Носівський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-489/2010 р.
РІШЕННЯ

іменем України

2 грудня 2010 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Іржавецької сільської ради Носівського району про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, який розташований в с. Іржавець Носівського району, вул. Лісова, 12. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 квітня 2010 року помер його батько ОСОБА_3, який володів вказаним будинком. Позивач є спадкоємцем померлого за законом. Оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував майнові права на спірний будинок, то позивач не може оформити право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Тому ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на будинок судовим рішенням.

Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі.

Представник Іржавецької сільської ради Носівського району в судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, в якій вказав, що визнає позов і просить розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання, позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 24 липня 1951року народження, право власності на житловий будинок з надвірними будшлями вартістю 32235 гривень, який розташований в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, вул. Лісова, 12.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий