РІШЕННЯ

Іменем України

Справа №2 - 801 /10 р.

20 жовтня 2010 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представників органів опіки і піклування ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини з батьком.

Позивач вказував на те, що він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. їхня сімя проживала в належній йому квартирі АДРЕСА_1. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 грудня 2008 р. визначено його участь у вихованні малолітньої доньки.

Вказуючи на те, що відповідачка не виконує рішення суду та перешкоджає йому спілкуватися з дитиною, просив суд визначити місце проживання малолітньої доньки за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

В подальшому при при розгляді даної справи позивач посилався також на те, що відповідачка, діючи всупереч його інтересам та інтересам дитини, переїхала проживати з донькою в м.Селидове Донецької області, де вона не має власного житла, роботи й самостійного заробітку. Крім того відповідачка має захворювання на ВІЛ- інфекцію, що може негативно вплинути на стан здоровя малолітньої дитини. Вказував також на те, що він проживає в належній йому двокімнатній квартирі, веде здоровий спосіб життя, працює, має добрий заробіток, має всі необхідні умови для проживання, виховання та нормального розвитку дитини та посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання рішення суду від 04.06.2009 р. про його участь вихованні дитини, просив також зобовязати відповідачку передати дитину для проживання разом з ним.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову. Просили про його задоволення.

Відповідачка позов не визнала. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зазначала, що вона як мати піклується про малолітню доньку, забезпечує належні умови для її розвитку та проживання та ніяким чином не перешкоджає позивачу спілкуватися з донькою. Рішення суду про участь батька у вихованні доньки не має можливості виконувати у звязку зі зміною свого місця проживання та виїздом з міста Миколаєва на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, повязаним із поважними причинами - розлученням із позивачем та створенням нової сімї. Просила в позові відмовити.

Представники органу опіки і піклування Миколаївської міської ради вказували на те, що позивач має кращі матеріально-побутові умови для проживання івиховання доньки ніж відповідачка, вважали за можливе визнатити місце проживання дитини разом з позивачем.

Представник органу опіки та піклування Селидівської міської ради, посилаючись на висновок органу опіки та піклування Селидівської міської ради, вік і стан здоровя малолітньої дитини вважала за доцільне щоб дитина проживала разом з матірю.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, представників органів опіки і піклування, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2006 р. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_7, 21 березня 2007 р. їхня сімя проживала в квартирі позивача. В серпні 2007 р. сімейні відносини між сторонами припинилися. Відповідачка разом з донькою переїхала проживати до квартири свого діда по пр.Миру,44 в м.Миколаєві.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 4 червня 2009 р. за позовом ОСОБА_1 визначено його участь у вихованні малолітньої доньки з наданням йому можливості бачитися з донькою не менше трьох разів на тиждень з ночівлею за попередньою домовленістю стосовно часу та дня. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.04.2009 р. шлюб між сторонами розірвано. Після припинення шлюбних відносин з позивачем відповідачка створила нову сімю та проживає в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Восени 2009 р. відповідачка разом з донькою переїхали проживати в квартиру свого громадянського чоловіка в м.Селидове Донецької області.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Як слідує з наявних матеріалів справи позивачу на праві власності належить двокімнатна квартира №69 по вул.Чкалова в м.Миколаєві, яка облаштована усіма зручностями. Він працює на Миколаївському глиноземному заводі машиністом котлів, отримує заробітну плату, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно довідки комунального підприємства «СЕЗ» від 19.04.2010 р. ОСОБА_6 разом з донькою проживають та зареєстровані в трьохкімнатній квартирі її громадянського чоловіка ОСОБА_8 в м.Селидове Донецької області.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника органу опіки та піклування Селидівської міської ради ОСОБА_5 в квартирі де проживає дитина проводиться ремонт. Дитина має окрему відремонтовану кімнату, де створені належні умови для її проживання і розвитку.

Відповідно до наявного у справі висновку про результати розгляду заяви ОСОБА_1, затвердженого першим заступником начальника ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_8 раніше не засуджений, за місцем проживання сам та його родичі характеризується позитивно, працює водієм міжнародних перевезень.

Згідно довідки міської дитячої поліклініки №2 від 01.04.2010 р. ОСОБА_7 з 09.02 по 16.02.2010 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні в лікарні з діагнозом: гострий бронхіт, середньої тяжкості, Диспластична кардіоміопатія ПМК 1 ступені, ДХЛЖ, Перегиб жовчного міхура, Наявність патогенної флори в зіву.

Відповідно до довідки Селидівської дитячої міської лікарні від 15.10.2010 р. ОСОБА_7 перебуває на обліку в Селидівській дитячій міській лікарні з приводу Диспластичної кардіопатії, проходила лікування з приводу простудних захворювань.

Як вбачається з характеристики, виданої дитячим садком, ОСОБА_7 відвідує дитячий садок в м.Селидові.

ОСОБА_6 з 6 липня 2010 р. працює неофіційно в приватного підприємця швачкою, отримує заробітну плату. За місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно висновку органу опіки та піклування Селидівської міської ради від 15 жовтня 2010 р. доцільним є визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7 разом з матірю ОСОБА_6

Згідно довідки Миколаївського обласного центру профілактики та лікування хворих на СНЩ ОСОБА_6 спостерігалась в СНІД-центрі із 20.09.2006 р. з приводу захворювання на ВІЛ-інфекцію. З 26 неділі вагітності приймала відповідну терапію з метою профілактики передачі вірусу від матері до дитини. Дитину знято з Диспансерного обліку у 18 місяців. Дитина здорова. Життю і здоровю дитини стан здоровя її матері не загрожує.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 4 червня 2009 р., яким визначено участь ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки, відповідачка не має можливості виконувати у звязку з віддаленністю місця свого проживання.

Враховуючи викладене, а також принцип 6 Декларації прав дитини, суд приходить до висновку, що підстав для визначення місця проживання дитини саме тільки з батьком немає, а тому вважає, що позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому суд вважає, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_6про визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний судм. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

ОСОБА_9