Деснянський районний суд міста Києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2010 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Білан К.О., Гаврилюк Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку Аркада про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2009 року позивач звернулась до Печерського районного суду міста Києва з позовними вимогами до Акціонерного комерційного банку Аркада про зобовязання вчинити дії,

Відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2009 року до суду 03 грудня 2009 року надійшли матеріли цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку Аркада про зобовязання вчинити дії.

В поданій позовній заяві ОСОБА_1 просила зобовязати відповідача АКБ «Аркада» виконати умови п.8.1., 8.3. договору № 58890 від 27 червня 2008 року та припинити його дію.

Протягом судового розгляду позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги. Відповідно до уточнень поданих в судовому засіданні 20.07.2010 року позивачка просила визнати протиправними дії відповідача з відкріплення обєкту інвестування однокімнатної квартири за адресою : місто Київ, пр. М. Цветаєвої, 10 секція 2,3 № 188, який був закріплений за позивачкою на підставі договору про участь у фонді фінансування будівництва від 27.06.2008 року № 58890; зобовязати відповідача відносити інвестування вищевказаного обєкту за ціною на 1 кв.м. не більше 8307 гривень; з урахуванням внесених коштів визначити графік внесення до ФФБ; стягнути з відповідача 20000 гривень моральної шкоди.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 27 червня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір про участь у фонді Фінансування будівництва (надалі ФФБ) № 58890 ( договір управління майном). На підставі даного договору за згідно Свідоцтва про участь у ФФБ № 117904 від 12.08.2008 року за нею був закріплений обєкт інвестування однокімнатна квартира за адресою: місто Київ, пр. М. Цветаєвої, 10 секція 2,3 № 188. Загальною площею 42,50 кв.м., з яких вона про інвестувала 19,37 кв. м. шляхом внесення на рахунок відповідача коштів в сумі 179195,15 гривень, з яких зараховано до ФФБ 175790,45 гривень. Дізнавшись про можливе порушення забудовником строку введення обєкту інвестування в експлуатацію вона вирішила достроково припинити управління майном, відмовитись від участі у ФФБ, та на отримані кошти придбати квартиру на вторинному ринку житлової нерухомості. У звязку з чим зверталась до відповідача з листами та претензіями про відмову від участі у ФФБ та повернення коштів. Однак, дані заяви протягом тривалого часу не знаходили свого позитивного вирішення. 26.06.2009 року відповідач відкріпив від неї обєкт інвестування посилаючись на п.2.1.2 та підпункт 2.2.1 Договору. Дані дії відповідача вона вважає неправомірними та такими, що завдали їй в тому числі і моральних страждань оскільки відповідач позбавив її можливості придбати житло на вторинному ринку, вона вимушена проживати з родичами, що призводить до неспокою та систематичних нервувань.

В судовому засіданні представник позивача доводи позовної заяви підтримав в повному обсязі просив її задовольнити з урахуванням уточнень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Додатково пояснив, що позивачка неодноразово зверталась до ПАТ АКТ «Аркада» з заявами про відмову від участі у ФФБ та повернення коштів. В ході переписки позивачці було запропоновано можливість повернення коштів на умовах передбачених Законом України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва». Позивачка не повідомляла ПАТ АКТ «Аркада» про свою згоду письмово. 26.06.2009 року за порушення п.2.2.1,2.1.2 Договору відкріпив закріплений за позивачем обєкт інвестування. Кошти сплачені позивачкою за вирахуванням винагороди знаходяться на рахунку і позивачкою не витребовувались.

Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між сторонами був укладений договір № 58890 про участь у Фонді Фінансування будівництва, відповідно до умов якого ОСОБА_1 дала згоду на участь у ФФБ, зобовязалась виконувати Правила ФФБ, передала кошти Банку в управління з метою отримання у власність обєкта інвестування. (а.с.5-7)

Відповідно до Прибуткового касового ордеру № 10 від 27 червня 2008 року ОСОБА_1 внесла за вищевказаним договором кошти у ФФБ в сумі 117952,42 гривні. (а.с.216)

Відповідно до Прибуткового касового ордеру № 11 від 12 серпня 2008 року ОСОБА_1 внесла за вищевказаним договором кошти у ФФБ в сумі 61242,74 гривні. (а.с.216)

За результатами даних платежів позивачці були видані Свідоцтва про участь у ФФБ виду А за програмою АТХК «Київміськбуд» від 27 червня 2008 року та 12 серпня 2008 року. (а.с.215, 217)

18.11.2008 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про відмову від участі у ФФБ згідно п.8.1. договору № 58890. (а.с.164)

Відповідно до відповіді від 04.12.2008 року відповідач з посиланням на Постанову Національного Банку України від 11 жовтня 2008 року № 319 відмовив у достроковому виконання зобовязань за договором. (а.с.163)

З аналогічними заявами, претензіями позивачка ОСОБА_1 зверталась до відповідача 09 грудня 2008 року, 10.12.2008 року з отриманням аналогічних за змістом відповідей. (а.с.165-168)

12.01.2009 року позивачка звернулась з заявою про прискорення вирішення питання щодо повернення коштів. (а.с.170)

09 лютого 2009 Голова правління АКБ «Аркада» звернув увагу позивачки на те, що відповідно до п.4 ст. 3 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» до 01 січня 2012 року повернення коштів, внесених фізичними особами на користь забудовників за розірваними договорами, за якими здійснено часткову оплату здійснюється після наступної реалізації такого обєкту. Позивачці було запропоновано письмово повідомити про свою згоду на вищезазначений спосіб повернення коштів. (а.с.171)

Аналогічна переписка продовжувалась з позивачкою: заяви позивачки від 26.12.2008р; 06.01.2009р. та відповіді на них 23.01.2009 р, 04.02.2009р. (а.с.172-176)

26.06.2009 року відповідач повідомив позивачку ОСОБА_1 про відкріплення закріпленого за нею обєкту інвестування : місто Київ, вул. М.Цветаєвої, 10, ( секції 2,3) кв. 188, у звязку з порушенням пп.5, п.2.2.1 Договору № 58890. (а.с.178)

Даний лист направлявся на адресу позивачки однак отриманий не був відповідно до повідомлення Укрпошти лист був повернутий за закінченням терміну зберігання. (а.с.179-180)

Позивачка продовжувала звертатися з заявами та пропонувати проекти мирової угоди в листах від 21 серпня 2009 року; 15.11.2009 року.

Відповідно до виписки з рахунку у системі обліку ФФБ за програмою АТХК «Київміськбуд» з 27 червня 2008 року по 19 травня 2010 року на рахунку довірителя ОСОБА_1 за договором № 58890 знаходиться 175790,45 гривень та 0,00 закріплених квадратних метрів. (а.с.161)

Дані обставини підтверджуються меморіальними ордерами № 1005/2 та 1004/1(а.с.162)

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобовязання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору предявлена стороною, яка приєдналася до нього у звязку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.3 Закону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» забороняється розірвання фізичними та юридичними особами будь-яких договорів, результатом яких є передача забудовниками завершеного обєкта (частини обєкта) житлового будівництва за умови, що за такими договорами здійснено оплату 100 відсотків вартості обєкта (частини обєкта) житлового будівництва, крім випадків, якщо таке розірвання здійснюється за згодою сторін. Повернення коштів, внесених фізичними та юридичними особами на користь забудовників за розірваними договорами, за якими здійснено часткову оплату вартості обєкта (частини обєкта) житлового будівництва, здійснюється після наступної реалізації такого обєкта (частини обєкта) житлового будівництва. Нарахування та виплата забудовником штрафних санкцій, передбачених договорами, та стягнення коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, на строк дії цієї статті не здійснюється.

Укладений між сторонами договір не передбачає одностороннього розірвання договору.

П.10.3 Договору про участь у ФФБ внесення змін та доповнень до Договору можливе лише в письмовій формі за погодженням сторін.

Зважаючи на викладене, враховуючи зміст п.2.2.1 Договору укладеного між сторонами суд позбавлений можливості дійти висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відкріплення обєкту інвестування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність доказів завдання саме відповідачем моральних страждань позивачці суд не знайшов підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 88, 179, 202, 209, 212, 218, 224 ЦПК України, ст. п.1 ч.2 ст. 11, 526, 554, 634, 651, 1050, 1054, 1056-1, 1061, 1167, ЦК України, , Постанова Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», акону України «Про запобігання впливу фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку Аркада про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: