Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-5089/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Гниличенко М.В.

при секретарі - Марковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять визначити порядок користування квартирою № АДРЕСА_1, виділив її в користування дві житлові кімнати, площею 12,7 та 17,0 кв.м., а відповідачу житлову кімнату, площею 7,2 кв.м., нежитлові підсобні приміщення залишити у загальному користуванні, мотивуючи свої вимоги тим, що сторонам на праві приватної власності в рівних частках належить вищевказана квартира, по квартирі фактично склався порядок користування житловими кімнатами, відповідно якого позивачі займають дві кімнати, площею 12,7 кв.м. та 17,0 кв.м., а відповідач житлову кімнату, площею 7,2 кв.м., де знаходяться його речі та на дверях вказаної кімнати відповідач встановив замок, однак відповідач взагалі не сплачує комунальні послуги, чим порушується їх право власності, тому вони змушені звернутись з даним позовом до суду, щоб у подальшому вирішити питання про розподіл особистих рахунків по сплаті комунальних послуг за квартиру по фактичному користуванню житловими приміщеннями.

У судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з"явився, належним чином повідомлявся про час та дату слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Суд вважає наявні в матеріалах справи документи достатніми для розгляду справи по суті за відсутністю відповідачів.

Вислухавши позивачів, дослідивши матеріати справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом спора є трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка має загальну площу 62,6 кв.м., житлову площу 36,9 кв.м. та складається із трьох ізольованих житлових кімнат, площею 12,7 кв.м.,17,0 кв.м., 7,2 кв.м., кухні, площею 9,5 кв.м.. та двох лоджій - 2,8 кв.м. і 1,3 кв.м., що вбачається із технічного паспорту /а.с.8/

Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1998 року спірна квартира належить на праві приватної власності у рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, сторонам по справі /а.с.6/

Судом встановлено, що зареєстрованими по квартирі значаться п"ять осіб - сторони по справі та онучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із довідки з місця проживання /а.с.19/

Суд приймає до уваги пояснення позивачів про те, що між сторонами склався порядок користування спірною квартирою, відповідно якого позивачі фактично займають житлові кімнати, площею 12,7 кв.м. та 17,0 кв.м., а відповідач фактично користується житловою кімнатою, площею 7,2 кв.м.

Суд вважає, що виниклий між сторонами спір можливо розглянути шляхом визначенн порядку користування житловою площею квартири між усіма співвласниками квартири.

Судом встановлено, що житлова площа спірної квартири 36,9 кв.м., частка відповідач у квартирі складає - 36,9 кв.м. поділити на 4 осіб-власників = 9,2 кв.м., кімнати, яка і фактично відповідала цьому розміру у квартирі не має, однак суд вважає можливт виділити в користування відповідачу житлову кімнату, площею 7,2 кв.м., яку фактичне займає відповідач, а позивачам - дві житлові кімнати, площею 17,0 кв.м, 12,7кв.м.. підсобні приміщення залишити в загальному користуванні. Вказаний варіант не буде обмежувати будь-яких інтересів, так як квартира складається із трьох житлових кімнат, які є ізольованими з окремими входами, кухня має площу 9,5 кв.м, ванна та туалет роздільні.

Таким чином, у суду не має законних підстав обмежити право власності позивачки в користуванні, належної її на праві власності 2/9 частини спірної квартири.

Відповідно п.14 Пленуму Верховного Суду України"Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року/із змінами/, вбачається, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачі доказали свої позовні вимоги, тому суд вважає можливим визначити порядок користування житловими приміщеннями по фактичному користуванню квартирою сторонами.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 358 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218, 223 ЦПК України,

суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 7,2 кв.м., а в користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 виділити житлові кімнати, площею 12,7 кв.м. та 17,0 кв.м.

Підсобні приміщення квартири - кухню, площею 9,5 кв.м.; коридор, площею 6,3 кв.м., ванну кімнату, площею 2,6 кв.м., вбиральню, площею 1,0 кв.м., передпокою, площею 2,2 кв.м., лоджії, площею 2,8 кв.м. та 1,3 кв.м. - залишити в загальному користуванні, зобов'язав сторони не чинити перешкод в їх користуванні.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В.Гниличенко