Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-3762/2010 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та просить стягнути з ОСОБА_2 кошти в розмірі 20 000 грн. та судові витрати. При цьому позивач вказує, що відповідач по справі є її онукою, якій у лютому 2008 року вона дала 11 тисяч гривень, потім надавала ще гроші, загальна сума склала 20 000 грн., які відповідач зберігала та зобов'язувалась повернути їй при першій вимозі. Приблизно в квітні 2010 року позивачка звернулась до відповідачки з проханням повернути кошти, але відповідачка відмовила повернути кошти, та заявила, що не має наміру повертати гроші, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення коштів.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що кошти від позивачки не отримувала, будь-яких угод не складала, тому просить відмовити в позові.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_2, та вони разом проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказала, що письмових доказів на передачу коштів відповідачу та розписки про отримання нею коштів, вона не має, посилалась на свідчення свідків, яких просина допитати в ході судового розгляду справи.

Відповідач на підтвердження заперечень надала суду договір про відкриття в Акціонерно-комерційному банку «Укрсоцбанк» банківського рахунку на ім'я позивачки саме в лютому місяці 2008 року, а також надала квитанції про здійснення валютних операцій. Окрім того, відповідач надала суду рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Згідно вказаного рішення вбачається, що сторони перебувають в складних відносинах, що підтверджено і перепискою з правоохоронними органами, щодо відмови в порушені кримінальних справ відносно ОСОБА_2 по заявам ОСОБА_1

Представник позивача на підтвердження вимог посилається на положення ст. ст 1046 та 1049 ЦК України, мотивуючи відсутність письмового доказу - письмової нотаріально посвідченої розписки, договору позики, аналогією права, посилаючись на допит свідків.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини йа які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивач ОСОБА_1 та її представник при подачі позову. його уточнені та в ході розгляду по суті, будь-яких доказів на підтвердження вимог про стягнення коштів, нібито переданих відповідачу, не надали. Позивач до судового засідання не з'явилася та не з'явились свідки, заявлені нею для допиту. Представник позивача двічі не змогла мотивувати відсутність позивача та вважала недоцільним викликати для дошггу . са.

За таких обставин суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено тих обставин, на які вона посилалась як на підставу позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 625. 629, 1046, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя: О.Васильків