Справа №2-447/ 2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2010 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі

головуючого судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Колодязній Л.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

з участю відповідача - ОСОБА_3,

з участю представника відповідача -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про сплачення неустойки за прострочення сплати аліментів

УСТАНОВИВ:

31 травня 2010 року ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів з ОСОБА_5, в розмірі 7681.60 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за постановою суду від 13 грудня 1993 року зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Платник аліментів починаючи з 01 червня 2007 року аліменти не виплачує, та на 01 квітня 2010 року має заборгованість по аліментах в сумі 12489,51 грн.

Просила постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_5, неустойку відповідно до Сімейного кодексу на її користь в розмірі 7681.60 гривень

В судовому засіданні позивачка та представник позивача свої позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник позивача позов визнали частково, стверджуючи, що за станом здоров'я не може працювати, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Тому вважає, що умислу на несплату аліментів в його діях немає, є безробітним, доходів не отримує. Крім того сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини, згідно іншого суду на утримання інших дітей. У зв'язку з таким просив позов задовольнити частково, і стягнути на користь позивачки неустойку (пеню) в розмірі 164 грн., з розрахунку щомісячної суми сплати аліментів, а не від загальної суми заборгованості по аліментах, а судові витрати стягнути сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд знаходить позов підлягаючим частковому задоволенню.

Спір витікає з сімейних правовідносин і регулюється сімейним законодавством.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 1993 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини, починаючи з 14 жовтня 1992 року і до повноліття дитини.(а.с.4). Державною виконавчою службою визначено заборгованість ОСОБА_5, з червня 2007 року по червень 2009 року в сумі 12489,51 грн. (а.с.-4)

Згідно Заочного рішення Центрально-міського районного суду м. Кривога Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2009 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - Дмитра -1994, та доньки - Дарини-2000 року народження в розмірі 1/3 частини, починаючи з 25 червня 2000 року і до повноліття дітей, (а.с.17). Відповідно до ст.195 СК, який набув чинності з січня 2004 року, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку(доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку одержаного боржником за час протягом

стягнення не провадилося. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Відповідно до п.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи відповідач не працює і на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має інших утриманців, згідно заочного рішення суду сплачує аліменти в розмірі 1/3.

Виходячи з наданої позивачем довідки ВДВС щодо заборгованості по аліментах встановлено, що відповідач має заборгованість в сумі 12489,51грн, про що був останній повідомлений державним виконавцем 01 квітня 2010 року.

Як вбачається з цієї довідки державним виконавцем з січня 2010 року по травень 2010 року нараховувались аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини і становить щомісячно по 270 гривень, які відповідачем не сплачено.

Суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 164,7 гривень виходячи з наступного: за квітень - 270,3грн, х 1% х 30 днів=81грн, за травень- 270,3 х 1% х 31 днів =83,7грн. Які відповідачем добровільно сплачено під час розгляду справи в суді.(а.с.ЗЗ), а також частково сплачено аліменти за червень місяць в сумі 50 гривень, (а.с.34).

Як вбачається з п.22 - Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", звертає увагу суддів на те, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або не перерахуванням аліментів банками. Такого відповідач доказами не підтвердив і в суді не добуто.

Враховуючи наведене, суд вважає що позивна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, але частково. В частині стягнення з відповідача на користь позивача пені, суд залишає їх без задоволення, оскільки відповідач добровільно сплатив суму пені в розмірі 165 гривень під час розгляду справи в суді. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача документально підтвердженні витрати в сумі 100 гривень за надання їй правової допомоги то суд задовольняє їх повністю.

ТУ

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень, оскільки відповідач сплатив пеню після звернення позивача до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 100 (сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 51 грн., судового збору, та 120 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а всього 171 гривню.

А решту позовних вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ