Апеляційний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Шершуна В.В.,

суддів : Костенка А.М., Варвус Ю.Д.

при секретарі : Товкан І.І.,

з участю : позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника відповідача відкритого акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" - ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-394 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду від 10 грудня 2009 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2, Хмельницької регіональної дирекції філії відкритого акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом, вказував, що 17 листопада 2007 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4, поблизу с. Губельці Славутського району Хмельницької області вчинив дорожньо-транспортну пригоду. В ході проведених перевірки і розслідування встановлено, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. І ст. 286 КК України. В результаті цієї пригоди було пошкоджено автомобіль ВАЗ 21074, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, а позивач, який керував цим транспортним засобом отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження автомобіля складає 15447 грн. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовляється. Внаслідок таких дій позивачу завдано моральну шкоду. Тому просив стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2, за наявності вини всіх осіб, на його, ОСОБА_1, користь 15447 грн. матеріальної шкоди, 510 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, 20000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути на його користь 15447 грн. матеріальної шкоди, 510 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, 50000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 28 квітня 2009 року до участі у справі в якості відповідача залучено Хмельницьку регіональну дирекцію філії відкритого акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія".

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Справа № 22ц-394

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 30 Рішенням Славутського міськрайонного суду від 10 грудня 2009 року позов задоволено

частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі

15447 грн., 25000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 510 грн. витрат, пов'язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження , витрати по оплаті проведеної експертизи в сумі 703 грн., 2236 грн. витрат на правову допомогу, 1092 грн. 92 коп. вартості проїзду, всього 4511 грн. 92 коп. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду в частині задоволення позову, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що оскільки було встановлено, що шкоду позивачеві спричинено саме діями ОСОБА_7 і саме протиправність його діянь є причиною моральних страждань ОСОБА_1, суд безпідставно притягнув ОСОБА_2 до відповідальності та стягнув з нього моральну шкоду. Крім того, в резолютивній частині рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення.

Так судом встановлено, що 17 листопада 2007 року біля 16 години ОСОБА_7, перебуваючи в трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, орендованого приватним підприємцем ОСОБА_9 для зайняття підприємницькою діяльністю у громадянина ОСОБА_4, під час виконання трудових обовязків порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням громадянина ОСОБА_1 Внаслідок зіткнення ОСОБА_1 були спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому тіла грудини, та пошкодженням належного йому автомобіля, заподіяна матеріальна шкода в сумі 15447 грн.

Вказані обставини підтверджуються вироком суду про визнання винним ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, ухвалою апеляційного суду про перегляд даного вироку за апеляцією потерпілого, висновком судово-медичної експертизи щодо спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, висновками автотоварознавчого дослідження та автотоварознавчої експертизи, трудовим договором між фізичною особою ОСОБА_7 та приватним підприємцем ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_7 зобовязаний виконувати обовязки водія по перевезенню пасажирів легковим автомобілем та отримувати за це від ОСОБА_2 заробітну плату у визначеному розмірі, договором оренди автомобіля НОМЕР_3 між орендодавцем власником автомобіля ОСОБА_4 та орендарем приватним підприємцем ОСОБА_2, відповідно якого орендодавець передав орендарю в оренду вказаний автомобіль і у випадку завдання третім особам шкоди в звязку з користуванням цим автомобілем таку шкоду відшкодовує орендар, не заперечує вказані обставини і сам ОСОБА_7

В той же час, у відповідності до п. 4 ч. 1 та ч. 3 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 218 ЦПК України рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь в справі, зможуть ознайомитись з повним рішенням суду. Після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

П. 2 ст. 173 ЦПК України визначено, що якщо позивач змінює свої вимоги, головуючий пропонує викласти ці зміни у письмовій формі, встановленій для позовної заяви.

Як вбачається з резолютивної частини рішення по справі, винесеній відповідно до вимог ст. 218 ЦПК України, суд позов ОСОБА_1 задовольнив частково і стягнув з ОСОБА_2 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 15447 грн., моральної шкоди 25000 грн., витрати повязані з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 510 грн., вартості проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 700 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2236 грн. В решті позову відмовлено.

Однак відповідно до резолютивної частини повного рішення, суд, крім стягнень вказаних в резолютивній частині рішення, відповідно ст. 218 ЦПК України стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проїзд до місця проведення розслідування, суду і місця проведення експертизи кошти в сумі 1092 грн. 92 коп., хоча відповідно позову позивача та уточнень до даного позову ОСОБА_1 такої позовної вимоги перед судом не ставив.

При таких обставинах, оскільки судом були порушені норми процесуального права і суд в порушення вимог ст. 218 ЦПК України після проголошення рішення сам змінив це рішення, що призвело до неправильного вирішення справи, вищевказане рішення суду підлягає скасування з постановленням нового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою за наявності її вини. Незалежно від вини фізичної чи юридичної особи відшкодовуються моральна шкода завдана ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обовязків.

П. 8 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року зі змінами "Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132 - 134 КЗпП).

У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що завдану шкоду повинен відшкодовувати водій ОСОБА_7 є безпідставними та не ґрунтуються на нормах матеріального права.

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки заподіяння та розмір такої шкоди підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і підлягають стягненню з ОСОБА_2

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а згідно ст. 79 цього Кодексу до судових витрат належать витрати, повязані з проведенням судових експертиз.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням позивача по справі було проведено автотоварознавче дослідження та автотоварознавчу експертизу для визначення матеріального збитку і позивач оплатив послуги спеціаліста і експерта в загальній сумі 1060 грн., що підтверджується квитанціями про сплату, а тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження та автотоварознавчої експертизи.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то, враховуючи характер та обсяг фізичних та моральних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалості, стану здоровя на даний час, тяжкість вимушених змін у його життєвих обставинах, викликаних потребою лікування, вжиття додаткових заходів для організації і забезпечення життя внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 10000 грн.

Крім того у відповідності до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати ОСОБА_1 на правову допомогу адвоката при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_7 підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, та враховуючи що ОСОБА_1 поніс такі витрати при розгляді кримінальної справи саме відносно ОСОБА_7, підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню саме з ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 10 грудня 2009 року скасувати.

Постановити нове рішення : Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в відшкодування матеріальної шкоди 15447 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті проведення автотоварознавчого дослідження та автотоварознавчої експертизи в сумі 1060 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в сумі 2236 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 158 грн. 72 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили до Верховного Суду України.

Головуючий:(підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко