Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-588 2010 р. Головуючий у 1 інстанції - Бондаренко Г.Г.
Категорія 20 Доповідач Кодрул М.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Кодрула М.А., Потапенка В.І.

при секретарі - Ліпкіній Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

29 жовтня 2008 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

На підтвердження позову вказала, що 12 листопада 2007 року Дніпровський суд м. Києва постановив рішення, яким позбавив її квартири за адресою: АДРЕСА_1. Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 02 квітня 2008 року залишив рішення суду першої інстанції без зміни.

Підставою для позбавлення її права власності на кварту були неправомірні спільні, сумісні дії приватного нотаріуса ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується зазначеними рішеннями. Внаслідок цього вона має реальні грошові збитки, які складаються із суми 95400 грн. сплачені нею ОСОБА_3 по договору купівлі-продажу квартири та 489700 грн. позитивної різниці між ринковою вартістю квартири на момент її придбання та вартістю цієї квартири на день подачі позову, а також судових витрат в сумі 1730 грн.

Втратою квартири їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 100000 грн.

Просила стягнути з відповідачів солідарно 489700 грн. матеріальної шкоди, 100000 грн. моральної шкоди та 1730 грн. судових витрат.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди відмовлено, а позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити та стягнути солідарно на її користь з ОСОБА_2, ОСОБА_3 майнову шкоду та судові витрати.

Посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд безпідставно дійшов висновку, що вона не має втраченого майнового права та реальних грошових збитків, в судових рішеннях немає висновків про те, що ОСОБА_1 є недобросовісним покупцем, майно у неї витребувано лише з тих підстав, що воно вибуло з володіння попереднього власника поза його волею.

Рішення суду в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, який підтримував доводи апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що договір купівлі-продажу квартири від 15 травня 2003 року, відповідно до якого ОСОБА_3, яка діяла на підставі доручення, посвідченого 14 квітня 2003 року приватним нотаріусом ОСОБА_2, від імені ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 купила спірну квартиру, визнаний недійсним за рішеннями суду, ОСОБА_1 зобов?язано повернути ОСОБА_5 квартиру, а ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 95400 грн, отриманих нею при продажі квартири. Відповідно до норм ЦК України 1963 року, який був чинним на час виникнення правовідносин, у разі визнання договору недійсним він визнається таким з моменту його укладення, тому ОСОБА_1 не набула права власності на квартиру і не має втраченого майнового права та реальних грошових збитків про відшкодування яких заявлений позов.

Судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що власником квартири

за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності від 10 жовтня 1999 року.

14 квітня 2003 року приватний нотаріус Онуфріївського районного нотаріального округу ОСОБА_2 посвідчив доручення, згідно якого ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися всім його майном, в тому числі і спірною квартирою.

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом 21-ї Київської державної нотаріальної контори 15 травня 2003 року, квартира була продана ОСОБА_1 Продавцем по даній угоді був ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_3, продаж квартири вчинена за суму 95400 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2007 року за позовом ОСОБА_5 визнано недійсними довіреності від 14 квітня 2003 року, посвідчені приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу ОСОБА_2 на право розпорядження усім майном ОСОБА_5 Визнано

недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 15 травня 2003 року та за ОСОБА_5 визнано право власності на цю квартиру.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2008 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2007 року, в частині визнання недійсними доручення та договору купівлі-продажу квартири залишено без змін та доповнено його резолютивну частиною вказівкою про покладення обов?язку: на ОСОБА_1 повернути ОСОБА_5 квартиру, на ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 95400 грн. отриманих нею при продажі квартири.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просить відшкодувати їй реальні грошові збитки, які складаються з суми в 489700 грн. позитивної різниці між ринковою вартістю квартири на момент її придбання та вартістю цієї квартири на день подачі позову, а також судових витрат в сумі 1730 грн.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.2 ст.48 ЦК України 1963 року, на підставі якої судом визнаний недійсним договір-купівлі квартири, по недійсній угоді кожна з сторін зобов?язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Вимоги зазначеної статті виконані і за рішенням суду зобов?язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 95400 грн. отриманих нею при продажі квартири.

Статтею 59 ЦК України 1963 року угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

Встановивши вказані обставини суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не набула права власності на квартиру, тому її цивільне право не порушене, вона не має втраченого майнового права та збитків.

Виходячи з встановленого, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, відповідно до наданих сторонами доказів і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню. Зокрема не може бути підставою для скасування рішення суду наявність в описовій частині рішення вказівки на те, що з попередніх судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 під час купівлі-продажу квартири діяла як недобросовісний набувач, оскільки ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з інших встановлених обставин та норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ст. 307, ст.308, ст. ст.313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді: