Борзнянський районний суд Чернігівської області
30 березня 2010 року справа №2-0-9/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судці: Тіслюка І.І.

секретаря Циліцької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та останнього місця проживання спадкодавця, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факт, що останнім місцем проживання ОСОБА_2, який помер 1 жовтня 2006 р., був житловий будинок № 54 по вул.Горького в селі Сиволожі Борзнянського району Чернігівської області. Одночасно, заявлено прохання про встановлення факту того, що вона постійно проживала спільно із спадкодавцем ОСОБА_2 до моменту його смерті 01.10. 2006 р., тобто на час відкриття його спадщини.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 вимоги зазначені у заяві підтримав. В пояснення він зазначив, що звернення до суду обумовлено необхідністю отримати документальне підтвердження місця відкриття спадщини, що належить ОСОБА_2, оскільки він за життя був зареєстрований у м. Києві, а проживав постійно по вул.Горького,54 у с.Сиволожі Борзнянського району Чернігівської області. Встановлення вказаного факту надасть можливості заявниці ОСОБА_1 вирішувати питання прийняття спадщини через нотаріальну контору за останнім місцем проживання ОСОБА_2, тобто через Борзнянську районну державну нотаріальну контору.

ОСОБА_1 раніше перебувала в шлюбних стосунках з ОСОБА_2 і в шлюбі були народжені діти - ОСОБА_1 (ОСОБА_4 - післяшлюбне) ОСОБА_5 та ОСОБА_6. 22.07.1982 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний і вони проживали окремо.

За життя ОСОБА_2, будучи зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1, оформив заповіт на ім'я дочки ОСОБА_4 Однак ні дочка ОСОБА_4 ні син ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк спадщину не прийняли. Дочці, яка зверталась до Печерського районного суду м.Києва з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини у її задоволенні було відмовлено. Тобто, спадщина ОСОБА_2 ніким зі спадкоємців першої черги - ні дочкою ні сином, не була прийнята. ОСОБА_1 на той час, хоча й проживала спільно з ОСОБА_2, але без реєстрації шлюбу і не

мала статусу спадкоємця першої черги. Після набуття законної сили рішенням Печерського районного суду м.Києва від 31.07.2008 року, став очевидним факт втрати дітьми спадкодавця права на спадкування спадщини належної їх батьку ОСОБА_2

ЗО грудня 2009 року Борзнянським районним судом Чернігівської області було винесено рішення про надання ОСОБА_1, яка співмешкала останні п'ять років з ОСОБА_2, проживаючи з ним у с.Сиволожі Борзнянського району, додаткового строку для прийняття спадщини приналежної останньому.

Проте, при зверненні до нотаріса з питання прийняття спадщини було зауважено про відсутність чіткого визначення останнього місця проживання спадкодавця, який, проживаючи у ІНФОРМАЦІЯ_2, одночасно зберігав Київську реєстрацію за вказаною раніше адресою.

Зазначені обставини й спонукали заявницю звернутись до суду з проханнями вказаними у її заяві.

Представник позивача просив задовольнити вказані прохання, зазначивши, що доводи заявниці грунтуються на фактах, визначених у рішеннях районних судів м.Києва та м.Борзни, долучених до заяви, які, маючи приюдиційне значення, дозволяють винести рішення без додаткового залучення до участі у справі інших осіб в якості зацікавлених осіб та свідків.

Заінтересована особа - Сиволозька сільська рада Борзнянського району Чернігівської області в особі сільського голови, погодившись з правомірністю прохання заявниці, просила здійснити розгляд справи за відсутністю в судовому засіданні її представника.

Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши пояснення даними з документів, що долучені заявником до заяви на підтвердження вимог, суд з'ясував обгрунтованість та правомірність вимог виходячи з встановлених в судовому засіданні фактів.

Отже, судом встановлено, що 01.10.2006 року в с.Сиволожі Борзнянського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 (ОСОБА_7), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 042949 від 14.10.2006 р. Після його смерті відкрилась спадщина на все приналежне йому майно. На день смерті ОСОБА_7 фактично постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_3 раону Чернігівської області, але був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_7 залишив заповіт, яким усе своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_4, яка не прийняла спадщину у встановленому ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України порядку та строки.

Відповідно до ст. 1223, 1258, 1261 - 1265 ЦК України, у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці за законом відповідно до встановленої черговості.

Спадкоємцями за законом були спільні ОСОБА_7 та Заявниці діти - дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_6 (помер 05 травня 2009 р.), але жодний з них у шестимісячний строк з дня відкритая спадщини заяву про її прийняття до нотаріальної контори не подавав.

2

Рішенням Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_8 у задоволенні її позову до ОСОБА_6 та Печер- ської районної у м.Києві ради щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки вона не надала судові доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Цим же рішенням, судом встановлено, що ОСОБА_7 з 1999 р. за місцем своєї реєстрації у м.Києві не проживав.

Отже, судом встановлено, що спадщина ОСОБА_2 у порядку, встановленому положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги прийнята не була.

Аналогічні обставини встановлені й рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30.12.2009 р., яким заявниці ОСОБА_1, як спадкоємцю ОСОБА_2 за законом четвертої черги, визначено додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття його спадщини.

У мотивувальній частині вказаного рішення Борзнянського районного суду вказується, що суд не може прийняти до уваги доводи відповідачів - спадкоємців ОСОБА_6 за законом - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про фактичне прийняття спадщини сином спадкодавця ОСОБА_6 без її документального підтвердження, так як останній на момент смерті батька (ОСОБА_2) з ним постійно не проживав, а був лише зареєстрований за тією ж адресою що й батько. Вбачається й те, що це не заперечувалось в судовому засіданні жодною із сторін та узгоджується зі змістом рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2008

р. , що набуло законної сили 11.01.2010 р.

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, ті факти, що ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_6 спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняли, а також те, що ОСОБА_7 з 1999 р. за місцем своєї реєстрації у м.Києві не проживав і з 2002 р. постійно проживав у

с. Сиволож Борзнянського району Чернігівської області, є преюдиційними і доказування не потребують.

У зв'язку з тим, що Заявниця є спадкоємцем четвертої черги і згідно з рішенням Борзнянського районного суду від 30.12.2009 р. має право на прийняття спадщини, а також у зв'язку з встановленням, що ОСОБА_7 за місцем своєї реєстрації у м.Києві не проживав і з 2002 р. постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5, у заявника виникла необхідність визначення місця оформлення її спадкових прав.

Пунктами 205, 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що письмова заява про прийняття спадщини та про відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На майно, що

З

переходить за правом спадкування до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ст. 1221 ч.2 ЦК України. Якщо

спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця лише за умови, що він мав кілька місць проживання і зареєстрований за одним із них. Однак, ОСОБА_7 за місцем реєстрації взагалі не проживав з 2002 р., і з 2002 р. мав одне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тобто, останнім місцем проживання ОСОБА_7 та місцем відкриття спадщини є с.Сиволож Борзнянського району Чернігівської області, а місцем оформлення спадкових прав Заявниці - Борзнянська районна державна нотаріальна контора.

Рішенням Борзнянського районного суду від 22 жовтня 2009 р., яке набуло законної сили з 02.11.2009 р., та має згідно з ст.61 ЦПК України преюдиційне значення, встановлено факт перебування в шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, починаючи з 1995 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Цей факт вказує на те, що ОСОБА_1, починаючи з 1995 р. і на день смерті ОСОБА_7, фактично постійно проживала разом з ним.

Частиною 1 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Тому, останнім місцем проживання ОСОБА_7 слід вважати житловий будинок № 54 по вул. Горького в селі Сиволож Борзнянського району Чернігівської області.

Під час розгляду справи суд виходив з того, що рішення у даній справі не може вплинути на законні права та інтереси ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, оскільки, попередніми рішеннями судів, які стосуються суті даної заяви і які набули законної сили, встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вважаються такими, що спадщину після ОСОБА_2 не прийняли в силу ст. 1272 ЦК України, оскільки ніхто з вказаних осіб із Спадкодавцем на день його смерті спільно не проживав і заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк ними подавались.

Крім зазначеного суд приймає до уваги й те, що згідно з рішенням Печерського районного суду м.Києва від 31.07.2008 р. ОСОБА_4 відмовлено у наданні додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 Одночасно, факт смерті іншого спадкоємця- Солоцький ОСОБА_13 05.05.2009р. підтверджений свідоцтвом про його смерть.

З огляду на всі обставини та факти, встановлені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог заявника та їх правомірність.

4

На підставі викладеного, керуючись ст. 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та останнього місця проживання спадкодавця - задовольнити.

Вважати встановленим той факт, що останнім місцем проживання ОСОБА_2, який помер 01.10.2006 року, є житловий будинок №54 по вул.Горького у с.Сиволожі Борзнянського району Чернігівської області.

Вважати встановленим той факт, що ОСОБА_1, проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 по вул.Горького, 54 у с.Сиволожі Борзнянського району Чернігівської області на момент настання його смерті.

Рішення набирає законної сили якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не було подано заяву про апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі заяви в 10-денний строк з дня його винесення про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_14