Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Хоменко Н.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 грудня 1991 року міським відділом запису актів цивільного стану м. Павлограда Дніпропетровської області, актовий запис №1227 - розірвати.

В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 27 грудня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 27 грудня 1991 року міським відділом запису актів цивільного стану м. Павлограда Дніпропетровської області, актовий запис №1227 - розірвано.

Надалі іменуватися сторонам прізвищем - «Артеменко» та «Артеменко».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачи апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можіе бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Токар