Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
№ 2-7820/10
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 грудня 2010 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді О.І. Дацюк

при секретарі Т.В. Таран

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому вказали, що 05.09.2007 року з ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2292, за яким відповідачка отримала кредит у сумі 20 000,00 гривень строком до 05.09.2010 року та взяла на себе обов`язок повернути кредит та сплатити відсотки згідно з умовами договору. В забезпечення виконання зобовязань за договором 05.09.2007 року укладено договори поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зважаючи, що відповідач ОСОБА_1 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконала, просять стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 8 579,04 гривень та судові витрати.

Представник позивача в судове засіданні не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів.

Відповідачі у судові засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Керуючись ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

05.09.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2292, за яким ОСОБА_1 отримала 20000 гривень на 36 місяців зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 05.09.2010 року, зобовязавшись повернути кредитні кошти, а також сплатити 25% річних відсотків та інші платежі відповідно до умов договору. Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 20 000,00 гривень підтверджено заявою на видачу готівки від 05.09.2007 року.

05.09.2007 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, та ВАТ «Державний ощадний банк України» на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором були укладені договори поруки № 1187 та № 1188, відповідно до пунктів 1.1, 3.1 договорів поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно відповідають за зобовязаннями ОСОБА_1, що випливають з кредитного договору.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, через неналежне виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, станом на 22.07.2010 року виникла заборгованість в загальній сумі 8579,04 гривень, з яких 7 527,21 гривень заборгованість за кредитом, 274,94 гривень прострочені відсотки, 40,97 гривень пені по простроченим відсоткам, 735, 92 гривень пені за прострочення погашення кредиту. Письмові вимоги про погашення заборгованості направлялися банком боржнику та поручителям 01.07.2010 року.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею).

Можливість забезпечення виконання зобовязання укладенням договору поруки передбачено ст. 553 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, зважаючи, що позивач надав квитанції про оплату судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути такі витрати з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсягу та стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 8579,04 гривень (вісім тисяч пятсот сімдесят девять гривень 04 копійки) в рахунок погашення заборгованості та неустойки за кредитним договором № 2292 від 05.09.2007 року; 85,79 гривень (вісімдесят пять гривень 79 копійок) судового збору (держмита), 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк