Машівський районний суд Полтавської області
Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-1102/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року. смт. Машівка.

Машівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого-судді Косик С.М., за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 УЕГГ ВАТ «Полтавагаз», до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про визначення участі у витратах по сплаті послуг по постачанню природного газу та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним.

Він проживає в житловому будинку №40 по вулиці Ворошилова в с.Селещина Машівського району Полтавської області і за даними по господарської книги рахується його головою. На підставі договору про надання послуг з газопостачання ОСОБА_2 УЕГГ йому надаються послуги з постачання в житловий будинок природного газу і він здійснює їх оплату. З серпня 2010 року тариф за постачання природного газу підвищився на 50 %, а він являється пенсіонером, ніде не працює, і отримувана ним пенсія являється єдиним джерелом доходу. У звязку з цим він звернувся до управління праці та соціального захисту населення по питанню призначення житлової субсидії, однак йому було відмовлено, так як за попередніми розрахунками витрати на оплату житлово-комунальних послуг в межах встановлених норм не перевищують 15 % від сукупного сімейного доходу. Позивач стверджує, що сімейного доходу з відповідачкою вони не мають, кожен з них роздільно несе всі витрати. Однак згідно довідки виданої йому з місця проживання в житловому будинку окрім нього зареєстрована його дружина відповідачка та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який фактично проживає в будинковолодінні батьків своєї цивільної дружини. Відповідачка від взяття участі у витратах з спожитий природний газ ухиляється, хоча частки у житловому будинку є рівними відповідно до закону, так як житловий будинок є їхнім спільним майном подружжя.

Оскільки в добровільному порядку відповідачка не виконує обовязки по сплаті послуг з газопостачання, а тому він змушений звернутися до суду. У звязку з наведеним позивач просить визнати обовязковою участь відповідачки у витратах на оплату послуг з газопостачання в житловий будинок № 40 по вулиці Ворошилова в с.Селещина Машівського району та визнати її частку в розмірі ? частини всіх обовязкових платежів та зобовязати відповідачку до сплати ? частини платежів за поставлений природний газ у вказаний житловий будинок. А також стягнути на його користь понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що відповідачка не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, але приписана в ньому. В опалювальний період 2009-2010 року вона сплачувала половину витрат за послуги газопостачання, в жовтні 2010 року теж заплатила половину за використаний газ, але він не впевнений, що вона в подальшому буде сплачувати за газопостачання, в нього немає можливості самому оплачувати всі компослуги і тому він змушений звернутися до суду.

Представник Машівського УЕГГ ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що договір про надання послуг з газопостачання укладений з ОСОБА_1, облік газу проводиться по лічильнику, для того, щоб обліковувати використаний природний газ по окремим рахункам, потрібно встановити і окремі лічильники, надав витяг з бази 1-с «Абонент» по особовому рахунку, відкритому на імя ОСОБА_1 (а.с.41-43).

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 11.11.2010р. позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але проживає в своєї матері по вул. Остапенка, 12 в с.Селещина. В опалювальному періоді 2009-2010 року вона з відповідачем витрати по оплаті послуг за газопостачання оплачували порівну, за жовтень місяць 2010 року вона також заплатила половину вартості спожитого газу позивачем, хоча і проживає окремо в своєї матері.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні 11.11.2010 р. пояснив, що на даний час проживає разом з матірю- Геращенко Р.Г. та цивільною дружиною в своєї бабусі по вул. Остапенка,12 в с.Селещина Машівського р-ну, просить в задоволені позову відмовити, так як мати ОСОБА_3 сплачує за використаний газ, хоча і не проживає в будинку по вул.Ворошилова, причому не зі своєї волі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач по справі, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 і має склад сім»ї: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 - син (а.с.5).

Згідно довідки Селещинської сільської ради №1102 від 02.09.2010р. ОСОБА_1 являється головою домогосподарства по вул.Ворошилова,40 в с.Селещина Машівського району (а.с.6).

23.07.2009 року між ОСОБА_2 УЕГГ та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з газопостачання № 522682 згідно якого виконавець - ОСОБА_2 УЕГГ зобовязано надавати споживачу - ОСОБА_1 та членам його сім»ї, іншим особам, які зареєстровані в житловому приміщенні, послуги з постачання природного газу, а споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату послуг за встановленими згідно із законодавством цінами (а.с.20-21).

В судовому засіданні встановлено, не заперечується сторонами, що в опалювальному періоді 2009-2010 року витрати по оплаті послуг за газопостачання вони несли порівну, за жовтень місяць 2010 року відповідачка також заплатила половину вартості спожитого газу.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, суд вважає, що вимога про визначення обовязкової участі відповідачки у витратах на оплату послуг з газопостачання задоволенню не підлягає, так як зазначений обовязок встановлений чинним законодавством, зокрема ст.319 ЦК України та ст.156 ЖК України, а суд не має права дублювати закон; порядок користування житловим будинком не визначено, частки у власності не виділені. Вимога зобовязати відповідачку до сплати ? частини платежів за газ також задоволенню не підлягає, так як на час розгляду даної справи, права та інтереси ОСОБА_1 ніяким чином порушені не були.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених прав, свобод і інтересів фізичних або прав і інтересів юридичних осіб.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки в позові йому відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 10, 11, 60, 88, 89, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 319 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 УЕГГ ВАТ «Полтавагаз», до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про визначення участі у витратах по сплаті послуг по постачанню природного газу та зобовязання до вчинення дій відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: