Справа № 22ц-760 Головуючий у 1 інстанції: Ригіна Л.М. Категорія: 47 Доповідач: Каблак П.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Каблака П.І.

Суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.,

При секретарі: Гуняк О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішення суду оскаржив позивач та його представник. В апеляційній скарзі зазначають, що шлюбні відносини між сторонами припинено, в останній час спільного проживання між подружжям часто виникали сварки, сам позивач на даний час проживає окремо, винаймаючи квартиру, дружина його життям не цікавиться. Просять рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким розірвати шлюб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

Враховуючи наведене, суд зробив правильний висновок, що непорозуміння в сім'ї носять непостійний характер, підстав для розірвання шлюбу немає. У суді апеляційної інтенції позивач не надав жодних доказів того, що сім'я розпалася і примирення подружжя неможливе.

Рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу, не позбавляє позивача повторно звернутися до суду з аналогічним позовом.

Проаналізувавши висновки суду та доводи скарги, колегія суддів вважає, що рішення відповідає нормам процесуального та матеріального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст. 303, п. 1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_4