Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа № 2-63842010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова

В складі - головуючого судді - Наумової С.М.

при секретарі - Губській Н.О.

за участю адвоката - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-я особа ОСОБА_4 про розподіл сумісного майна, набутого під час зареєстрованого шлюбу.

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 , 3-я особа ОСОБА_4 про розподіл сумісного майна, набутого під час зареєстрованого шлюбу., посилаючись на те , що з відповідачем вона перебувала в шлюбі з 05.08.2000 року. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Життя не склалося , шлюб був розірваний на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 14.10.2008 року. Під час розгляду справи про розірвання шлюбу вона не ставила питання про розподіл майна, бо вважала , що це питання вони вирішать мирно. Але відповідач самоуправно без згоди з нею у її відсутність забрав частину майна. Добровільно розділити майно відповідач не бажає

За час зареєстрованого шлюбу вони придбали 4-х кімнатну ізольовану квартиру за адресою : АДРЕСА_1, на ? частину якої претендує Гараж, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбаний за 16500 гр, на ? ч котрого претендує, в травні відповідач продав його ОСОБА_6 , також майно залишити за нею , з урахуванням інтересів дитини : холодильник „Неко , вартістю 700 гр, 1999 р придбання , посудомиєчна машина „ZAKUSSI , вартістю 1600 гр , 2007 року, електродуховка „ARISIOH, вартістю 1300 гр, 2004р,газовая поверхня „ FKDOY, вартість 700 гр , 2004р, витяжка „CATa -700 гр , 2004 р, стіл кухонний розкладний 450 гр , 2005 р , кондиціонер „Самсунг 1500 гр , 2004 р , кухонна мебіль 100 гр,2008 р, стільці дерев*яні 6 шт 420 гр , 2005 р , валізи 2 шт 200 гр , 2006 р , диван розкладний 500 гр , 1998 р , комод дитячий - 400 гр , 2004 р , стіл комп*ютерний -500гр,2005р , шкіряне крісло 700 гр , 2006 р , шафа - книжна -1200 гр , 2005 р , трюмо -350 гр ,2004 р , диван -1200 гр , 2006 р , зволожувач повітря -800 гр , 2005р, люстра -500 гр ,2006 р , світильники 3 шт 450 гр , 2006 р , люстра 500 гр , 2006 р ,люстра -450 гр , 2005 Р . люстра 350 гр , 2005 р , пилосос „Сіменс 450 гр , 2006 р , соковижималка-350 гр , 2004 р ,драбина алюмінієва 120 гр , 2007 р , шафа-купе 7000 гр , 2005 р

Також купили автомобіль „ДЕО, за 58440 гр, який придбаний в кредит. Грошові кошти, які сплачені по кредитному договору складають 24227 гр, претендує на ? частину , що складає 12113 гр. А також ? частину вартості гаражу ( 16500 гр), тобто 8250 гр.

Відповідачу просить виділити : телевізор Панасонік вартістю 1000 гр, 1998 р придбання , ДВД програвач БДК вартістю -600 гр , 2007 р , музикальний центр „Панасонік, вартістю -1500 гр , 2001 р , мікрохвильова піч вартістю -1800 гр , 2000гр ,відеокамера, вартістю -1500 гр , 2004 р , принтер лазерний „LUmix , вартістю -950 гр , 2004 р , дріль - -500 гр , перфоратор -500 гр , 2003 р , 2 лобзика -250 гр , 2003 р , комп*ютер( монітор , клавіатура ,системний блок)-8000 гр , 2003 р , автомобіль „ДЕО, вартістю -58440 гр , гараж 16500 гр.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов і просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_7 в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив , що квартира , за адресою АДРЕСА_2 належала батькові відповідача на підставі купівлі продажу квартири , а потім цю квартиру він подарував своєму синові.

Позивачка ніякого відношення до квартири не має. З приводу розподілу майна , як вказала позивачка в позові не заперечує. Також не заперечує проти виплати позивачці грошових коштів в сумі 12113 гр , тобто ? ч. за автомобіль ДЕО, які сплачені по кредитному договору і складають 24227 гр . Що стосується гаража , то у власності подружжя його ніколи не було. Він завжди належав батькові відповідача , він його придбав і установив.

Представник 3-ї особи ОСОБА_4- ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти позову я пояснив , що спірна квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору - купівлі від 13.09.2002 року ,яку ОСОБА_4 придбав за власні кошти, потім вказану квартиру він подарував сину ОСОБА_9 16.12.2003 року. Ця квартира не є спільним майном , яке підлягає розподілу. Також гараж ОСОБА_4 покупав за власні кошти і він не є спільним майном подружжя.

Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи ,допитав свідків прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 57 Сімейного Кодексу України передбачено правові підстави визначення майна , що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Особистою приватною власністю дружини , чоловіка є: майно , набуте нею , ним , за час шлюбу, але на підставі договору-дарування або в порядку спадкування.

Згідно ст. 61 СК України визначено об*єкти права спільної сумісної власності об*єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно , за винятком виключеного з цивільного обороту. Об*єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія , стипендія, інші доходи , одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім*ї , то гроші , інше майно , в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором , є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять ( музичні інструменти, оргтехніка , лікарське обладнання тощо) , придбані за час шлюбу для одного з подружжя , є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2000 року по 14.10. 2008 року. Шлюб розірваний за рішенням суду. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3.( а.с. 83)

Позивачка просить розділити майно набутого під час шлюбу з відповідачем , а саме , визнати за нею права власності на 1/2частину 4-х кімнатну ізольовану квартиру за адресою : АДРЕСА_1

Але , згідно наданих документів , спірна квартира була придбана 13.09.2002 року за реєстром № 3534 і зареєстрована в КМ „Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 23.09.2002 року за номером П-141009. Договір купівлі- продажу квартири оформлений на ОСОБА_4. ( а.с. 81)

Потім , ОСОБА_4 , згідно договору дарування квартири від 16.12.2003 року подарував свою квартиру за адресою : АДРЕСА_1 своєму синову відповідачу по справі ОСОБА_3 ( а.с. 82)

В судовому засіданні позивачка вказувала , що спірна квартира придбана на їх спільні грошові кошти, що вони її ремонтували , так як вона була в погану стану, робили переобладнання . Квартира була зареєстрована на ім.*я батька , у зв*язку з тим ,що відносно відповідача була порушена кримінальна справа в 2002 року, а потім її закрили. А після цього , батько подарував квартиру сину. Також вона вказує , що на придбання квартири їй частку грошових коштів дав її покійний батько. Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 , ОСОБА_12, ОСОБА_13В в судовому засіданні поясняли , що квартира придбана за кошти подружжя, але про це вони знають зі слів позивачки, також вони робили ремонт. Але ніяких доказів цього ні позивачка , ні свідки не надали. На всі ремонтні роботи ОСОБА_4 надав до суду документи , а також підтвердили свідки ОСОБА_14ОСОБА_15,ОСОБА_16ОСОБА_17 , що вони проводили ремонт в квартирі , наймав їх ОСОБА_4 та він платив за виконану ними роботу.

Суд , вважає , що підстав для визнання за позивачкою права на ? частину спірної квартири не мається . На цей час договір купівлі- продажу спірної квартири від 13.09.2002 року , який уклали ОСОБА_18, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ,посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_20 і котрий був зареєстрований в КП „Харківському міському бюро технічної інвентаризації на ім.*я ОСОБА_4 23.09.2002 року р № П-1-41009 та договір дарування на ім.*я ОСОБА_3, котрий був засвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_21 , ніким не скасовані і вони є дійсними.

Договори оформлені відповідно до діючого законодавства, а саме розділу П загальні положення по договір, глави 52Поняття та умови договору

Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Суд , розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.

Підстав вважати , що квартира за адресою : АДРЕСА_3 придбана за грошові кошти подружжя ОСОБА_3 не мається. Докази , на які посилається позивачка не можуть бути визнані судом ,як належні , відповідно до вимог ст.58,59 ЦПК України.

Що стосується розподілу майна , то сторони в судовому засіданні з приводу оцінки вартості майна ,клопотання про призначення товарознавчої експертизи не заявляли, погодились з оцінкою , яку вказала позивачка в своєму позові і суперечок з приводу розподілу, не заявляли, представник відповідача погодився з указаним вище розподілом майна , котре заявила позивачка.

Свою частку майна відповідач забрав , згідно його розписки ( а.с. 92)

За час спільного життя подружжя купили автомобіль ДЕО за 58440 гр, який придбаний в кредит. Грошові кошти, які сплачені по кредитному договору складають 24227 гр, тобто ? частина складає 12113 гр, котра підлягає стягненню з відповідача, бо автомобіль залишається в користуванні у відповідача. З вказаною сумою погодився представник відповідача в судовому засіданні і не заперечував проти стягнення вказаної суми.

Що стосується придбання гаражу і його розподілу

Позивачка не надала жодного документу , який свідчи б , що гараж зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 і що він перебував у його власності. Надані копії заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_22 на ім.*я начальника дільниці № 1 про зняття з особистого рахунку № 235163 нарахування за гараж , площею 18 кв.м. у зв*язку з продажем і про закріплення за ОСОБА_22А особистого рахунку на гараж, придбаний у ОСОБА_3 з 01.05.2009 року, оплату зобов*язується проводити своєчасно, не свідчать про те , що власником гаражу був відповідач. Вказаний гараж був металевим , належав ОСОБА_4

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14, повідомив що він допомагав ОСОБА_4 в П*ятихатках забрати розбірний металевий гараж , котрий він там придбав і допомагав його установлювати по вул. Ахсарова , 3-в. За установку гаражу , ОСОБА_4 заплатив йому 500 гривень.

Документів , які б свідчили про власність на гараж не надано, підстав для включення в загальне майно подружжя не мається. Стягнення з відповідача ? ч вартості гаражу не мається.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується половина грошових коштів судових витрат , які понесла позивачка і підтверджені документально , а саме судовий збір при подачі позову в суд 1700 гр 85 коп та 120 гривень за інформаційно технічне забезпечення судового процесу ,.тобто 910 гр.

На підставі викладеного і керуючись ст..10,11,60,88 , 212-215 , 217,218 ЦПК України , ст.57, 61 Сімейного Кодексу України , суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розподілити майно між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право на майно:

холодильник „Неко , вартістю 700 гр, 1999 р придбання , посудомиєчну машину „ZAKUSSI , вартістю 1600 гр , 2007 року придбання , електродуховку „ARISIOH, вартістю 1300 гр, 2004р придбання ,газову поверхню „FKDOY, вартість 700 гр , 2004р придбання , витяжку „CATa -700 гр , 2004 р придбання , стіл кухонний розкладний 450 гр , 2005 р придбання , кондиціонер „Самсунг 1500 гр , 2004 р придбання , кухонну меблю 100 гр,2008 р придбання , стільці дерев*яні 6 шт 420 гр , 2005 р придбання , валізи 2 шт 200 гр , 2006 р придбання , диван розкладний 500 гр , 1998 р придбання , комод дитячий - 400 гр , 2004 р придбання , стіл комп*ютерний -500гр,2005р придбання , шкіряне крісло 700 гр , 2006 р придбання , шафа - книжна -1200 гр , 2005 р придбання , трюмо -350 гр ,2004 р придбання , диван -1200 гр , 2006 р придбання , зволожувач повітря -800 гр , 2005р придбання , люстра -500 гр ,2006 р , світильники 3 шт 450 гр , 2006 р , люстра 500 гр , 2006 р ,люстра -450 гр , 2005 р придбання . люстра 350 гр , 2005 р , пилосос Сіменс 450 гр , 2006 р придбання , соковижималка-350 гр , 2004 р придбання ,драбина алюмінієва 120 гр , 2007 р , шафа-купе 7000 гр , 2005 р. придбання.

Визнати за ОСОБА_3 право на майно :

телевізор Панасонік, вартістю 1000 гр, 1998 р придбання , ДВД програвач БДК -600 гр , 2007 гр придбання , музикальний центр „Панасонік-1500 гр , 2001 р придбання , мікрохвильова піч-1800 гр , 2000гр придбання ,відеокамера-1500 гр , 2004 р придбання , принтер лазерний „LUmix , вартістю -950 гр , 2004 р придбання , дріль - -500 гр , перфоратор -500 гр , 2003 р придбання , 2 лобзика -250 гр , 2003 р придбання , комп*ютер( монітор , клавіатура ,системний блок) вартістю -8000 гр , 2003 р придбання , автомобіль „ДЕО вартістю 58440 гр.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - грошові кошти в розмірі ? частини сплачених по кредитному договору за придбаний автомобіль ДЕО в сумі 12113 гривень, половину судових витрат в сумі 910 гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м .Харкова протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя С.М.Наумова.