Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-336/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 51190,08 грн. При цьому позивач посилається на те, що в 2008 році він позичив відповідачу 101000,00 гривень, що еквівалентно 20000,00 доларів США строком до 20.05.2009 року. Відповідачем було повернено позивачу 101101,00 грн., що на день розрахунку по курсу НБУ еквівалентно 13274,64 доларів США, сума позики яка не була повернута складає 51190,08 грн., що на справжній момент по курсу НБУ еквівалентно 6725,36 доларів США, у зв'язку з чим, позивач змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що відповідач позичила 101000,00 гривень, та повернула 101101,00 гривень у строк визначений в договорі, в зв*язку з чим просять відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши позивача та його представника, відповідача та її представника, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 20 травня 2008 року позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 101000,00 гривень, що на день укладення договору по курсу НБУ було еквівалентно 20000,00 доларів США, а відповідач зобов'язалася повернути позивачу таку ж суму грошових коштів строком до 20.05.2009 року /договір позики посвідчено 20.05.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №1118/ /а.с.5-6/.

Згідно спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованої в реєстрі за №535, посвідченої 21.05.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 дійсно отримав від ОСОБА_2 грошову суму готівкою у розмірі 101101,00, що на день укладення заяви по курсу НБУ еквівалентно 13274,64 доларів США /а.с.7/.

Допитані в суДовому засіданні свідки підтвердили факт передачі грошей, крім того допитаний в якості: свідка приватниий нотаріус ОСОБА_3 пояснив, що вприміщенні нотаріальної контори після укладення договору позики він бачив грошові кошти в доларах США, та які саме кошти передавалися за договором позики він пояснити не зміг. Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дали покази на підтвердження доводів ОСОБА_2, пояснивши, що позичалися та поверталися ОСОБА_2 грошові кошти в гривнях. Однак, на підставі ст. 1051 ЦК України при винесенні рішення суд не може опиратися на покази свідків, оскільки при оспорюванні договору позики покази свідків не можуть бути підставою для винесення судового рішення.

Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом.

Таким чином, сума позики, яка не була повернена позивачу складає 6725,36 доларів США, що станом на 03.06.2009 року за курсом НБУ складає 51190,08 гривень /довідка офіційного курсу гривні до іноземних валют від 3.06.2009 року/.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк і в порядку, що встановлені договором.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 1046, 1049 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 51190,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 762 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та шляхом подачі апеляцівден^карги на рішення суду протягом 20-ти днів після подання заяви про апеліційце оскарження до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Васильків