Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-35/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2010 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Ковальчука М.В.

при секретарі Дворак Г.П.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить суд, розірвати шлюб між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, який був зареєстрований 22 жовтня 1996 року в Артемівському відділені реєстрації актів цивільного стану міста Луганська, актовий запис № 528, поділити між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 майно, яке складається з гаражу № 20, який розташований у блоку №41 в кооперативі «Мирний» на кварталі Мирний - 22«а» у місті Луганську, автомобіля ВАЗ 21063,1989 року випуску, стрічкову пилораму для розпилу кругляка на дошки, обрізний станок для оброблення деревини і дерев'яних панелей, нежитлову будівлю (хмелесушилка), яка розташована за адресою: Житомирська область, Олевський район, село Кам'янка, вулиця Хильчука, будинок № 7, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини припинилися з червня 2008 року, а майно є їх спільною сумісною власністю.

При цьому позивачка просить виділити їй гараж № 20, який розташований у блоку № 41 в кооперативі «Мирний» на кварталі Мирний - 22 «а» у місті Луганську, 1/2 частину нежитлової будівлі (хмелесушилка) яка розташована за адресою: Житомирська область, Олевський район, село Кам'янка, вулиця Хильчука, будинок № 7, а0 решту відповідачу і стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката у сумі 4600 гривень, витрати на поїзд, сплату судового збору та інформаційно-технічного забезпечення у сумі 1000 гривень.

Відповідач позов визнав частково, оскільки не заперечує відносно розірвання шлюбу.

В частині поділу майна заперечує, і мотивує свої вимоги тим, що автомобіля ВАЗ 21063,1989 року випуску, проданий разом з позивачкою за дорученням, стрічкова пилорама для розпилу кругляка на дошки та обрізний станок для оброблення деревини і дерев'яних панелей проданий був під час спільного проживання, нежитлова будівля (хмелесушилка), яка розташована за адресою: Житомирська область, Олевський район, село Кам'янка, вулиця Хильчука, будинок № 7 придбана особисто відповідачем за його кошти, які він узяв у позику, яку по даний час повертає і дане приміщення використовується для господарської діяльності підприємством на якому він працює директором.

Суд, в судовому засіданні заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з таких підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1996 року. Шлюб зареєстрований у Артемівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану міста Луганська, актовий запис № 528 (а с.8)

Як зазначила в позовній заяві позивач, що і визнав в судовому засіданні позивач , що вони з червня 2008 року не проживають однією сімєю на протязі цього часу шлюбні відносини між ними припинені.

Спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Відповідач проживає з іншою жінкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що між сторонами сімя не збереглася і подальше проживання не можливе, подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, а тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і шлюб розірванню.

Позов в частині поділу майна до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За загальним правилом, установленим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України.

Позивачкою ненадані докази того, що гараж № 20, який розташований у блоку № 41 в кооперативі «Мирний» на кварталі Мирний - 22 «а» у місті Луганську є спільною сумісною власністю сторін, оскільки відповідно до відповіді міського комунального підприємства бюро технічної інвентаризації відсутні матеріали технічної інвентаризації та правовстановлюючі документи на спірний гараж, (а.с.55)

Крім того, відповідно до відповіді голови правління гаражного кооперативу «Мирний», гаражний кооператив «Мирний», як субєкт господарської діяльності не зареєстрований і право власності на гаражі діючим уставом кооперативу не визначено, а гаражі знаходяться у користуванні членів кооперативу.(а.с.бі)

Позивачка включила в поділ майна автомобіль ВАЗ 21063,1989 року випуску, який був придбаний сторонами під час спільного проживання і є їх спільною сумісною власністю і просила його виділити відповідачу визначивши його вартість 10 000 грн.

В судовому засіданні відповідач не погодився із визначеною вартістю автомобіля і настоював на тому, що вартість автомобіля значно завищена відповідно до його технічного стану.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, яка підтверджується висновком експертизи.

Оскільки позивачка по даній справі не наддала суду дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи і не клопотала в судовому засіданні перед судом в сприянні збирання доказів то суд вважає в цій частині відмовити у звязку з ненаданням доказів, щодо дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи та послідуючого його поділу.

Крім того, суд вважає не підлягає поділу стрічкова пилорама для розпилу кругляка на дошки та обрізний станок для оброблення деревини і дерев'яних панелей, оскільки позивачкою не надано суду доказів , щодо джерела та часу придбання майна та наявності цього майна на час припинення спільного ведення господарства . Відповідач в судому засіданні зазначив, що пилорама та обрізний станок був проданий, ще під час їх спільного проживання, а кошти використані на спільні цілі.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

В судовому засіданні відповідач не заперечує той факт, що нежитлова будівля (хмелесушилка), яка розташована за адресою: Житомирська область, Олевський район, село Кам'янка, вулиця Хильчука, будинок № 7 була придбана 31 жовтня 2006 року, але зазначив, що за кошти, які він взяв в борг по розписці, які продовжує повертати особисто і хмелесушка була придбана не в інтересах сімї, а з метою внесення її в установчий фонд підприємства директором якого він призначений. Ці обставини підтверджуються фотокопією договору купівлі-продажу (а.с.109), розписками ,приказом, договором оренди спірного приміщення.(а.с. 160, 163,168-173, 174)

В силу ст.57 не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто, а тому суд вважає, що у поділі хмелесушки позивачці слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК, суд вважає відмовити позивачці в стягнені з відповідача витрат на послуги адвоката у сумі 4600 гривень, оскільки позивачко не надано доказів про їх донесення, витрат на поїзд, сплату судового збору та інформаційно-технічного забезпечення у сумі 1000 гривень, оскільки вони витікають із позову про розподіл майна.

Керуючись : ст.ст. 10, 15, 60, 212-215, 217, 209 ЦПК України, ст.зст. 57,61,71 ч. З ст. 105 , ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та ст. 365 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, 14 березня 1962. року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянами України, зареєстрований у Артемівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану міста Луганська за актовим записом № 528 від 22 жовтня 1996 року -розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу в органах РАЦСу залишити -ОСОБА_1.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та стягненні витрат внаслідок майнового позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 державне мито в розмірі 8,50 грн. при реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 8,50 грн. при реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8,50 грн. державного мита та 30 грн. витрат з інформаціно технічного забезпечення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: ОСОБА_3