Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ С права №ц2-3256/10.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого-судді - Ямкової О.О., при секретарі Петровській О.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП "Аріанда" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2010року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПП "Аріанда", в якому просила поновити її на роботі у якості дворової робітниці, стягнути з відповідача на її користь заробіток за час вимушеного прогулу за період з 9.02.2010року по 1.04.2010року в розмірі 1551грн. 15коп. і з 2.04.2010року за кожен день по 34грн.47коп. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 4000грн.00коп..

Позивач, її представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача вимоги позову не визнав, зазначив проте, що позивач була звільнена з роботи обгрунтовано, так як в силу пенсійного віку та стану здоров'я не може виконувати покладені на неї обовязки.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно наданих до суду копій документів, позивач ОСОБА_1 з 1.04.2005року працювала на підприємстві відповідача у якості дворової робітниці без застосування будь-яких дисциплінарних стягнень, звідкіля звільнена спочатку на підставі наказу №7-к від 9.02.2010року за невиконання обов'язків за ч.З ст. 40 КЗпП України, а потім після його скасування на підставі наказу №7-ка від 8.02.2010року за станом здоров'я відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗдП України. Про те, що адміністрація пов'язувала підстави для звільнення позивача саме з її станом здоров'я підтвердив у судовому засіданні як представник відповідача, так і допитаний свідок ОСОБА_4, якій є заступником директора підприємства та членом профспілки.

Як слідує із довідки ПП "Аріанда", пояснень сторін, після звільнення ПП "Аріанда" провело з позивачем повний розрахунок по заробітної платі та видало трудову книжку

26.02.2010року, але копію наказу про звільнення надало тільки 24.03.2010року.

Подання до профспілки для вирішення питання про погодження звільнення з роботи позивача ОСОБА_1 адміністрацією не подавалося та розглянуто по суті тільки 14.05.2010 року, за яким надана згода на звільнення члена профспілки за станом здоров'я.

Вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 перенесла моральні страждання, у

зв'язку з втратою нормальних життєвих та трудових зв'язків, позбавившись додаткових коштів на організацію свого життя і звернулася до суду із даним позовом, направив його поштою 27.03.2010року.

На підставі викладеного, у відповідності до п.2 ст.40. ст. ст. 43, 233. 237 КЗпП України, суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 було проведено компетентним органом, але без дотриманням встановленого порядку і процедури. Так. на момент звільнення відсутній медичний висновок щодо наявності у позивача протипоказань для виконання обов'язків двірника, які перешкоджають продовженню даної роботи. Адміністрацією підприємства не було запропоновано ОСОБА_1 інші посади та не виконані вимоги про їх відсутність або відсутність згоди позивача на переведення на іншу роботу. Не було своєчасне направлено подання адміністрацією для отримання згоди профспілки на звільнення з роботи її члена.

Тому, з урахуванням обсягу заявлених вимог, суд вважає за необхідне поновити позивача на роботі в якості дворової робітниці та стягнути на її користь 3101грн.87коп. у якості середнього заробітку за час вимушеного прогулу- з 9.02.2010року по день винесення судом рішення, виходячи із середнього заробітку за два останніх повних місяця, які передували звільненню, в розмірі 886грн.25коп. без врахування утримань відповідно до п.п.2,3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8.02.1995року №100 .

Враховуючи обставини справи, надані суду докази на підтвердження перенесених позивачем страждань, суд вважає за можливе стягнути на її користь грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 200грн.00коп..

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем пропущений строк на звернення до суду з поважних причин.

У відповідності зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 59грн.50коп. та витрати на ІТЗ у розмірі 120грн.00коп..

Керуючись ст. ст. 14, 209. 212-215 ЦПК України . суд -

ВИ РІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на роботі в якості дворової робітниці в ПП"Аріанда" з 8 лютого 2010року.

Стягиути з ПП"Аріанда" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в загальному розмірі 3101грн.87коп.. зобов'язавши при його виплаті утримати належні податки та збори, і компенсацію моральної шкоди в розмірі 200грн.00коп., а також на користь держави судовий збір в розмірі 59грн.50коп. та на користь Держбюджету Центрального району м. Миколаєва витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120грн.00коп..

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в розмірі 886грн.25коп. підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі

цієї заяви.

Суддя Ямкова О.О.