Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2-2440/2010р
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2010 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бутенка В.М., при секретарі Єрданалян Т.А. ро

зглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3, після смерті кого залишилося спадкове майно у вигляді гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4, яка прийняла падщину на гараж, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2006 року він є спадкоємцем майна померлої матері.

В Ізюмському МБТІ спадкове майно - гараж, який був побудований його батьком у 1990 оці, не був зареєстрований, про що він дізнався у листопаді 2010 року, він не може оформити право власності на гараж у нотаріальній конторі, тому він звернувся до суду.

У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 32-33).

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, відповідач надіслав в суд письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності, надали заперечення на позовні вимоги (а.с. З, 31).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при доведенні судового засідання у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у праві за наявності наданих суду матеріалів справи.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 3.03.1998 року гр. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, батьки: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 Іро судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, введеного в

о 1 січня 1964 року Законом Української РСР від 18 липня 1963 року (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, сп адкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно вимогам статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статтей 17 і 526 ЦК УРСР.

Відповідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 17.05.2000 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізюмі Харківської області (а.с. 7).

Відповідно до змісту розділу V11 ЦК УРСР, який був чинним на час смерті ОСОБА_3

і ОСОБА_4, до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах.

Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 21.08.1990 року № 572 дозволено будівництво гаражу гр. ОСОБА_3, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Згідно до висновку технічного бюро Ізюмської міської ради від 15.08.1990 року дозволено будівництво гаражу гр. ОСОБА_3, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Довідкою КП «Ізюмське міське БТІ» від 8.11.2010 року, технічним паспортом на гараж від 8.11.2010 року підтверджується, що гараж, який розташований по АДРЕСА_2 не зареєстрований, правова реєстрація відсутня, вартість складає 39379 грн. (а.с. 14, 15-17).

Судом установлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове нерухоме майно, в тому числі у вигляді гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11-17).

Відповідно до змісту статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Судом установлено, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 були його дружина ОСОБА_4, яка після смерті свого чоловіка не оформила своїх спадкових прав у нотаріуса, та його син ОСОБА_1, який після смерті батька спадщину фактично прийняв, але не оформляв своїх спадкових прав у нотаріуса до листопаду 2010 року.

Відповідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 12 березня 2003 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ізюмі Харківської області (а.с. 8).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1, який після смерті матері оформив свої спадкові права на спадкове майно, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.07.2006 року та довідкою Ізюмської державної нотаріальної контори від 15.12.2010 року (а.с. 9-10, 26).

У відповідності до статті 551 ЦК УРСР, яка діяла на час спірних правовідносин, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Судом установлено, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із батьком ОСОБА_3 і матір'ю ОСОБА_4 у квартирі, розташованій в АДРЕСА_1 (а.с. 5,9, 11).

У відповідності до вимог статтей 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом установлено, що на час смерті ОСОБА_3 і на час смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі на гараж, який розташований по АДРЕСА_2, спадкоємець ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у квартирі, розташованій в АДРЕСА_1, він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, в тому числі гаражем, який розташований по АДРЕСА_2, і таким чином вважається таким, що прийняв спадщину, він не заявив про відмову від неї.

Та обставина, що позивач просить про визнання права власності на гараж, вбачається з позовної заяви, і умови, передбачені розділом V11 ЦК УРСР, за яких суд може визнати за особою право власності на таке майно, у судовому засіданні найшли свого підтвердження.

Порушень чиїх або законних прав, свобод чи інтересів не виявлено.

Судові витрати суд покладає на позивача, так як він не просив суд відшкодування на його користь судових витрат.

Керуючись статтями 10,11, 60, 88, 197, 209, 212-214, 215, 218 ЦПК України, розділом VII ЦК УРСР в редакції 1963 року, - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на гараж, який розташований по АДРЕСА_2, вартістю 39379 грн..

Правоустановлюючи документи на гараж, який розташований по АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_3 визнати втративши чинність.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в 10- денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Головуючий: суддя -