Дата документу 15.07.2010
ЄУ № 2-509/2010
Провадження №2-509/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді В.В. Проньки

при секретарі О.Л.Котовій

за участю позивача по первісному позову відповідача по зустрічним позовам ОСОБА_1В,, представника позивача по первісному позову, представника відповідача по зустрічним позовам - ОСОБА_2, відповідача по первісному позову, позивача по зустрічному позову, третьої особи по зустрічному позову ОСОБА_3 - ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, відповідача по первісному позову, позивача по зустрічному позову, третьої особи по зустрічному позову ОСОБА_4- ОСОБА_3, її представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди і за зустрічними позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2009року позивач ОСОБА_1 звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про спонукання для укладення договору купівлі - продажу, визнання угоди дійсною, та визнання права власності на будинок.

15.09.2009року позивач ОСОБА_1 надала до суду змінену та доповнену позовну заяву про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4В у солідарному порядку на її користь 5000 грн., а також відсотки за користування грошима у розмірі 1000 грн. При цьому просила суд прийняти змінену і доповнену позовну заяву до спільного розгляду з її первісним позовом.

12.05.2010року позивач ОСОБА_1 надала до суду змінену та доповнену позовну заяву, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 в солідарному порядку на її користь майнові збитки у розмірі 5000 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

13.05.2010року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявила клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме: позовні вимоги про спонукання для укладення договору купівлі - продажу, визнання угоди дійсною, та визнання права власності на будинок, а також позовні вимоги про стягнення відсотків за користування грошима у розмірі 1000

грн.

Ухвалою Новопсковського районного суду від 13.05.2010 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині щодо спонукання для укладення договору купівлі - продажу, визнання угоди дійсною, визнання права власності на будинок та про стягнення відсотків за користування грошима у розмірі 1000 грн. - залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивач по ОСОБА_1 та її представник наполягали на позовних вимогах про стягнення з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 в солідарному порядку на її користь суму у розмірі 5000 грн. в рахунок завданих майнових збитків та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 19.06.2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 відбулася усна домовленість щодо укладення договору купівлі - продажу житлового будинку, розташованого за адресою; с. Кам»янка вул. Гагаріна, 62 Новопсковського району Луганської області. Для забезпечення домовленості вона надала відповідачу ОСОБА_3 суму в розмірі 5000 гривень, що підтверджується письмовою угодою. Згідно усної домовленості строк оформлення договору купівлі - продажу призначено на листопад 2008 року. В жовтні 2008 року працівниками філії Новопсковське відділення № НОМЕР_1

«Ощадбанк» їй було відмовлено в вимогах про дострокове розірвання договору депозитного грошового заощадження, посилаючись на постанову Національного Банку України. При таких обставинах вона була позбавлена можливості придбати будинок відповідно до усної домовленості про що повідомила ОСОБА_3, яка відмовила їй в оформленні договору купівлі - продажу та відмовили позивачу повернути 5000 гривень. Позивач та її представник вважають, що договір завдатку не має законної сили, оскільки він не був належним чином оформлений і усі умови цього договору нікчемні. Також вважають, що отримана відповідачем ОСОБА_3 сума у розмірі 5000 грн. є авансом за купівлю будинку і повинна бути повернута.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала повністю, надала суду зустрічну позовну заяву, в якій про просить стягнути з ОСОБА_1 суму у розмірі 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник ОСОБА_3 в обгрунтування вимог свого довірителя пояснив, що неправомірними діями ОСОБА_1 його довірителю завдана моральна шкода, оскільки вона зазнала душевних страждань , які виразилися в позбавленні можливості з вини ОСОБА_1 своєчасно переїздити жити до своєї доньки ОСОБА_4, пройти гідне лікування за рахунок коштів які вона з дочкою мали отримати від ОСОБА_1, яка фактично відмовилася його придбати, чим спричинила зайві клопоти та порушила звичайний ритм життя. Завдану моральну шкоду вона оцінює в 5000 грн.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просить відмовити в задоволенні позову. Надала суду зустрічну позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 суму у розмірі 3354,93 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок завданої моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_4, та її представник зазначили, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок № 62 по вул. Гагаріна, с. Кам»янка Новопсковського району Луганської області. 19.06.2008 року на прохання ОСОБА_4 її мати ОСОБА_3 діючи від її імені домовилась з ОСОБА_1 про укладення договору купівлі - продажу даного житлового будинку, обумовивши вартість будинку, яка складає 27000 грн. На підтвердження майбутньої угоди та задля забезпечення її виконання ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3 склали дві однакові розписки про завдаток у сумі 5000 грн. Задля виконання майбутньої угоди купівлі - продажу житлового будинку ОСОБА_4 понесла витрати у сумі 354 грн. 93 коп. за виготовлення витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, яке дійсне протягом трьох місяців але не було використане з вини ОСОБА_1, яка фактично відмовилася від купівлі даного будинку, а тому їй (ОСОБА_4В.) прийшлося повторно нести такі витрати, щоб продати будинок. Крім того, зазначений будинок 20.08.2009 р. нею був проданий іншій особі, але за ціною менше, ніж було обумовлено з ОСОБА_1, а саме за 24000 грн. в зв»язку з чим вона зазнала матеріальних збитків у розмірі 3000 грн. Також ОСОБА_4 вважає , що в зв»язку з вищезазначеними неправомірними діями ОСОБА_1 їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визнали, вважають їх безпідставними, просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного .

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19.06.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі усного договору доручення домовились про укладення договору купівлі- продажу будинку, що належав на праві приватної власності останній (а.с.27). З метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 суму у розмірі 5000 грн. як завдаток, що підтверджується розпискою (а.с.6). В зазначеній розписці сторони зазначили суму у розмірі 5000 грн. як «залог», але мали на увазі завдаток, що не оспорюється сторонами, та у чинність чі ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, згідно до ст. ст. 546, 547 ЦК України.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Завдатком можуть забезпечуватися тільки зобовязання , що виникають із договорів і завдатком може бути забезпечене тільки виконання грошового зобовязання.

Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце тільки у випадку наявності договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні

умови, а в судовому засіданні встановлено, шо фактично договір купівлі - продажу будинку у встановленому законом порядку укладений не був. Наявну б матеріалах справах розписку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не можна вважати договором, яким би стверджувались наміри та взаємні зобов'язання сторін щодо укладення договору купівлі-продажу будинку-.

Суд не може погодитися з думкою представників відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_7. що передані гроші у розмірі 5000 гри. є завдатком, оскільки вважає, що правило норми, передбаченої ст. 571 ЦК України щодо залишення завдатку особі, яка його одержала або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір , проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. Якщо ж сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надаватися.

Крім того, з аналізу статей 635, 657 ЦК України вбачається, що попередній договір купівлі- продажу будинку має бути укладений у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише виразили свій намір укласти такий договір в майбутньому суд приходить до висновку, що 19 червня 2008 року. ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 5000 гри. - аванс в рахунок вартості будинку, розташованого за адресою: с. Кам»янка вул. Гагаріна, 62 Новопсковського району Луганської області.

Оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не повертають позивачу ОСОБА_1 сплаченого нею авансу в добровільному порядку, суд вважає необхідним стягнути з них суму авансу в розмірі 5000 гри. в солідарному порядку, в зв»язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4В про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 гри., та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі по 5000 гри. кожній, суд зазначає наступне. Відповідно до роз»яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються коли право на її відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції України та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Враховуючи те, що законом не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, шо виникли між сторонами позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3354. 93 гри. суд вважає обґрунтованими й такими , що підлягають задоволенню, в зв»язку з наступним.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що згідно усної домовленості сторін ОСОБА_1 мала намір придбати будинок у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у листопаді 2008 року за ціною 27000 грн., сплативши за нього решту суми у розмірі 22000 гри. (27000 грн.-5000

грн. аванс).

Позивач ОСОБА_1, вважає, що не має її вини в тому, що вона не мала можливості в листопаді 2008 року сплатити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 решту частини вартості житлового будинку, оскільки в жовтні 2008 року філією Новопсковське відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» їй було відмовлено в достроковому розірвання договору депозитного заощадження.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів Крім того, згідно до ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б свідчили, що зобов»язання придбати будинок не відбулося не з її вини. Відповідно до листа № 847/15 від

31.05.2010року філії Новопсковське відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» ОСОБА_1 з заявою

про дострокове розірвання договору депозитного заощадження до відділення банку не зверталася (а.с.185).

Судом встановлено, що задля виконання майбутньої угоди купівлі - продажу житлового будинку, ОСОБА_4В, в вересні 2008 року замовила в Новопсковському РБТІ виготовлення витягу прав власності на нерухоме майно у зв»язку з чим понесла витрати у сумі 354 грн. 93 коп., що підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордеру № 519,913 9а.с.28,29).

Судом встановлено, що в зв»язку з тим, що в обумовлений строк , тобто в листопаді 2008 року ОСОБА_1 не придбала будинок розташований за адресою: с. Кам»янка вул. Гагаріна, 62 Новопсковського району Луганської області ОСОБА_4 продала вищезазначений будинок лише в серпні 2009 року за ціною 24000 грн., що підтверджується договором купівлі продажу від 20.08.2009 р. (а.с.29), тобто меншою, ніж було домовлено з ОСОБА_1 , яка не заперечує факт того, що даний будинок вона мала намір придбати за ціною 27000 грн. Також сторонами по справі не заперечується та у чинність ч.І ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню той факт, що на момент домовленості про укладення договору купівлі-продажу крім ОСОБА_1 даний будинок бажали придбати інші покупці, яким ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовили, в звязку з внесенням авансу ОСОБА_1 В зв»язку з чим, суд приходить до висновку про те, що діями ОСОБА_1 ОСОБА_4 завдані майнові збитки, які у чинність ч.1, п.2.ч.2 ст. 22 ЦК України підлягають відшкодуванню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.22, 23, 546, 547, 635, 657, 570,571 ЦК України ст.ст.10,11,60,88,212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч ) грн. в рахунок авансу.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3354 грн.( три тисячі триста пятдесят чотири) грн. 93 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В решті частини позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_4 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкода відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 25 грн. 50 коп. з кожного державного мита.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 51 грн. державного мита.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано, а вразі подачі заяви про апеляційне оскарження - після закінчення двадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може подано протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено в нарадчій кімнаті 16.07.20 10р.