РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2010 року Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Бечка Є.М. при секретарі Приходько Т.Л., за участю відповідача, представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним та удаваним,

встановив:

03.12.2009року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 162 720-00 грн. боргу за договором позики з урахуванням інфляції, 1433-42 грн. трьох відсотків річних за час прострочення, 2500-00 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати, в т.ч. 1641-53 грн. та 8-50 грн. у відшкодування судового збору, 120 грн. на ІТЗ судового розгляду та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Свої вимоги мотивував, що на підставі договору позики, укладеного з відповідачем 17.02.2009 р. передав йому 160 000 грн., що на той час було еквівалентно 20 000 дол. США, однак відповідач в обумовлений строк, до 18.08.2009 року, а також і на даний час, гроші не повернув. Неповерненням коштів відповідач завдав йому моральної шкоди, оскільки зазначена сума є для нього значними коштами.

09.03.2010року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання договору позики недійсним та про визнання правочину удаваним, мотивуючи, що коштів за договором позики ОСОБА_3 йому не передавав, а сам договір було укладено як гарантію, що ОСОБА_4, як директор фірми-підрядника, закінчить виконання належним чином будівельних робіт за договором підряду від 23.06.2008 року. Роботи були виконані і ніяких претензій не поступило.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача позов підтримав, зустрічний позов не визнав.

Відповідач-позивач та його представник первісний позов не визнали, іідтримализустрічні позовні вимоги.

гл

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 3727 про відмову в порушенні кримінальної справи, суд доходить висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

в судовому засіданні встановлено, що 17.02.2009 р. сторони підписали договір позики, згідно умов якого ОСОБА_3 передав а ОСОБА_4 отримав у борг 160 000 грн., що на момент передачі за середнім курсом продажу банками м. Чернігова еквівалентно 20 000 дол. США, терміном на шість місяців, тобто до 17.08.2009 р. з поверненням готівкою у м. Чернігові.

Вказаний договір було укладено сторонами в присутності ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, що посвідчено їхніми підписами.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який був також присутній при укладанні договору, пояснили що договір укладався, але з метою гарантувати, що ОСОБА_4, як директор фірми- підрядника, закінчить виконання належним чином будівельних робіт за договором підряду від 23.06.2008 року, укладеним між замовником Чернігівською міською громадською організацією «Федерація велоспорту», в особі голови ОСОБА_3 та підрядником ЗАТ «Політехпром» в особі директора ОСОБА_4

Як пояснили свідки, ОСОБА_3 схиляв ОСОБА_4 підписати договір позики, оскільки між ними виникли суперечності щодо якості, строків та обсягів підрядних робіт і, якщо ОСОБА_4 не підпише договір позики, то, гроші за виконані роботи він не заплатить.

Свідки не бачили щоб вказані в договорі позики гроші ОСОБА_3 передавав ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до ст. 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку друхрї сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що ОСОБА_3 фактично не передавав ОСОБА_4 грошей, а договір підписано останнім під впливом психічного тиску - умови, що у разі не підписання договору працівникам підрядника не буде виплачено коштів - оплати матеріалів і робіт, фактично їх буде позбавлено зарплати.

За вказаних обставин суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний підлягає задоволенню в частині визнання договору позики від 17.02.2009 р. недійсним.

Щодо вимоги про визнання договору позики удаваним, то у задоволенні вказаної вимоги належить відмовити, оскільки, відповідно до положень ст. 235 ЦК України, не передбачено визнання удаваним правочину, вчиненого сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, передбачено лише застосування врегулювання відносин сторін за правилами насправді вчиненого правочину.

Також належить відшкодувати відповідачу сплачені ним при зверненні до суду судові витрати, підтверджені відповідними доказами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити. ОСОБА_7 ОСОБА_4 задовольнити частково. Визнати недійсним договір позики від 17.02.2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 8-50 грн. у відшкодування судового збору та 37-00 грн. у відшкодування збору на ІТЗ судового розгляду справи Деснянським райсудом м. Чернігова.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: