Справа № 2-1279/2010 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2010 року смт. Комінтернівське
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді - Іванчука В.І.
при секретарі - Антиповій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та додатково пояснили, що відповідач добровільно сплатити борг відмовляється, від зустрічей з позивачем в цілях можливого врегулювання спору ухиляється, на даний час позика не погашена, тому позивач просить суд стягнути з відповідача відповідні борг і пеню за договором позики.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в матеріалах справи є розписки про отримання ним судових повісток та телеграм, про причини неявки суд не повідомляв.
Відповідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши позивача та його представника, дослідивши і перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
За ч.І ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Станом на 10 березня 2010 року офіційний курс, встановлений НБУ, становить 7,984 гривні за 1 долар США. (а.с. 36)
Разом з цим, із сумою пені за неповернення відповідачем даної позики, яку нарахував позивач за 913 днів прострочення по курсу НБУ на 30 листопада 2009р. (7,9878грн./1дол.), суд також погодитися не може.
Відповідно до положень ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Тому на цій підставі, пеня за прострочення повернення позики може розраховуватися лише в межах одного року (365 днів).
Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
За ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.
Положенням ч.І ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Враховуючи викладене, суд вважає, що по суті позовна заява обґрунтована, але заявлений позивачем розмір позовних вимог знайшов неповне своє підтвердження, а тому позов підлягає лише частковому задоволенню.
Таким чином, оскільки відповідач борг своєчасно не повернув, а договором позики для нього була встановлена відповідна відповідальність, то сума боргу і сума пені за прострочення його повернення підлягає стягненню з нього на користь позивача, але лише у розмірах, розрахованих судом, а саме: 95 808 гривень - в якості повернення позики та 221 190 гривень - в якості сплати пені. Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 316 998 гривень.
Згідно п. 6 ч.І ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує та стягує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати
З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 120 грн.(а.с.2), а також сплачено державне мито (судовий збір) у розмірі 51 грн.(а.с.З)
На підставі викладеного ст.ст. 258, 526, 610, 624-625, 1046-1047, 1049-1050 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10-11, 57, 60, 79, 81, 88, 224-226 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі - 95 808 (дев'яносто п'ять тисяч вісімсот вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму пені 221 190 (двісті двадцять одна тисяча сто дев'яносто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані зі сплатою судового збору - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (ста двадцяти) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані зі сплатою судового збору - державного мита у розмірі 51 (п'ятдесяти однієї) гривні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору - державного мита у розмірі 1 649 (однієї тисячі шістсот сорока девяти) гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - ВІДМОВИТИ.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя