Справа № 2 3143/ 10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2010 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал», (далі - ТОВ ФК «Єврокапітал»), про визнання кредитного договору і договору застави недійсними, покладення обовязку,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Єврокапітал» про визнання кредитного договору і договору застави недійсними, покладення обовязку.

Позивачка вказувала на те, що 17 листопада 2008 р. між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» на умовах кредитної акції було укладено кредитний договір №1330, невідємною частиною якого був графік щомісячних платежів. Відповідно до п.1.1 Договору відповідач взяв на себе зобовязання надати позивачці кредитні кошти для придбання автомобіля марки SSANG YONG, 2008 р. випуску у сумі 46055 грн. терміном дії до 17 листопада 2010 р.

В свою чергу позивачка відповідно до п.1.2 Договору зобовязувалася сплатити відповідачу відсотки за користування кредитом у розмірі 5,00% річних, та згідно п.1.1 кредитного договору щомісяця в термін до 17 числа здійснювати погашення заборгованості по кредиту шляхом сплати щомісячного ануітентного платежу у розмірі 2020 грн. 52 коп. з врахуванням плати за обслуговування кредиту.

У забезпечення виконання кредитних зобовязань між нею і ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» також було укладено договір застави вказаного вище транспортного засобу, який відповідно до умов договору застави було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів рухомого майна.

Посилаючись на те, що відповідач при укладенні з нею кредитного договору, всупереч вимогам ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», не повідомив її як споживача послуг про всі наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, про всі варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, орієнтовну сукупну вартість кредиту, перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, про всі переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, тобто не надав їй необхідну, доступну та своєчасну інформацію про умови кредитування для забезпечення нею свідомого та компетентного вибору, а також використав нечесну підприємницьку практику, просила суд визнати недійсним укладений кредитний договір, визнати недійсним договір застави транспортного засобу та зобовязати державного реєстратора виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів переданий в заставу автомобіль.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги позову, просили про його задоволення. Представник відповідача, вказуючи на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1, просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2008 р. між ТОВ ФК «Єврокапітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1330 на купівлю автотранспортного засобу, за умовами якого кредитодавець передав позичальнику кредит у сумі 46055,50 грн.

Відповідно п.1.1 Договору кредитодавець зобовязувався надати Позичальнику, а Позичальник прийняти і повернути Кредитодавцю кредит у сумі 46055 грн. 50 коп., який підлягає погашенню в терміни, встановлені Графіком платежів, який є Додатком №1 до Договору. Позичальник зобовязувався своєчасно, а саме в терміни, встановлені Графіком платежів та в повному обсязі повернути Суму кредиту, сплатити Кредитодавцю всі передбачені цим кредитним договором проценти.

Відповідно до ст..215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1,3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

За ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

В обгрунтування свої позовних вимог позивачка посилається на ненадання їй відповідачем при укладенні кредитного договору необхідної, доступної та своєчасної інформації про умови кредитування, що встановлено Законом України «Про захист прав споживачів».

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом стало нарахування відповідачем під час дії кредитного договору плати за обслуговування кредиту, з чим позивачка не погодилась.

Таким чином, оскільки виниклий між сторонами спір фактично стосується виконання умов кредитного договору, а не його укладення, суд вважає, що зазначений вище Закон до даних правовідносин не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст..627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи при укладені спірного договору позивачка була ознайомлена з його умовами, не заперечувала проти них та їй наданий кредит в обумовленій договором сумі.

До того ж позивачкою не надано суду доказів про те, що при погодженні умов кредитного договору вона діяла не на свій розсуд та не за власним бажанням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ ФК «Єврокапітал» про визнання кредитного договору і договору застави недійсними, покладення обовязку є необгрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» про визнання кредитного договору і договору застави недійсними, покладення обовязку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська