Справа №2-130/10 13.10.2010
Справа № 22ц- 6576 / 10 Головуючий у 1-й інстанції: Павлова Ж.П.
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Галущенка О.І.,

суддів: Шолох З.Л., Кутової Т.З.,

при секретарі: Бобуйок І.Ф., Поліщук Ю.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2010 року

за позовом

Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал»

до

ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

про стягнення боргу

У С Т А Н О В И Л А:

В березні 2009 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення 1353 грн. 90 коп. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання зобовязань по сплаті за отримані послуги.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2010 року позов задоволено частково. На користь позивача з відповідачів в солідарному порядку стягнуто 1155 грн. 06 коп. заборгованості. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить вказане рішення суду скасувати, а справу повернути на новий розгляд, посилаючись на невірну оцінку доказів по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб. Які зявились в судове засідання, дослідивши докази по справі, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, відповідачі мешкають в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9).

Між сторонами було укладено договір на водопостачання та відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 (а.с. 12-14).

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за період з 1 січня 2002 року по 27 лютого 2009 року складає 1353 грн. 90 коп. (а.с. 12).

Суд, враховуючи наведене, вірно вважав, що відповідачами порушені зобовязання щодо сплати отриманих послуг, та на підставі вимог ст. 64,67,68 ЖК України, ст.ст. 526, 530 ЦК України дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення боргу.

Визначаючи розмір боргу, який підлягає стягненню, судом обгрунтовано застосовано трьохрічну позовну давність, відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, та стягнуто 1155 грн. заборгованості за водопостачання в солідарному порядку з усіх відповідачів на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про неякісне надання послуг, не можна прийняти до уваги. Так, відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору ( в тому числі за перерви у постачанні холодної води та за порушення режиму надання холодної води), споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта претензії споживача, в якому зазначаються строки, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором . Акт претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Акт претензія подається виконавцю, який протягом трьох днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

У разі не прибуття представника виконавця в погоджений умовами договору термін, або відмови від підписання акту він вважається дійсним, якщо його підписали не менше, як три споживача, що проживають у будинку.

Між тим відповідач, в зазначеному порядку претензії до Міського комунального підприємства не складав, тому його посилання на акти складені представниками ЖЕУ-10 ЧП «Шалгис», як на підтвердження надання саме водопостачаючою організацією, тобто позивачем, неякісних послуг не можна прийняти до уваги, тим більше що вказані акти не містять підпису мешканців цього будинку та періоду порушення.

Доводи апелянта, стосовно допущеної ним переплати за надані послуги за попередній період, в звязку з чим останній починаючи з 2007 року не вносить оплату за користування послугами з водопостачання, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки розрахунки, з яких виходив відповідач, ґрунтуються на нормі споживання при 24 часовій подачі води, тоді як водопостачання в м. Миколаєві здійснюється за графіком погодженим з міськвиконкомом (а.с. 48-52, 78-80).

Перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що воно відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2010 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді