Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа №2-9790/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2010 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Григор*євої А.О.

При секретарі Квітчастій О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2010року позивач звернувся до суду з позовом до Харківського національного університету імені ОСОБА_2 , в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі на день звільнення ( сума не вказана) , моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку 28632,285 грн. за 33 місяця. Свій позов мотивує тим, що університет при звільненні йому не сплатив розрахунок до сьогоднішнього дня і не здійснено виплату всіх належних при звільненні сум, трудову книжку йому було видано.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що починаючи з січня 2008 року по час звільнення 18.03.2008 року, в порушення статті 115 КЗпП України та ст..24 ЗУ «Про оплату праці» йому не була сплачена заробітна плата у повному обсязі. До січня 2008 року йому було сплачено заробітну плату за надурочні години відповідно до акту перевірки № 20-01-519/455 від 03.03.08 р. та припису № 20-01-519/455-372 від 03.03.2008 р. Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю (Держнаглядпраці) територіальної державної інспекції праці у Харківській області та наказу по університету № 0104-2/333 від 26.03.2008 р. заробітну плату у надурочний час за період з листопаду 2006 року по січень 2008 року згідно табелю обліку робочого часу 1026,91 грн., платіжна відомість № 1243а-3б(55) на виплату заробітної плати за березень 2008 р. Цю суму ОСОБА_1 отримав по картки депонента № 440 у касі університету. З виплаченою сумою згідно акту перевірки Держнаглядпраці, позивач згоден. Заробітну плату він отримував через банкомат.

Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині стягнення суми заборгованості по заробітній платі на день звільнення не визнав, тому що, позивач не вказав суму, в задоволені моральної шкоди просив відмовити, пояснивши, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими в частині стягнення моральної шкоди та виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Позивач необгрунтовано посилається на ст..237.1 КЗпП України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого житгя.

Вислухавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у трудових відносинах з Харківським національним університетом імені ОСОБА_2 з 9.06.2006 р по 18.03.2008 р.

18 березня 2008 року на підставі наказу Харківського національного університету імені ОСОБА_2 № 0104-2/279 від 11.03.2008 р. ОСОБА_3 було звільнено з посади начальника дільниці служби охорони за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України ( а.с.18 ).

В розрахованих листах по заробітній платі( копія лицевої картки) та реєстрах про перерахування зарплати в Укргазбанк зазначено, що Плати еру І.Б. було сплачено заробітну плату на день звільнення.( а.с. 29-37 ).

Згідно ст.,47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст..116 цього Кодексу.

Відповідно довідки університету та даних Книги №4 реєстрації трудових книжок встановлено, що ОСОБА_1 одержав трудову книжку 18.03.2008 року (а.с.58-60).

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з зазначеним позовом

21.06.2010року, тобто через 3 роки та 3 місяця.

Відповідно до ч.І п.4.10.Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Харківського національного університету імені ОСОБА_2 на 2010-2014 роки встановлений підсумковий облік робочого часу з тривалістю облікового періоду шість місяців.

Суд, проаналізувавши надані відповідачем письмові докази в частині розрахунку з позивачем відповідно вимог ст..116 КЗпП України приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по зарплаті не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.,117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у вищевказані строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідачем була нарахована та сплачена заробітна плата позивачу, а саме: -відповідно акту перевірки №20-01-519/455 від 03.03.2008 року та припису № 20-01-519/455-372 від 03.03.2008р. Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю(Держнаглядпраці) територіальної державної інспекції праці у Харківській області та наказу по університету №01042/333 від 26.03.2008р. ОСОБА_1 сплачено заробітну плату у надурочний час за період з листопаду 2006р. по січень 2008р. згідно табелю обліку робочого часу 1026,91 грн., платіжна відомість №1243а-3б(55) на виплату заробітної плати за березень 2008р. Цю суму ОСОБА_1 отримав по картки депонента №440( а.с. 28,29,30-32).

Відомості табелю обліку робочого часу (а.с. 54-56) свідчать про те, що ОСОБА_1 безперервно хворів з 28.12.2007р. по 07.03.2008р. Довідки бухгалтерії від

03.11.2010року № 0103-1079 підтверджують, що за цей період позивач додав до бухгалтерії наступні листки непрацездатності до оплати:

05.12.2007 по 14.12.2007р. ААЩ 583098 28.12.2007р по 03.01.2008р. ААЩ 689497 04.01.2008р. по 16.01.2008р. ААЩ 478124 17.01,2008р. по 23.01,2008р. ААЩ 797038 24.01.2008р. по 30.01.2008р. ААЩ 281411 31.01.2008р. по 20.02.2008р. ААЩ 223724 21.02.2008р. по 28.02.2008р. ААЩ 677119 29.02.2008р. по 07.03.2008р. ААЩ 644176.

Заробітну плату ОСОБА_1 отримував через банкомат.

Університетом листки непрацездатності були сплачені позивачу відповідно до надходження до бухгалтерії, а саме:

Січень 2008р.-97,71 грн. реєстр №16- БЗВу 92,47 грн. реєстр № 17-БЗСу 180,00 грн. реєстр № 2- БАСу

Лютий 2008р. - 42,02 грн. реєстр № 45 БЗБу 61,89 грн. реєстр № 46-БЗСу 200, 00 грн. реєстр № 25- БАБуг

Березень 2008р. - 1394,33 грн. реєстр № 55-БАБ газ

342,57 грн. реєстр №56 - БАС газ ( а.с.33-37, 52).

Відповідно даних табеля обліку робочого часу ОСОБА_1 хворів до 08.03.2008р., працював з 08.03.2008р. по 18.03.2008р.

Відповідно довідки бухгалтерії від 03.11.2010 року №0103-1081 заробітна плата ОСОБА_1 нарахована за період з 08.03.2008р. по 18.03.2008р. в розмірі 248.87 грн. Позивачу при звільненні нарахована та сплачена компенсація за невикористану щорічну відпустку у розмірі 675,45 грн.

Зазначені суми ОСОБА_1 отримав у банкоматі, реєстр № 55-БАБ газ(а.с.32).

Таким чином, суд приходить до висновку, що на день звільнення заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 університет не мав, а сам позивач не довів в судовому засіданні її існування.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідач допустив затримку розрахунку при звільненні суд вважає не доведеними.

З пояснень представника відповідача та наданих ним письмових доказів на а.с. 37,61 судом безперечно встановлено, що відповідач зробив повний розрахунок при звільненні позивача та в день його звільнення, тобто 18 березня 2008 року перерахував по платіжному дорученню № 4 всі нараховані суми.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, рішеннями, бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини.

Статтею 237-1 КЗпП України також передбачено відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди у разі, якщо порушені законні права працівника і це привело до моральних страждань.

З наданих представником відповідача документів: реєстрів про перерахування зарплати в Укргазбанк № 16-БЗВу,№ 17-БЗСу,№ 2-БАСу, № 45-БЗБу,№ 46-БЗСу, № 25- БАБу, № 55- БАБ газ, № 56-БАС газ. вбачається , що заробітна плата нараховувалася і виплачувалася позивачу в установлені строки. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо затримки розрахунку при звільненні також не знайшло свого підтвердження, а тому суд приходить до висновку, що права позивача відповідачем не порушені і підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Керуючись ст..ст.10,11,209,212-214,215,218 ЦПК України, ст..ст.116,117,237-1 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», сті 167 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Харківського національного університету ім.. ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Григор*єва А.О.