Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
з участю позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовомОСОБА_3,
представника позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовомОСОБА_4,
відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовомОСОБА_5,
представника відповідача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовомОСОБА_6,
представника органу опіки та піклуванняОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про виселення, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В суд звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_5 про виселення у звязку з неможливістю спільного проживання, з кімнати №№ 122-123 гуртожитку № 2 по м-ну Будівельників, 2 в м.Кузнецовську Рівненської області.

Позов обґрунтовується тим, що до 21.09.09 р. вона перебувала з відповідачем у шлюбі, під час якого у 2006 році вони отримали для проживання кімнати № 122-123 в гуртожитку № 2 на склад сімї пять чоловік, включаючи двох дітей позивачки від першого шлюбу, а також спільну дочку подружжя. У 2008 році у подружжя народився також син. З того часу їх сімя з шести чоловік проживала у даних кімнатах. Після розірвання шлюбу відповідач зайняв для проживання більшу кімнату, а позивачка з чотирма дітьми змушена проживати у меншій кімнаті площею 11 кв.м. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно застосовує фізичне та психічне насильство, систематично ображає її та її дітей, погрожує, кляне, вибиває двері в кімнату, що робить спільне проживання з ним неможливим, що і стало підставою для предявлення позову про його виселення.

Відповідач ОСОБА_5 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування спільним житлом, який обґрунтовував тим, що отримав житло у гуртожитку № 2 понад 17 років тому, у 2004 році одружився з ОСОБА_3, і з 16.02.06 р. уклав договір з КМКП про користування кімнатами № 122-123 у гуртожитку № 2. Надані їх сімї житлові приміщення складаються з двох кімнат площею 18 кв.м., 11 кв.м., коридору та ванної кімнати. Він особисто несе витрати по утриманню житла у гуртожитку, в тому числі і після розірвання шлюбу з позивачкою за первісним позовом. ОСОБА_5 просив суд встановити порядок користування житлом, при якому виділити у його відособлене користування житлову кімнату № 123 площею 18 кв.м., а у користування ОСОБА_3 та чотирьох її неповнолітніх дітей житлову кімнату № 122 площею 11 кв.м., коридор та ванну залишити у спільному користуванні.

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_3 вимоги первісного позову підтримала в повному обсязі, а вимоги зустрічного позову просила відхилити. Вона пояснила, що проживання з ОСОБА_5 на одній жилій площі є нестерпним у звязку з аморальною антигромадською поведінкою останнього. З цих же підстав позивачка за первісним позовом просила суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_4 просила суд задовольнити первісний позов з підстав, викладених у позовній заяві, та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову та просив суд встановити порядок користування кімнатами у гуртожитку. Заперечення проти первісного позову обґрунтовував тим, що твердження ОСОБА_3 про аморальну поведінку ОСОБА_5 є надуманими, не ґрунтуються на належних доказах, кімнати у гуртожитках отримував ОСОБА_5 у звязку зі своєю роботою в КМКП, де працює і на даний час. ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, встановивши порядок користування кімнатами у гуртожитку № 122-123, при якому виділити ОСОБА_5 у відособлене користування кімнату № 123 площею 18 кв.м., а ОСОБА_3 та її чотирьом дітям кімнату № 122 площею 11 кв.м., коридор та ванну залишити у спільному користуванні.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, думку представника органу опіки та піклування, показання свідків, дослідивши та оцінивши інші докази, наявні у справі, приходить до висновку про задоволення первісного позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що будинок № 2 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області має статус гуртожитку.

Під час судового розгляду достовірно зясовано, що ОСОБА_5 є наймачем кімнат №№ 122, 123 гуртожитку № 2 по м-ну Будівельників, 2 в м.Кузнецовську Рівненської області. Зазначена обставина підтверджується договором найму №№ 122, 123 гуртожитку № 2 по м-ну Будівельників, 2 в м.Кузнецовську Рівненської області від 16.02.02 р., укладеним між КМКП та ОСОБА_5

Як вбачається з рішення Кузнецовського міського суду від 10.09.09 р., шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, а неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на вихованні матері до досягнення ними повноліття.

Як вбачається з інформації Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області №54/9638 від 25.09.09 р., ОСОБА_3 протягом 2009 року неодноразово зверталась до Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області із заявами про нанесення їй ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, зокрема, 09.03.09 р., 22.04.09 р., 05.09.09 р.

З постанов Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.03.09 р., 25.04.09 р., 08.09.09 р., 08.20.09 р. , 04.12.09 р. вбачається, що підставою для відмови в порушенні кримінальних справ за заявами ОСОБА_3 стало те, що вона не зверталась до медичних установ за медичною допомогою з приводу нанесених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Постановою Кузнецовського міського суду від 17.04.09 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 51 грн. ОСОБА_6 змісту постанови вбачається, що ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 09.03.09 р. о 17-30 год., перебуваючи в кімнаті № 123 гуртожитку № 2 по м-ну Будівельників, 2 в м.Кузнецовську Рівненської області, влаштував сварку, в ході якої ображав нецензурною лайкою свою дружину ОСОБА_3

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтвердили систематичність антигромадської поведінки ОСОБА_5, нанесення побоїв і образ ОСОБА_3, влаштування сварок та бійок.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 систематично порушує умови співжиття, а заходи впливу, зокрема, притягнення до адміністративної відповідальності, виявилось безрезультатним.

Відповідно до ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п.44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою ОСОБА_13 Міністрів УРСР № 208 від 03.06.86 р., громадяни можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення також на підставах, передбачених частиною першою статті 116 Житлового кодексу Української РСР.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність підстав для виселення ОСОБА_5 з кімнат № 122-123 гуртожитку № 2 по м-ну Будівельників, 2 в м.Кузнецовську Рівненської області, без надання іншого жилого приміщення, як такого, що систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одному жилому приміщенні.

Вирішуючи вимоги зустрічного позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.130 ЖК України, порядок користування гуртожитками визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до п.14 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою ОСОБА_13 Міністрів УРСР № 208 від 03.06.86 р., вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. Тому, хто вселяється в гуртожиток, вказується надана жила площа, видаються необхідний інвентар, постільні речі, перепустка на право входу в гуртожиток. Він повинен бути ознайомлений з правилами внутрішнього розпорядку, правами й обов'язками мешканців гуртожитку.

З огляду на викладене, суд пришов до висновку, що норми ст.816 ЦК України щодо встановлення порядку користування жилими приміщеннями наймачем та особами, які проживають разом з ним, не регулюють питання порядку користування гуртожитками.

Отже, будь-які правові підстави для встановлення порядку користування житлом у гуртожитках відсутні, а тому у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.116 ЖК України, пп.14, 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою ОСОБА_13 Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208, суд

в и р і ш и в:

Вимоги первісного позову ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_5 з кімнат №№122-123 гуртожитку № 2 по м-ну Будівельників, 2 в м.Кузнецовську Рівненської області, без надання іншого приміщення.

У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_5 про встановлення порядку користування приміщенням у гуртожитку відмовити в повному обсязі у звязку з безпідставністю.

Звільнити ОСОБА_5 від сплати судового збору на підставі ст..4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито.

На рішення суду може бути подана апеляція.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий: