27.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-7530 Головуючий в І інстанції Ширінська О.Х.
Категорія 5 Доповідач Вадзінський П.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Колісниченка А.Г.,

Суддів: Капітан І.А.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Перевознік В.В.

з участю адвокатів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційними скаргам] ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішенн Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2010 року по справі з позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 гірі поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особистою власністю майн набутого за час окремого проживання та фактичного припинення шлюбних відносин, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом посилаючис на ге, що він з квітня 2005 року проживав з ОСОБА_4 однією сімєю і вели спільн господарство. Шлюб між ними був зареєстрований 19.10.2006 року. За час спільног проживання та ведення господарства ними було придбано сільськогосподарський комплекс с. Жовтневе, який складається з вагової, критого току і ферми загальною вартістю 130 тися гривень, а також легковий автомобіль марки „КІА вартістю 130 тисяч гривень, зерно навантажувач вартістю 12 тисяч гривень, подрібнювач бахчевих культур вартістю 10 тися гривень, тракторний причеп ПТС вартістю 10 тисяч гривень, токарний станок вартістю 1 тисяч гривень, культиватор вартістю 8 тисяч гривень, автомобіль марки ЗІЛ самоскид вартістю 38 тисяч гривень. Крім того стверджує, що ним, спільно з відповідачкон проводились роботи по будівництву житлового будинку на що було витрачено 100 тися гривень. В жовтні 2009 року шлюб між ними був розірваний. Оскільки спільно нажите майн с неподільним, вважає, що ОСОБА_4 має компенсувати йому вартість 'А частини спільн нажитого майна, загальна сума якої становить 389 тисяч гривень. Просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь вказану суму.

ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про визнань особистою власністю майна набутого за час окремого проживання до укладення шлюбу ОСОБА_5 та майна набутого після фактичного припинення шлюбних відносні посилаючись на те, що вона з ОСОБА_5 стала проживати тільки після укладенн шлюбу. За час спільного проживання ніякого майна, що підлягає поділу ними набуто не було. Відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї і свій заробіток не вносив до сімейної бюджету. Все спірне майно, яке зазначене в позовній заяві ОСОБА_5ГІ., придбано нею д шлюбу з ОСОБА_5 або після розірвання шлюбу. Вважає, що спірне майно є особистою власністю.

Просила визнати за нею право особистої власності на сільськогосподарськийкомплекс розташований на вул. Кірова 38 в с. Жовтневе Голопристанського району Херсонської області, автомобіль марки ЗІЛ ММЗ, модель 45021, реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль марки КІА, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, культиватор КРН-52 та токарний станок, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5, задоволені частково. Зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 стягнено 1/2 частину вартості сумісного майна у розмірі 67277 гривень 50 копійок. В іншій частині заявлених ним вимог відмовлено за недоведеністю.

Цим же рішенням суду частково задоволені вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 яким за ОСОБА_4 визнано право власності на культиватор КРН-52, токарний станок, автомобіль марки ЗІЛ ММЗ, модель 45021 реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки КІА, 2009 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1. В іншій частині заявлених нею вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу і посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Просив оскаржуванерішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не надходило.

ОСОБА_4 також не погодилась із постановленим рішенням суду і подала апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просила рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_5 відмовити, а заявлені нею позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі.

До апеляційної скарги ОСОБА_4 приєднались, у відповідності з вимогами передбаченими ст.299 ЦПК України треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, які виступали на стороні позивача за зустрічним позовом і не заявляли самостійних вимог.

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що зявились у судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення у визначених законом межах, колегія суддів вважає,що апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підлягають частковому задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.З ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, Є ЇХНЬОЮ СПІЛЬНОЮ сумісною власністю, ЯКЩО Інше не встановлено договором укладеним у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2006 року Добропільською сільською радою Голопристанського району Херсонської області між сторонами по справі був

зареєстрований шлюб. 06 жовтня 2009 року шлюб між сторонами був розірваний.

Згідно наданих по справі доказів, сторона позивача за первісним позовом довела, що за час шлюбу, із спірного майна, сторони придбали тільки легковий автомобіль НОМЕР_3, вартістю 127 тисяч 500 гривень / а.с. 73-90/. Тому вказане майно належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності.

Вирішуючи спір в частині щодо визнання спірного сільськогосподарського комплексу в с. Жовтневе, яким є критий тік, спільним сумісним майном сторін, суд виходив з того, що вказане майно було придбане ними під час перебування у шлюбі.

Однак, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки з матеріалів справи вбачається, що спірне майно, яке входить до сільськогосподарського комплексу в с. Жовтневе, було придбано ОСОБА_4 за договором купівлі - продажу від 07 жовтня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу ОСОБА_11 /а.с.32/ , тоді як відповідно до свідоцтва про шлюб, шлюбні відносини між сторонами були зареєстровані тільки 19.10.2006 року.

ОСОБА_5 обгрунтовує свої вимоги щодо вказаного майна посилаючись на те, що дане майно було придбано під час спільного проживання з відповідачкою. Проте позивачем за первісним позовом, належними доказами факту проживання та ведення спільного господарства, а також наявності спільного бюджету до реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, суду не надано. Дані обставини виключають можливість визнання спільним сумісним майном сторін сільськогосподарського комплексу розташованого на вул. Кірова 38 в с. Жовтневе, до якого входять критий майданчик току та приміщення контори літ „А,.

При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно ч.4 ст. 60 ЦГ1К України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

В іншій частині рішення відповідає вимогам діючого законодавства та інтересам сторін.

Посилання апелянта ОСОБА_5 на те, що токарний станок та автомобіль марки 31Л ММЗ, модель 4502 були придбані за час перебування сторін у шлюбі спростовується доказами по справі, а саме накладною №215 від 05 березня 2004 року та квитанцією до прибуткового касового ордера та реєстраційним талоном ДАП №031678 виданого 09.04.2010 року Гологіристанським МРЕВ ДАІ на імя ОСОБА_4 /а.с.20, 34/.

Також колегія суддів також не приймає до уваги інші доводи наведені в апеляційних скаргах, оскільки вони не містять посилання на нові факти або способи доказування, які мають значення для справи і спростовують висновки суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2010 року, в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_5 і ОСОБА_4 критого майданчика току, скасувати і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_5 відмовити в задоволенні цих позовних вимог.

Це ж рішення суду в частині розміру стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 вартості /г частини сумісного майна змінити, зменшивши суму стягнення з 67277,50 грн. до 63 тисяч 750 гривень.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення, однак воно може бути оскаржене протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та криштальних справ, шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: підпис.

Судді: підписи.