КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-о-81/2010
Провадження № 2-о-81/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.12.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Непши О.І.,

при секретарі - Піроженко А.О.,

за участю заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

18 червня 2010 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

В обґрунтування заяви останній вказує, що в 30 липня 1996 року нотаріусом п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори посвідчений заповіт бабки заявника - ОСОБА_3 . ОСОБА_4 заповідала все належне їй майно заявнику та його брату - заінтересованій особі по справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, де і дізнався, що в заповіті бабки під час написання його прізвище допущена помилка, а саме його прізвище записане як ОСОБА_5 замість ОСОБА_6 . Зазначена обставина перешкоджає йому в оформленні спадкового майна, відтак він змушений звернутися до суду, аби встановити факт належності йому заповіту ОСОБА_3 , посвідченого п`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою ЗО липня 1996 року за реєстровим № 2-4742.

Заявник у судове засіданні не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом завчасно і належним чином, проте надіслав суду листа, в якому вимоги заяви підтримав, наполягав на їх задоволенні, обставини, викладені у заяві підтвердив, просив слухати справу за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, не заперечував проти її задоволення. Суду пояснив, що заявник ОСОБА_7 є його братом. ОСОБА_3 є їх бабкою, вона померла восени 2008 року. На його ім`я та на ім`я брата бабка залишила заповіт, але в заповіті їх прізвища записані як ОСОБА_5 замість ОСОБА_6 . Також вказав, що він відмовився від своє частки спадщини на користь брата ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що ОСОБА_3 - це її мати, вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 1996 році остання склала заповіт на ім`я двох синів свідка - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за повідавши кожному по 1/2 частині належного їй майна. Мати не знала української мови, а тому записала у заповіті прізвища онуків як ОСОБА_5 . Ці розбіжності і були виявлені під час оформлення спадщини.

З копії заповіту ОСОБА_3 , посвідченого ЗО липня 1996 року державним нотаріусом п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Дубровою Т.І. за реєстровим № 2-4742, вбачається, що остання заповідала усе належне їй майно своїм онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках (а.с.8). З копії свідоцтва про смерть слідує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві (а.с.9).

З відповіді п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори № 870/02-14/99-2009 від 10 червня 2010 року вбачається, що видати заявнику свідоцтво про право на спадщину за заповітом нотаріальна контора не має можливості у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища заявника (а.с.10).

Разом з тим, з копії паспорту заявника слідує, що правильним написанням його прізвища є ОСОБА_6 (а.с.5).

Заслухавши пояснення заінтересованої особи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Ч.1 ст.234 ЦПК України зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як встановлює п.6 ч.І ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Для суду є очевидним, що у заповіті ОСОБА_3 під час написання прізвища заявника допущена помилка, яка на даний час перешкоджає останньому реалізувати свої спадкові права.

За таких обставин суд приходить до переконання, що заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.256, 259, 208 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити, що заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 30 липня 1996 року державним нотаріусом п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Дубровою Т.І. за реєстровим № 2-4742, складений на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.І. Непша