Справа №22-ц-944/10 Суддя-доповідач - Лузан
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Сибільової Л.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2009 р. позовні вимоги задоволено.

- Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2:

- 6733 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування шкоди за втрату товарного вигляду автомобіля;

- 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

- 250 грн. в рахунок відшкодування шкоди за евакуацію т/з;

- 510 грн. 67 коп. в рахунок сплати вартості експертизи;

- 332 грн. 02 коп. в рахунок повернення судових витрат;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не зявились, проте в матеріалах справи є докази про їх належне повідомлення про час і місце розгляду даної справи.

Зокрема, сторонам були надіслані судові повістки з їх повідомленням про те, що судове засідання у даній справі призначене до розгляду на 16 год. 25 серпня 2010 року. Крім того, приймаючи до уваги, що відповідач декілька разів не отримував судові повістки, а його роботодавець ігнорував доручення суду про вручення відповідачу судової повістки за місцем роботи, як це передбачено ч.7 ст. 74 ЦПК України, колегія суддів запропонувала позивачу за власний рахунок надіслати відповідачу телеграму, зміст якої зводився до його повідомлення про день і час судового засідання ( ас.138). В матеріалах справи є належні докази про те, що така телеграма була отримана членом сімї відповідача за місцем реєстрації самого відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.04.2009 р. о 18:37 год. відбулась ДТП.

Водій ОСОБА_1, керуючі автомобілем "Фольсваген-Пассат", держномер АХ 9459 АО, рухаючись по вул. Енгельса (другорядна дорога) на перехресті з вул. Полтавский шлях в м. Харкові, не уступив дорогу автомобілю «Тойота-Королла», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головної дорозі, внаслідок чого відбулась ДТП, внаслідок якої названі автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2009 р. винним у скоєнні ДТП визнаний водій ОСОБА_1, який порушив п.16.11 ПДД; останній притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. В діях іншого водія порушень ПДД не встановлено.

ОСОБА_4 постанова суду набрала чинності, що є у свою чергу, відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України, є підставою для звільнення від доказування по даній цивільній справі обставин «з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою» (ас.45).

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «Фольсваген-Пассат» на праві власності належить ОСОБА_1; останній під час ДТП керував автомобілем;

а автомобіль «Тойота-Королла», державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_2.

Як вбачається з висновку автотоварознавчого дослідження від 23.04.2009 р. за № 3852 р. втрата товарного вигляду автомобіля «Тойота-Королла» складає 6733 гр.28 коп ( ас.14).

Автомобіль «Тойота-Королла» застрахований у ЗАТ СК «Княжа», що підтверджується договором добровільного страхування т/з (КАСКА) за № 06/02-034436; на підставі цього договору матеріальні збитки позивачеві на ремонтно-відновлюванні роботи відшкодовано вказаною страховою компанією у сумі 36 859 гр. 84 коп. Вбачається, що відповідач ОСОБА_1 вартість визначених матеріальних збитків не заперечував, визнав їх у повному обсязі та уклав мирову угоду зі СК «Княжа» для регресного відшкодування.

Відповідно до приписів ст. 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р., страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (п.7).

Згідно з "Порядком та умовами проведення обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників т/з" евакування т/з понад 50 км. здійснює особа, яку визнано винною в скоєнні ДТП.

Як вбачається з наданих доказів, втрата товарного вигляду а/м «Тойота» складає 6733 гр.28 коп., вартість дослідження складає 510 гр. 67 коп., вартість евакування а/м з місця ДТП складає 250 гр. ОСОБА_4 суми суд першої інстанції вірно стягнув з відповідача ОСОБА_1

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 необгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 та ч.3 ст.10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх доводів про розмір заподіяної шкоди позивач надав суду висновок автотоварознавчого дослідження від 23.04.2009 р. за № 3852 р., за яким втрата товарного вигляду автомобіля «Тойота-Королла» складає 6733 гр.28 коп. ( ас.14). Відповідач не навів переконливих мотивів, які б давали підстави недовіряти цьому доказу. З матеріалів справи вбачається, що характер отриманих автомобілем «Тойота-Королла», державний номер НОМЕР_1, пошкоджень відповідає розміру суми втрати товарного вигляду автомобіля, визначеної під час автотоварознавчого дослідження .

Крім того, слід зазначити про те, що якщо апелянт вважав необґрунтованою відмову суду першої інстанції у призначенні відповідної експертизи, то діюче законодавство надає йому право заявити відповідне клопотання суду апеляційної інстанції. Таке клопотання апелянтом заявлене не було.

Колегія суддів також вважає, що розмір суми в рахунок відшкодування заподіяної позивачам моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, з дотриманням вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України та розяснень, які містяться в пп.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У своєму рішенні суд навів мотиви, якими керувався при визначенні розміру суми, яку стягнув на користь позивачів у рахунок відшкодування заподіяної їм моральної шкоди. Колегія суддів вважає ці мотиви переконливими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2009 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -