Справа №22ц-583/2010 Головуючий у 1 інстанції Свірідова В.В.
Категорія 48 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Павлишина О.Ф.

Суддів Мусіної Т.Г, ОСОБА_1

при секретарі Терземан Б.В.

з участю позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

та його адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2009 року

встановила:

16 липня 2009 р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягування аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до їх повноліття, а також стягнення аліментів за період з 14 травня 2009р. по 15 липня 2009 р. у розмірі 4000 грн. з розрахунку 2000 грн. щомісячно.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2009 р. позов задоволено частково та ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_3 в користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі 1300 грн. в місяць та 150 грн. витрат на правову допомогу, в користь держави - 51 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про стягнення аліментів в розмірі 500 грн. в місяць, посилаючись на те, що при визначенні розміру аліментів суд недостатньо врахував його матеріальний стан та відсутність постійного заробітку, що рівень його доходів менше ніж визначений розмір аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, пояснення позивачки ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року, шлюб не розірвано. Від шлюбу народилось двоє дітей донька ОСОБА_5 27 травня 1999 року та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківство по відношенню до дітей відповідачем не оспорюється (а.с.2,3,4).

Судом встановлено, що внаслідок конфлікту у сімї сторони проживають окремо і відповідач в добровільному порядку не надає утримання своїм дітям останні проживають та перебувають на повному утриманні матері ОСОБА_2, яка на час розгляду справи судом першої інстанції не працювала у звязку перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного вік (а.с.5,12).

При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд правильної виходив з положень ст. 184 СК України, оскільки встановив, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів в сумі 1300 гривень на двох дітей щомісячно суд правильно прийшов до висновку, що цей розмір аліментів буде майже відповідати встановленому прожитковому мінімум на дітей відповідного віку з 1 листопада 2009 року (на дитину до 6 прожитковий мінімум 632 грн., на дітей віком від 6 до 18 років 776 грн дорівнює 1408 грн.), який відповідач згідно ст.180 СК України зобовязанії забезпечити дітям.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не повністю врахував матеріальне та сімейне становище відповідача при визначенні розміру аліментів не заслуговують на увагу.

Колегією суддів встановлено, що відповідач ОСОБА_3 молода людина - ІНФОРМАЦІЯ_4, здоровий, що сам підтвердив в судової засіданні апеляційного суду Львівської області, інших утриманців окрім дітей не має, його мати ОСОБА_8 працює, одержує заробітну плату і також пенсію (а.с.41,42), його рідний дядько ОСОБА_9 проживає разом в своєю матірю ОСОБА_10 (а.с.31) і згідно глави 22 СК України відповідач не зобовязаний його утримувати.

Колегією суддів з пояснень позивачки встановлено, що звільнення відповідача з роботи у березні 2004 році за п.2 ст.36 КЗпП України (а.с.28) та не перебування його на обліку у Львівському міському центрі зайнятості (а.с.29) не позначилося негативно на його матеріальному становищі, так як відповідач на спільно придбаній у шлюбі машині ВС 2167 ВМ, яка має атрибути таксі, виконував роботу по перевезенню пасажирів та отримував відповідні прибутки (а.с.24) переконливих доказів на спростування наведеного відповідач не подав.

Колегією суддів встановлено, що після ухвалення рішення суду першої інстанції відповідач 19 листопада 2009 року перереєстрував вказаний автомобілі на імя своєї матері, що сам підтвердив в судовому засіданні, який за твердженням позивачки продовжує використовуватися відповідачем як таксі, тому колегія суддів з врахуванням вищенаведеного вважає, що відповідач свідомо приховує своє дійсне матеріальне становище та не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів.

Колегією суддів встановлено, що позивачка ОСОБА_2 після ухвалення судом першої інстанції рішення перервала свою відпустку по догляду за дитиною, відповідно до наказу від 3 листопада 2009 р. № 224-К приступила до роботи на посаді медичної сестри комунальної міської дитячої клінічної лікарні, зарплата якої за грудень 2009 року 655,73 грн. разом з податками, тобто менше прожиткового мінімуму-на працездатну особу станом на 1 листопада 2009 року, який дорівнює 744 грн. Таким чином позивачка за своїм матеріальним становищем не зможе забезпечити належне утримання своїх дітей, тому із врахуваннямзазначеного колегія суддів також не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставинисправи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримана процедурарозгляду справи, передбачена ЦПК України, тому підстав для зміни або скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1ч.1ст.307, ст.ст. 308, 314,315, 319 ЦПК України, колегіясуддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили -з моменту її-проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 2-х місяців до Верховного Суду України.

Головуючий Павлишин О.Ф.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_1