АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
категорія відшкодування шкоди Доповідач - Пономаренко Ю.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Кукліної Н.О.,

суддів Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

17 вересня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.01.2009 року приблизно о 14.00 год. по вул.Молодіжній в с.м.т.Безлюдівка Харківського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ленд-Ровер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 177, під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля «Москвіч ІЖ -2125», державний реєстраційний номер А НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2Г, у звязку із чим автомобілі зазнали механічні ушкодження. Відповідно до постанов Харківського районного суду Харківської області і апеляційного суду Харківської області винним у скоєнні ДТП був визнаний ОСОБА_2 Позивач по справі витратив на придбання запасних частин і ремонт автомобіля 21256 грн. ВАТ «ХМСК», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2Г, виплатило ОСОБА_1 2123,27 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Позивач просив стягнути з ВАТ «ХМСК» різницю між витраченою сумою і добровільно сплаченою - 19132,73 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10867,27 грн. моральної шкоди, яку обґрунтував тим, що в звязку із пошкодженням і знаходженням на ремонті автомобіля був змушений на тривалий час змінити звичайний уклад життя, відсутність можливості користуватися автомобілем потребувало значних затрат часу та додаткових зусиль для організації нормального укладу життя.

Надалі позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10000 грн., з ВАТ «ХМСК» матеріальну шкоду 19132,73 грн., судовий збір 300 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., за проведення товарознавчого дослідження 500 грн., а також додав, що при огляді автомобілю «Ленд-Ровер» в ВАТ «ХМСК», аварійний комісар двері не розбирав, позивач сам оплачував ремонт автомобіля «Ленд-Ровер». Він не був присутнім при складанні страхового акту ВАТ «ХМСК» від 01.07.2009 року. Коли він підписував дефектну відомість аварійного комісара від 08.01.2009 року, до неї аварійним комісаром не були внесені пошкодження автомобіля, він підписав, тому що не знав яким чином має бути складений цей документ. Вважав, що сума страхового відшкодування не може бути зменшена на суму франшизи 510 грн.

В запереченні проти позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 заперечували частково, визнаючи 1000 грн., посилаючись на те, що спричинення позивачу моральної шкоди не доведено. Крім того, ОСОБА_2 не працює, має на утриманні дружину і малолітню дитину. Також додали, що він не був присутнім при складанні страхового акту ВАТ «ХМСК» від 01.07.2009 року.

Представник ВАТ «ХМСК» проти позову заперечувала, пояснила, що позивачу по справі була здійснена виплата, відповідно до страхового акту від 01.07.2009 року в сумі 2123,27 грн. за винятком франшизи в сумі 510грн. Розрахунок відшкодування здійснений їх працівником - аварійним комісаром ОСОБА_5 відповідно до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», комп'ютерної програми «AUDATEX». Довідка ТБ «Радар» не є належним доказом по справі, експерт ОСОБА_6 пояснив, що не обовязково було здійснювати заміну дверей, а можливо було їх відремонтувати. Висновок від 27.02.2010 року ОСОБА_6 не є доказом, оскільки зроблений через рік після огляду автомобіля, що мав місце 13.01.2009 року, і огляд здійснений без участі ВАТ «ХМСК». Сума матеріальної шкоди за цим висновком складає 11227 грн., що вдвічі менше ніж заявляє позивач. Заперечувала і проти стягнення 500 грн, сплачених позивачем за проведення товарознавчого дослідження ТБ «Радар», посилаючись, що позивач у встановленому ЦПК України порядку не збільшив на цю суму свої позовні вимоги, відповідної заяви не подавав. Вважала, що висновок товарознавчого дослідження від 15.10.2009 року, проведеного за листом ВАТ «ХМСК», є належним доказом, оскільки сума матеріальної шкоди за цим висновком складає 3152,41грн. і майже збігається з первісним висновком аварійного комісара ВАТ «ХМСК».

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 19132,73 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди; 191,32 грн. сплаченого судового збору; 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; 500 грн. витрат за проведення товарознавчого дослідження, а всього 19944,05 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «ХМСК» просить змінити рішення суду першої інстанції та в задоволенні позову відносно ВАТ «ХМСК» відмовити, посилаючись на ті обставини, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, а саме: неповно зясував обставини, що мають значення для вирішення справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, відповідно до ст.303 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, у своєму рішенні правильно посилався на те, що в результаті ДТП, що сталася 05.01.2009 року, було завдано матеріальної шкоди ОСОБА_1, який керував автомобілем «Ленд-Ровер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 177.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищенної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, проте суд 1 інстанції обгрунтовано зазначив, що шкода повинна стягуватися з ВАТ «ХМСК», оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідно до страхового полісу ВВ/0863435 ВАТ «ХМСК».

Крім того, правильні висновки суду 1 інстанції про те, що моральна шкода, завдана ОСОБА_1, відповідно ст.1167 ЦК України підлягає задоволенню в сумі 1000 грн., виходячи з обсягу та характеру страждань позивача, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль для відновлення попереднього стану, сімейного та матеріального становища відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Але разом з тим, судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції стосовно суми відшкодування матеріальної шкоди, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що 05.01.2009 року приблизно о 14.00 год. по вул.Молодіжній в с.м.т.Безлюдівка Харківського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ленд-Ровер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 177, під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля «Москвіч ІЖ -2125», державний реєстраційний номер А НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Постановою Харківського районного суду Харківської області від 10.02.2009 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП та притягненний до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідно до страхового полісу ВВ/0863435 ВАТ «ХМСК». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 25000 грн., франшиза -510 грн. Строк дії полісу до 08.11.2009 року.

У дефектній відомості огляду автомобіля «Ленд-Ровер», д.н. К 816 ВК177, від 08.01.2009 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_5, відображено, що у автомобіля пошкоджені передні двері справа - на площині 30%, без перекосу каркасу, не пошкоджені ребра жорсткості, що потребують ремонту, молдінги - заміни.

Із страхового акту ВАТ «ХМСК» від 01.07.2009 року вбачається, що виплаті ОСОБА_1 підлягає виплата у сумі 2123,27 грн. Відповідно до виписки рахунку 1 від 09.07.2009 року, ВАТ «ХМСК» сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 2123,27 гривень.

Із наданої позивачем копії дефектно-калькуляційного акту №36 від 27.02.2009 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №36 від 17.03.2009 року СПДФО ОСОБА_7 СТО «Сигнал» вбачається, що за ремонт автомобіля і запасні частини позивачем сплачено 21 256 гривень.

З представленого суду ВАТ «ХМСК» в якості доказу на підтвердження своїх заперечень висновку спеціаліста-автотоварознавця ПХО «Баранов и К» - ВП «Центр-Персонал» від 15.10.2009 року вбачається, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля НОМЕР_3 177 складає 3152,41 грн. На дослідження ВАТ «ХМСК» були представлені: технічний паспорт на автомобіль, дефектна відомість від 08.01.2009 року ВАТ «ХМСК», фотографії пошкоджень автомобіля.

Суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги дефектну відомість, складену працівником ВАТ «ХМСК» - аварійним комісаром ОСОБА_5 08.01.2009 року, що має стаж роботи два роки; також не прийняв як доказ висновок спеціаліста-автотоварознавця ПХО «Баранов и К» - ВП «Центр-Персонал» від 15.10.2009 року, оскільки на дослідження відповідачем по справі ВАТ «ХМСК», як вихідні данні була представлена, зокрема, дефектна відомість від 08.01.2009 року ОСОБА_5, де вказано пошкодження 30 % дверей, тому і висновок в сумі - 3152,41 грн.

Як вбачається із довідки ТБ «Радар» №44 від 05.03.2010 року, позивач ОСОБА_1 звертався до ТБ «Радар» 13.01.2009 року щодо встановлення суми матеріальної шкоди заподіяної автомобілю «Ленд-Ровер», д.н. К816ВК177, і спеціалістом ОСОБА_6 було встановлено пошкодження більше 50% площини правих передніх дверей, що потребує заміни дверей. Також суду першої інстанції було надано акт огляду транспортного засобу від 13.01.2009 року ОСОБА_6 за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 із фототаблицею, відповідно до яких деформовані ліві передні двері, накладка обліцовочна, пошкоджені ребра жорсткості, які потребують заміни. За висновком спеціаліста-товарознавця ТБ «Радар» ОСОБА_6 від 27.02.2010 року, проведеного за заявою ОСОБА_1 від 13.01.2009 року, сума матеріальної шкоди складає 11227 гривень. Оплата за проведення цього дослідження проведена ОСОБА_1 в сумі 500 гривень відповідно до квитанції від 29.01.2009 року.

Приймаючи як належний доказ висновок спеціаліста-автотоварознавця ТБ «Радар» ОСОБА_6 від 27.02.2010 року та посилаючись на те, що ОСОБА_6 має стаж експертної роботи з 1990 року та його кваліфікація підтверджена відповідними документами, суд першої інстанції проте визнав, що підлягає відшкодуванню сума 19132,73 грн. відповідно до дефектно-калькуляційного акту №36 від 27.02.2009 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №36 від 17.03.2009 року СПДФО ОСОБА_7 СТО «Сигнал», а не 11227 гривень, вказані в висновку спеціаліста-автотоварознавця ТБ «Радар» ОСОБА_6 від 27.02.2010 року.

Відповідно до Законів України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року, підставою для здійснення страхового відшкодування є висновок субєкта оціночної діяльності.

Судова колегія вважає, що дефектно-калькуляційний акт №36 від 27.02.2009 року не може бути визнаний належним доказом для визначення розміру страхового відшкодування спричинення позивачу матеріальної шкоди, оскільки він здійснений особою, яка не є субєктом професійної оціночної діяльності у розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та не може бути покладений у основу рішення про зобов'язання страховика виплатити страхове відшкодування за страховим випадком.

Таким чином, виходячи з висновку спеціаліста-автотоварознавця ТБ «Радар» ОСОБА_6 від 27.02.2010 року, судова колегія, на підставі п.3, п.4 ст.309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції та стягує на користь позивача страхове відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9103,73 гривні, враховуючи те, що ВАТ «ХМСК» вже виплатило позивачу 2123,27 гривень з відрахуванням франшизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч. 1 ст. 307, ст.309 п.3, п.4 ч.1, ст.ст. 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 липня 2010 року змінити.

Зменшити суму стягненної з ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування матеріальної шкоди до 9103,73 гривень.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -