Справа № 22-2041/10 Головуючий у І інстанції: Тімченко О.В.
Категорія: 57 Доповідач: Шандра М.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі: Панчуку І.С.

з участю: представника управління Пенсійного фонду

України в Галицькому районі м.Львова ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій незаконними та зобовязання до вчинення дій,-

встановила:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 05.03.2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо перерахунку пенсії та зобовязано провести ОСОБА_2 нарахування та виплату недоплаченої суми державної та додаткової пенсії за період з 01.01.2009 року по 05.03.2010 року у відповідності до ст.ст.50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог оскаржила ОСОБА_2 Вважає, що річний строк звернення до суду нею не пропущено, оскільки відповідь на своє звернення до відповідача отримала 10.08.2009 року. Також вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, яку їй надавав фахівець у галузі права.

Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та у інших випадках, передбачених законом.

Встановлено, що позивачка визнана інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, та належить до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до першої категорії, які є інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно зі ст.54 цього Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд, дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягають ст.ст.50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Постанова в цій частині відповідає матеріалам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні вимог в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст.50.54 зазначеного Закону в період з 22.05.2008 року по 01.01.2009 року з підстав пропущення нею строку звернення до адміністративного суду, суд не врахував, що позивачка 31.07.2009 року зверталася до відповідача з заявою про проведення розміру пенсії та її перерахунку відповідно до вимог Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, однак їй в цьому було відмовлено листом від 07.08.2009 року, відтак строк звернення з даним позовом у січні 2010 року до суду нею не пропущений. За таких обставин постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.90 КАС України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд вірно виходив з того, що у матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про те, що підприємець ОСОБА_3, якому позивач відповідно до квитанції сплатила 900 грн. за надання правової допомоги, є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

встановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05 березня 2010 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про перерахунок та виплату позивачці пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 22.05.2008 року по 01.01.2009 року у звязку з пропущенням строку звернення до суду скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 22.05.2008 року по 01.01.2009 року.

В решті постанову залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскарженим у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: