Овідіопольський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2010 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Кочко В.К., при секретарі - Шестопалової О.Ю., за участю позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника СК «Механізатор» - Ковальчука А.М., представника с/ради - Арсєєва О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до садівничого кооперативу «Механізатор», ОСОБА_2 , Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, управління механізації будівництва «Одесаоблагробуд», треті особи - Одеська регіональна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам», відділ земельних ресурсів Овідіопольського районну Одеської області, про визнання незаконними і скасування рішень правління і уповноважених СК «Механізатор» та с/ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку -
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду за вищевказаним позовом, в якому вказував, що у вересні 1988 року він був прийнятий у члени СК «Механізатор» та йому була надана у користування земельна ділянка АДРЕСА_1 . Йому була надана членська книжка та 06.09.1988 року він сплатив пайовий внесок за ділянку у розмірі 350 руб. Після цього, він сплачував встановлені членські та пайові внески на будівництво електромережі, дороги, водогону загального користування, огорожі.
Вищевказану земельну ділянку він обслуговував належним чином, а саме, побудував огорожу, посадив сад, побудував водогін, завіз будівельні матеріали - залізобетонні блоки, щебінь, пісок, камінь для будівництва садового будинку.
Рішенням правління і уповноважених СК «Механізатор» №7 від 01.07.2004 року ОСОБА_1 було виключено з членів кооперативу, а рішенням правління СК «Механізатор» №27 від 11.09.2006 року до членів СК «Механізатор» було прийнято ОСОБА_2 та запропоновано клопотати перед Великодолинською селищною радою про закріплення за ним земельної ділянки № НОМЕР_1 після погашення боргу ОСОБА_1 та вступного внеску і після цього ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку.
Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_1 просив суд, скасувати рішення СК «Механізатор» №7 від 01.07.2004 року, №27 від 11.09.2006 року, вважаючи їх незаконними та такими, що порушують його права та визнати недійсним рішення Великодолинської селищної ради щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 та державний акт на право власності на земельну ділянку №87, виданого на ім`я ОСОБА_2 .
В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні у даній редакції.
Представник відповідача - голова правління СК «Механізатор» - позов не визнав.
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.
Представник третьої особи - Великодолинської селищної ради - заперечував проти задоволення позову.
Представник третьої особи ДП «ЦДЗК» та відділу земельних ресурсів в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, причині своєї неявки суду не повідомили.
Представник УМБ «Одесаоблагробуд» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій позов не визнав та просив суд розглянути справу у його відсутності.
Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повном. з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянк або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земель- ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, яки існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюю^ небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень орган ? виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно ч.б ст.35 ЗК України використання земельних ділянок садівницьких товарисг: здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Тому, земельна ділянка садівничому кооперативі може надаватись у користування громадянам тільки на засада* членства у кооперативі.
Відповідно до п.4.5 статуту СК «Механізатор» член кооперативу, систематично не виконуючий обов`язки статуту кооперативу, або який перешкоджає своїми діями досягнень-: цілей діяльності кооперативу, може бути виключений з членів кооперативу за рішення- загальних зборів чи зборами уповноважених кооперативу.
Згідно п.4.9 статуту СК «Механізатор» член кооперативу зобов`язаний здійснювач свою діяльність у відповідності зі статутом кооперативу, виконувати розпоряджень Овідіопольської РДА, виконати на протязі року необхідні посадки на своїй ділян_ виконувати обов`язкові електротехнічні заходи на ділянці, утримувати в порядку садсе. ділянку та споруди на ній, дотримуватись санітарних та протипожежних правил, своєчас- сплачувати внески в строки, встановлені загальними зборами чи правлінням кооператив- бережно відноситись до громадського майна кооперативу, виконувати інші обов`язки, я*: випливають зі статуту.
Відповідно до п.4.10 статуту СК «Механізатор» у випадку невиконання члене» кооперативу обов`язків, передбачених Статутом чи порушення законодавства України, ш: спричинило чи могло спричинити шкоду, за рішенням Правління кооперативу, вказану особ. може бути виключено з членів кооперативу. Правління кооперативу приймає заходи щод: забезпечення збереження споруд та насаджень на звільненій земельній ділянці до надання іншій особі, прийнятій в члени кооперативу.
Судом було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був прийнятий в члени 0- "Механізатор" з виділенням йому земельної ділянки № НОМЕР_1 , що підтверджується списком член і садово-огороднього товариства "Механізатор", станом на 1989 рік, де мається прізвищ? позивача під АДРЕСА_2 та випискою з рішення правління та уповноважених СК "Механізатор протоколом №7 від 01.07.2004 року про виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу : порушення Статуту кооперативу, а саме п.4.10 за систематичну несплату членських внескі та не освоювання земельної ділянки більше 5-ти років, ці факти сторони підтвердили.
ОСОБА_1 суду не надано будь-яких правовстановлюючих документів, які І підтверджували право користування чи право власності позивача на вказану земель?- ділянку №87.
Відповідно до рішення виконкому Овідіопольського районної ради народних депутаті ' №36 від 26.01.1989 року визначений єдиний землекористувач - управління механіза-. ; будівництва на масиві загальною площею 31.9 га, відведений під колективні сади. У цьому* ¦ році виданий державний акт на право користування серії НОМЕР_2 .
Згідно довідці виданої головою СТ «Механізатор» садівниче товариство «Механізатор утворене при УМС «ОАС» 25.02.1988 року відповідно рішення Овідіопольськс 1 райвиконкому №69. Земельні ділянки під сади виділені згідно рішення облвиконкому №4- від 01.10.1987 року і наступних рішень Овідіопольськиого райвиконкому №572 а 25.12.1987 року, №405 від 29.09.1988 року і №36 від 26.01.1989 року. У склад товарної ' входить п`ять організацій: УМС «Облагрострой»; ПМК1 «Облагрострой»; Ж: :
«Облагрострой»; ЖБК «Сельелектрострой»; в/ч НОМЕР_3 Одеського військового округу. . вересня 1989 року на підставі протоколу №1 спільного засідання профкому, партбюро, раї колективу УМС і адміністрації розглядали розбір заяв на виділення садових діляно- затвердження списків членів товариства.
У якості доказу на підтвердження правомірного виклю-е--- _:з.- = = - = зі с- -ад. -ле-ів кооперативу, головою правління СК «Механізатор» було нада-о с.д :::: = =за--= ісеі-< ОСОБА_3 , як члена садівничого кооперативу «Механізатор» з Його з::: . -дл.'зс» бід
15.09.1990 року справжність якого позивач підтвердив у судове*-', за: дз 5 -кого
зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується постійно бути присутн -а зборе = *а з :-.вати
Статут товариства «Механізатор» та всі рішення зборів та правління.
Доводи позивача, про те, що ні головою правління, ні бухгалтере ' . ;::з о іе
надавали на руки Статут СК «Механізатор», якого він ніколи не бачив та у ся о здчав
цьому голова правління кооперативу, спростовується вказаним вище зобов`язання>¦' саа".- Статуту СК «Механізатор», поясненнями голови правління СК про те, _о Стат СК
"Механізатор" знаходиться постійно у керівництва кооперативу, доступ до -ього -е є обмеженим, та будь-який з членів їх кооперативу може в будь-який час з ним ознайомитись та зробити копію. Також, представник Великодолинської с/ради в судовом. заеда-- пояснив, що загальновідомим є той факт і про знають члени будь-якого коопера_.'з. який знаходиться на території Великодолинської селищної ради, що копії статутів всіх садіз-. - .їх кооперативів у межах Великодолинської селищної ради, знаходяться у селищній рад що, будь-який з членів кооперативу може з ним ознайомитись та зробити копію.
В судовому засіданні було встановлено, що у 1988 року позивач був прийнятий у члени садівничого товариства «Механізатор», яке згодом було реорганізовано в СК «Механізатор», та позивачем особисто було сплачено пайовий внесок у розмірі 350 грн. що підтверджується квитанцією №223 від 06.09.1988 року. Сторони цей факт не оспорювали.
Позивачем було до позову надано квитанції про сплату пайових та членських внескіз №392 від 27.03.1992 року, №802 від 09.11.1992 року та №418 від 15.07.1994 року.
Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Позивачем не була надана суду членська книжка СК «Механізатор», яка б підтверджувала його членство в кооперативі, оскільки, як вказував позивач, членську книжку в нього було відібрано керівництвом кооперативу ї вона до цього часу знаходиться у керівництва СК «Механізатор».
Бухгалтер СК «Механізатор» Богданова Л.І. в судовому засіданні повідомила, що у СК «Механізатор», в якому вона працює більш ніж 15 років, взагалі відсутня практика, щоб книжки членів кооперативу знаходились у керівництва СК «Механізатор», так як обов`язок кожного члена кооперативу, зберігати членську книжку у себе, а вона особисто бачить ці книжки раз на рік, коли члени СК проводять оплату членських та пайових внесків з відповідною печаткою, яку вона проставляє у членській книжці.
Як повідомив в судовому засіданні голова правління СК «Механізатор» виключення з членів кооперативу здійснюється правлінням, якщо заборгованість члена кооперативу не сплачується більше року, але ж, керівництво СК «Механізатор» не одноразово йшло на зустріч позивачу і його не виключали з членів кооперативу, хоча заборгованість його була з 1988 року по 1992 рік (4 роки), з 1992 року по 1994 рік (2 роки), що підтверджується вказаними вище квитанціями. Також він надав суду довідку про заборгованість позивача перед СК за період з 1995 року по 2004 рік на загальну суму 811,56 грн., яку позивач не сплатив та як вказував, що збирався платити.
Дослідивши постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.06.2007 року за заявою ОСОБА_1 , з неї вбачається, що в ході проведеної перевірки дільничним інспектором міліції, було встановлено, що у гр-на ОСОБА_1 дійсно була у користуванні садова ділянка під АДРЕСА_3 , але ж, у зв`язку з несплатою останнім на протязі 12-ти років членських внесків та не оброблюванням земельної ділянки, було прийнято рішення правління СК «Механізатор» №7 від 01.07.2004 року про виключення ОСОБА_1 з членів правління, а ділянку №87 передати у власність ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням сесій Великодолинської селищної ради №131 від 16.08.2006 року та №327 від 20.03.2007 року.
У позові ОСОБА_1 посилається на те, що на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка була передана йому у користування, ним особисто було побудовано огорожу, закладено сад (ЗО фруктових дерев), побудовано водогін, завезено будівельні матеріали, а саме, залізобетонні блоки, щебінь, пісок, камінь, однак, ці твердження позивача спростовується листом Великодолинської селищної ради №02-07/6-637 від 11.06.2007 року за підписом селищного голови, де зазначено, що документація, про те, що ОСОБА_1 не сплачував внески та усунувся від обробки земельної ділянки є в наявності. На момент передачі земельної ділянки, ніяких будівельних матеріалів та огорожі на ділянці не було.
Суду було надано акт членів комісії СК «Механізатор» від 11.09.2006 року, з яко' . вбачається, що на момент передачі земельної ділянки №87 ОСОБА_2 , вказана ділян- знаходилась в занедбаному стані, блоки нульового циклу були вивезені, огорожа ділян- була відсутня, насадження не підрізались та були знищені грибком, водогін, у продов тривалого часу не обслуговувався і як слід, труби взялися іржею.
Доводи ОСОБА_1 про те, що його особисто не було повідомлено про дату збс: уповноважених СК «Механізатор» від 01.07.2004 року, на якому вирішувалось питан- виключення його з членів цього кооперативу і він не зміг бути присутнім на заборах, а йог адреса, за якою надсилалось повідомлення є недійсною, спростовується наданим голое:- правління СК «Механізатор»,реєстром поштових відправлень членам кооперативу зі штамг: відправки, де зазначено прізвище позивача та вказано його адресу, а також, списком члє- кооперативу, станом на 1989 рік, де також, зазначено прізвище ОСОБА_1 під №59 - вказано його адресу, яка була відома кооперативу на той час.
Голова правління СК пояснив суду, що іншої адреси позивача у керівнице кооперативу на той час не було, а про зміну своєї адреси, якщо така і відбувалась, позива не поставив керівництво СК до відома, так як ніколи не з`являвся у СК «Механізатор». Так: в матеріалах справи відсутні такі дані
ОСОБА_1 надав суду також заяву з описом документів на ім`я голови правління с "Механізатор" ОСОБА_4 , датовану 12.05.2007 року, в якій позивач просив коопера- вислати йому витяг з рішення кооперативу про його виключення та позбавлення земель- ділянки. У вказаній заяві мається нова адреса позивача. Дата у заяві - 12.05.2007 року * зміст самої заяви, свідчить про те, що позивач, станом на 12.05.2007 року знав про й виключення у 2004 році, тобто вже 3 роки, та вказав свою нову адресу проживання з- листування, вже через 3 роки, після його виключення з членів кооперативу.
Тому суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду доказів, що б належним чином та своєчасно повідомив керівництво кооперативу "Механізатор" про зм - своєї адреси мешкання для його своєчасного сповіщення про збори і т.і.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивача було правомірно і обґрунтовано виключено із складу членів СК "Механізатор" за порушення умов статут кооперативу та прийнято до членів кооперативу ОСОБА_2 та закріплено за останн земельну ділянку, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправний рішень правління та уповноважених СК "Механізатор" під №7 від 01.07.2004 року та №27 ь
11.09.2006року безпідставні та такими, що задоволенню не підлягають.
Рішенням Великодолинської селищної ради №131-У від 16.08.2006 року бу погоджено та надано згоду на складання проекту відведення щодо передачі земельь ділянки площею 0,06 га у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення садівництва СК "Механізатор", ділянка № НОМЕР_1 , смт.Великодолинське, Овідіопольського району.
Витягом з рішення правління та уповноважених СК "Механізатор" протокол №27 в
11.09.2006року, підтверджується, що було задоволене прохання ОСОБА_2 п: прийняття його до членів кооперативу та клопотати перед Великодолинською селищне радою про закріплення за ним земельної ділянки №87 - після погашення заборговано: ОСОБА_1 та вступного внеску. ОСОБА_2 було прийнято у члени СК "Механізато: та 12.04.2006 року видано йому членську книжку кооперативу №305, в якій визначе- земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,006 га з зазначенням в неї про сплату членських вступних внесків.
Також, в матеріалах справи є витяг з рішення Великодолинської с/ради №327-У в.
20.03.2007року, яким було затверджено технічну документацію щодо передачі зазначеь ділянки у власність з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку №8 ОСОБА_2 для ведення садівництва в СК "Механізатор", передано у безоплатно власність зазначену земельну ділянку, площею 0,061 га ОСОБА_2 та вида- державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 .
Згідно ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бу припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі: відчужен- власником свого майна, відмови власника від права власності, припинення права власно, на майно, яке за законом не може належати цій особі, знищення майна, викупу пам`ят історії та культури, викупу земельної ділянки у зв`язку із суспільною необхідністю, вику нерухомого майна у зв`язку з викупом. З метою суспільної необхідності земельної ділянки, - якій воно розміщене, звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника, ревіз конфіскації, припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бу припинене в інших випадках, встановлених законом.
Згідно ч.І та ч.2 ст.149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користувач- із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інші потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядуванн
Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Відповідно до ч.І та ч.З ст.125 ЗК України право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.
У відповідності з діючим законодавством, на підставі рішення Великодолинської с/ради №327-У від 20.03.2007 року, ОСОБА_2 08.10.2007 року було отримано державний акт серії ЯЕ №664102 на право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , з призначенням - для ведення садівництва та згідно акту встановлення меж в натурі, погоджено межі земельної ділянки.
Таким чином, ОСОБА_2 на законних підставах та у відповідності з діючим законодавством України було безоплатно передано у власність земельну ділянку з видачею державного акту про право власності на земельну ділянку.
Тому, на думку суду, вимоги позивача стосовно визнання недійсним державного акту на право власності на дану земельну ділянку для ведення садівництва на ім`я ОСОБА_2 та рішення с/ради щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 - необгрунтовані та безпідставні і задоволенню не підлягають.
Виходячи з приписів статті 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 35, 125, 140, 149, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 346, 378 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до садівничого кооперативу «Механізатор», ОСОБА_2 , Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, управління механізації будівництва «Одесаоблагробуд», треті особи - Одеська регіональна філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам», відділ земельних ресурсів Овідіопольського районну Одеської області, про визнання незаконними і скасування рішень правління і уповноважених СК «Механізатор» та с/ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею и копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.