо твердження позивачки про те, що вона мала намір укласти договір довічного утримання, а доручення на укладання договору дарування видала помилково, не грунтуються на матеріалах справи.

Зокрема зі змісту позовної заяви видно, що за домовленістю з відповідачкою ОСОБА_3 вона оформила довіреність на відчуження будинку надавши право останній подарувати будинок своєму синові, а перед укладанням договору дарування їй державним нотаріусом було роз'яснено суть даного правочину та його наслідки.

Безпідставним є також твердження позивачки і про те, що нею зазначена довіреність була скасована, а отже договір дарування є недійсним.

Згідно з п.2 ст.248 та ч.1 ст. 249 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Особа яка довіреність видала, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час її скасувати.

Разом з тим, на підставі п.3 ст. 214 ЦК України відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Скасування довіреності нотаріусом вчиняється у відповідності з п. 154 Інструкції про порядок вишення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Мінюсту України від 03 березня 2004 року згідно з якою нотаріус при одержанні заяви про скасування довіреності робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві і відмітку у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

Скасування довіреності підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей.

Таким чином, ОСОБА_2 для скасування довіреності повинна була б звернутись до нотаріуса та скасувати її, а також повідомити про це представника, якому видавалась довіреність.

Між тим, як видно з матеріалів справи вона з заявою до нотаріуса про скасування довіреності не зверталась, будь-яких дій з цього приводу не вчиняла.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позов є безпідставним, а рішення суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись наведеним та ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 23 грудня 2009 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування домоволодіння відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення набуває законної сили негайно і може бути оскаржене на протязі двох місяців з дня набрання ним чинності до Верховного Суду України.

Головуючий: Судді: