Справа № 2-1160/10
Провадження № 2-1160/10
РІШЕННЯ

Іменем України

06.10.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Гаврасієнка В.О.

при секретарі - Вельдяєвій Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ :

ВАТ „Миколаївська теплоелектроцентраль звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_1, в якої проживають вказані особи, за період з 01.11.2005 по 01.05.2007 року в розмірі 964,64 грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачі не проживають в даній квартирі та не є споживачами наданої позивачем теплоенергії, у звязку з чим ухвалою суду від 19.05.2009 року за клопотання представника позивача проведена заміна відповідачів належним відповідачем - власником квартири АДРЕСА_2 О.В.

ОСОБА_2. ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічним позовом про визнання недійсними договорів №253002 від 01.11.2005 року про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою суду обидва позови обєднані в одному провадженні.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань щодо оплати виробленої та поставленої теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання належної йому на праві власності вищевказаної квартири. Проти задоволення зустрічного позову представник позивача заперечував, посилаючись на виконання товариством своїх зобовязань та їх часткову сплату ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та суду пояснив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки між сторонами відсутні договірні відносини. При цьому ОСОБА_2, діючи від свого імені та від імені ОСОБА_4, просив про задоволення зустрічного позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4 згідно договору купівлі-продажу від 21.06.1996 року. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є членами сімї власника, які зареєстровані в даній квартирі 08.07.2005 та 29.09.2006 року відповідно. Однак вищевказані особи фактично проживають за іншою адресою - по пров. Корабельному ,23 ,кв .4.

04.11.2005 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради прийнято рішення за №2129, яким ВАТ „Миколаївська теплоелектроцентраль наданий дозвіл на транспортування теплової енергії і обслуговування теплових мереж до приладів опалення житлових будинків міста. При цьому на товариство покладений обовязок укласти до 01.12.2005 року з населенням м. Миколаєва, що мешкає в житлових будинках усіх форм власності, теплопостачання яких здійснюється тепловою енергією виробництва ВАТ „Миколаївська теплоелектроцентраль, сезонні договори на постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання з використанням типового договору.

Таким чином позивач, як власник магістральних теплових мереж, які використовуються для постачання теплової енергії, є єдиним постачальником теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання квартир та будинків, що розташовані в місті Миколаєві, в томі числі й будинку по вул.Заводській, 1/1.

На виконання вказаного рішення позивачем були розроблені договори №253002 про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_5 на імя ОСОБА_4, як основного наймача, та ОСОБА_2, як власника квартири. Від підпису даних договорів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовились.

При цьому позивач протягом листопада 2005 - квітня 2007 року виробляв та постачав теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_1, що підтверджується нарядами на запуск теплової енергії до будинку по вул.Заводській, 1/1. Факт надання даних послуг визнаний ОСОБА_2, оскільки ним проведена їх часткова оплата. Так в листопаді 2006 року сплачено 180,60 грн., в січні 2007 року - 90,30 грн., в липні 2007 року - 173,89 грн.

У звязку із порушенням відповідачем обовязку щодо оплати виробленої та поставленої позивачем теплової енергії за період з 01.11.2005 по 01.05.2007 року виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням проведеної ОСОБА_2 оплати, складає 964,64 грн. (1235,54 грн. - 270, 90 грн. - 173,89 грн. = 964,64 грн.)

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем послуг суд не приймає до уваги, оскільки жодного належного доказу на їх підтвердження суду не надано. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в передбаченому законом порядку не звертався до позивача із заявою про відключення квартири АДРЕСА_6 від мережі теплопостачання.

Наданий відповідачем ОСОБА_6 від 13.09.2007 року (а.с.25), суд не приймає до уваги, оскільки він був складений без участі представника ВАТ „Миколаївська теплоелектроцентраль. Крім того, він був складений через шість місяців після спливу періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість.

Наданий відповідачем ОСОБА_6 від 24.03.2005 року (а.с.30), суд також не бере до уваги, оскільки в його складанні представники позивача участі не приймали.

Посилання відповідача на безпідставність позовних вимог, оскільки договір між сторонами не укладався, внаслідок чого договірні відносини між сторонами відсутні, судом до уваги не прийняті, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, позивач виконав свої зобовязання щодо виробництва та поставки теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання належної відповідачу на праві власності квартири №2 по вул.Заводській. 1/1 в м. Миколаєві, які відповідач частково оплатив.

На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав в повному обсязі зобовязань щодо оплати виробленої та поставленої позивачем теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_1, у звязку з чим за період з 01.11.2005 по 01.05.2007 року виникла заборгованість в розмірі 790,75 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ВАТ „Миколаївська теплоелектроцентраль.

Таким чином, вимоги первісного позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В задоволенні зустрічного позову суд вважає за необхідне відмовити за безпідставністю позовних вимог.

У відповідності зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн., на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51,00 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства „Миколаївська теплоелектроцентраль заборгованість за постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання в розмірі 964,64 гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя В.О. Гаврасієнко