Київський районний суд м. Полтави
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Сова О.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні гаражем, стягнення матеріальної шкоди, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор», ОСОБА_3 про визнання неправомірним і скасування рішення загальних зборів членів кооперативу та про покладення зобов»язання про прийом в члени кооперативу, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» про визнання протоколу зборів від 18.01.2008 року №6 недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

25червня 2008 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні гаражем, стягнення матеріальної шкоди. Свій позов обґрунтовував тим, що згідно пункту 1.3 Положення авгоколектива «Компресор» Київського району м.Полтави, відповідно до його заяви про вступ у члени автоколективу та на підставі протоколу №6 від 18.01.2008 року зборів правління та ради автоколективу. ОСОБА_5 районна організація «Автомотоспілка» м.Полтави оформила ордер №1996 від 19.01.2008 року на його ім»я на право зайняття гаража №23. Попереднім користувачем гаража №23 була ОСОБА_6, колишня дружина ОСОБА_3, яка на підставі заяви вибула з членів автоколективу. Відповідач ніколи не був членом автоколективу та «Автомоспілки» і не мав права на користування гаражем №23. В день отримання ордеру на право користування гаражем, 19 січня 2008 року, він домовився з відповідачем, що він за два тижні звільнить гараж від належних йому речей, інструментів та запасних деталей до автомобіля. ОСОБА_3 даної домовленості не виконав, речі не вивіз.

В позові зазначав, що скористався ключем від замка, який дала йому попередній користувач гаражем ОСОБА_6, відкрив гараж і залишив у гаражі власні інструменти, зварювальний апарат і компресор. На ворота гаража він повісив той же замок. 11.02.2008 року йому повідомили, що відповідач зламав замки на гаражі №23, залишив у гаражі свій автомобіль НОМЕР_1 та навісив свої замки. Відповідач, який не має права на користування гаражем №23 автоколективу, безоплатно користується гаражем і привласнив майно, що було в гаражі, яке йому належить. Вартість майна, яке привласнив відповідач становить 2620 грн., зокрема, компресор марки ЕПКУ 0,7/4 вартістю 750 грн., зварювальний апарат марки ВХІ-200С2, вартістю 770 грн., набір слюсарних ключів, вартістю 800 грн. Просив суд спонукати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у користуванні гаражем №23 у автоколективі «Компресор», шляхом звільнення гаража від автомобіля, який є власністю відповідача. Стягнути з ОСОБА_3 вартість майна, яке є його власністю компресор марки ЕПКУ 0.07/4 вартістю 750 грн., зварювальний апарат марки ВХІ- 200С2, вартістю 770 грн., набір слюсарних ключів вартістю 800 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь сплачені судові витрати.

26березня 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор», ОСОБА_3 про визнання неправомірним і скасування рішення загальних зборів членів кооперативу та про покладення зобов»язання про прийом в члени кооперативу. В позові посилався на те, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 районної в місті Полтаві ради м.Полтави від 28.01.1975 року №55 було зареєстровано автоколектив автолюбителів «Компресор» по вул.Шведській, 3-а. Одним із членів цього автоколективу був ОСОБА_7, у користуванні якого перебував гараж №23. В 2002 році належний ОСОБА_7 гараж був переданий у користування ОСОБА_6, яка знаходилась в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. її було включено до членів автоколективу «Компресор». 22.03.2006 року шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 розірвано. 18.01.2008 року ОСОБА_6 було виключено з членів автоколективу, а позивача прийнято в члени автоколективу «Компресор», що підтверджується протоколом №6 від 18.01.2008 року зборів Правління і Ради автоколективу. ОСОБА_8 ордера №1996 від 19.01.2008 року, виданого Автомотоспілкою Київського району м.Полтави при виконавчому комітету ОСОБА_5 районної в м.Полтаві ради, йому було надано право на заняття гаражу №23 в гаражному автоколективі «Компресор». Але відповідач ОСОБА_3 перешкоджає йому в користуванні гаражем. 07.08.2009 року на заміну автоколективу «Компресор» було створено ОСОБА_4 кооператив «Автоколектив «Компресор». Новий список членів кооперативу був затверджений рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 районної в м.Полтаві ради №381 від 25.08.2009 року. 28.11.2009 року позивачем була подана заява про включення його, як користувача гаража №23 автоколективу «Компресор» до членів ОК «Автоколектив «Компресор». Рішенням загальних зборів ОК «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року було затверджено список учасників кооперативу, в якому користувачем гаража №23 та членом кооперативу є ОСОБА_3, що підтверджується протоколом №3 загальних зборів ОК «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року. Кооперативом неправомірно не були взяті до уваги документи, подані ОСОБА_2, як докази того, що він є користувачем гаража №23 автоколективу «Компресор». В свою чергу відповідачем до заяви про прийняття його в члени ОК «Автоколектив «Компресор» було додано копію технічного паспорту на гараж №23 автоколективу, який за законом не є правовстановлюючим документом, що підтверджує його право власності чи право користування гаражем. Просив суд визнати неправомірним і скасувати рішення загальних зборів членів ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року протокол №3 про відмову у прийнятті його до членів кооперативу та про внесення ОСОБА_3 до списку членів кооперативу, як користувача гаража №23. Зобов»язати ОСОБА_4 кооператив «Автоколектив «Компресор» прийняти його в члени кооперативу, включити в список членів кооперативу з правом користування гаражем №23, який після його включення направити усім заінтересованим підприємствам, установам і організаціям, яким такий список надавався до його прийняття в члени кооперативу.

25 червня 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» про визнання протоколу зборів від 18.01.2008 року №6 недійсним. Свій позов обґрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_2 обґрунтовує свої позовні вимоги протоколом зборів №6 «Правління і Ради «Автоколективу «Компресор» від 18.01.2008 року, коли головою автоколективу «Компресор» був його син ОСОБА_2. Вважає, що цей протокол був сфальсифікований з наступних причин: заява ОСОБА_9 про вступ в автоколектив «Компресор», згідно протоколу №6 від 18.01.2008 року, розглядалась в цей же день. Однак ОСОБА_9 про вступ в автоколектив та переоформлення гаража №4 написав 07.07.2007 року і в той же день отримав ордер №1734 на користування гаражем №4 в автоколективі «Компресор». Ордер був виданий автомотоспілкою Київського району м.Полтави. Члени правління та ради автоколективу «Компресор» станом на 18.01.2008 року категорично заперечують свою присутність на зборах та розгляду питань, зазначених в протоколі зборів №6 від 18.01.2008 року. ОСОБА_10, підпис якого стоїть під протоколом №6 зборів правління і ради автоколективу «Компресор» від 18.01.2008 року, пояснює те, що зміст вищезазначеного протоколу він не знав, підпис ставив на чистому аркуші паперу. Просив суд визнати неправомірним і скасувати протокол №6 зборів правління і ради автоколективу «Компресор» від 18.01.2008 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали. Просили суд задовольнити їх в повному обсязі. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовити, оскільки його вимоги не грунтуються на вимогах закону.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_11 з позовними вимогами ОСОБА_2 не згодні. Вважають їх надуманими та безпідставними. Просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 районна організація «аАтомотоспілка» м.Полтави в судове засідання не з»явилась, але надала суду клопотання, в якому просила слухати справу у їх відсутності. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника ОСОБА_5 районної організації «аАтомотоспілка» м.Полтави.

Представник ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» ОСОБА_12 з позовними вимогами ОСОБА_2 не згодний. Вважає, що ОСОБА_2 ніколи не користувався гаражем №23 і ордер на гараж йому було видано безпідставно. А тому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 0.0. відмовити за безпідставністю. Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Суд, заслухавши сторони, думку адвоката ОСОБА_1, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 0.0. підлягають частковому задоволенню, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 районної організації «Автомотоспілка» м.Полтави, Гаражного автоколектива «Компресор» про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та реальний розподіл майна подружжя.

13 травня 2008 року позивач ОСОБА_3 доповнив свої позовні вимоги просив визнати виключення його із членів гаражного кооперативу «Компресор» незаконним, поновити членство та зобов»язати голову кооперативу «Компресор» ОСОБА_2 0.0. видати йому книжку члена кооперативу «Компресор».

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 районної організації «Автомотоспілка» м.Полтави, Гаражного автоколектива «Компресор» про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, реальний розподіл майна подружжя, визнання права власності на гараж, визнання незаконним виключення із членів автогаражного кооперативу та поновлення в членстві автогаражного кооперативу відмовлено.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21 травня 2009 року встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2001 року по 11.11.2005 року. В період шлюбу ОСОБА_6 була прийнята в члени автогаражного колективу «Компресор» та їй у користування був переданий гараж №23, що підтверджується ОСОБА_10 прийому-передачі гаража №23 від 27.02.2002 року. Спірний гараж був ОСОБА_6 переданий у користування, а не у власність на підставі договору купівлі-продажу, як це зазначає ОСОБА_3.

Представник районної організації «Автомотоспілка» Київського району м.Полтави пояснив суду, що гаражі в автоколективі «Компресор» не перебувають у власності членів колективу, а перебувають тільки у їхньому користуванні, а тому гараж №23, який був переданий у користування ОСОБА_6 не міг бути проданий, так як на нього не було правовстановлюючих документів. Також повідомив, що на час розгляду справи у суді ОСОБА_6 вийшла з членів автоколективу «Компресор», а на її місце прийнятий ОСОБА_2, який користується спірним гаражем №23.

ОСОБА_2 підтвердив ту обставину у суді, що він є членом автоколектива «Компресор» та йому у користування переданий гараж №23, яким раніше користувалась ОСОБА_6, яка вибула з членів автоколективу. ОСОБА_3 не пред»являв ніяких позовних вимог до нового користувача спірним гаражем.

Хоча ОСОБА_7 і підтвердив ту обставину, що він отримав за гараж №23 в автоколективі «Компресор» від ОСОБА_6 та ОСОБА_3 гроші, але договір купівлі- продажу цього гаражу не може бути визнаний судом таким, що відбувся, бо вказаний договір сторонами нотаріально посвідчено не було у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний гараж та необхідної технічної документації на приміщення, що відчужувалося. Відсутність таких документів на час укладання договору була перешкодою для нотаріального посвідчення договору, про що було відомо сторонам на час його укладення. За нормами Закону України «Про нотаріат» відсутність правовстановлюючих документів та технічних довідок-характеристик на предмет договору - в даному випадку гаражу №23 в автоколективі «Компресор» є перешкодою для нотаріального посвідчення угоди.

Отже, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу гаражу таким, що відбувся не можуть бути задоволені, а як наслідок не можуть бути задоволені позовні вимоги про розподіл спірного гаражу та визнання за позивачем права власності на нього.

Як видно із листа районної організації «Автомотоспілка» Київського району м.Полтави, ОСОБА_3 ніколи не був членом цього колективу, а отже не міг бути його

головою. ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу про те, що він був членом цього колективу та був його головою. Отже, позовні вимоги про визнання незаконним виключення із членів автогаражного кооперативу та поновлення в членстві автогаражного кооперативу також не можуть бути задоволені.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 21 травня 2009 року набрало законної сили. Отже є обов»язковим при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні гаражем, стягнення матеріальної шкоди, позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор», ОСОБА_3 про визнання неправомірним і скасування рішення загальних зборів членів кооперативу та про покладення зобов»язання про прийом в члени кооперативу, зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» про визнання протоколу зборів від 18.01.2008 року №6 недійсним.

Судом встановлено, що 18 січня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Голови гаражного автоколектива «Компресор» з заявою (а.с.7) про прийняття його в автоколектив «Компресор» з переоформленням на нього, згідно Положення гаражу №23, який належав ОСОБА_6.

19 січня 2008 року ОСОБА_6 звернулась до Президії «Автомотоспілки» Київського району м.Полтави з заявою, в якій просила переоформити ордер №890 від 28.02.2002 року на гараж №23 на ОСОБА_2 в зв»язку із виходом її із членів автоколективу «Компресор».

19 січня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Президії «Автомотоспілки» Київського району м.Полтави з заявою, в якій просив оформити ордер на гараж №23 в автоколективі «Компресор» з ОСОБА_6 на нього в зв»язку із вступом його в члени цього колективу.

Відповідно до протоколу зборів №6 від 18.01.2008 року (а.с.6) ОСОБА_2 був прийнятий в члени автоколектива «Компресор» та дозволено переоформити гараж №23 з ОСОБА_6 на ОСОБА_2. ОСОБА_8 прийому- передачі гаража №23 від 19.01.2008 року (а.с.8) бувший член гаражного колективу «Компресор» ОСОБА_6 здала, а прийнятий в члени колективу «Компресор» ОСОБА_2 прийняв у користування гараж №23, цегляний з погребом. Даний ОСОБА_8 прийому передачі гаража №23 був складений у присутності членів комісії: голови «Автомотоспілки» Київського району ОСОБА_13, голови гаражного колективу «Компресор» ОСОБА_2, казначея гаражного колективу «Компресор» ОСОБА_14, свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16

Крім того, в рішенні Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року встановлено, що ОСОБА_3 було відомо про передачу гаража №23 його колишньою дружиною ОСОБА_6 ОСОБА_2, але ОСОБА_3 не пред»являв ніяких позовних вимог до нового користувача спірним гаражем.

19 січня 2008 року ОСОБА_2 було сплачено ОСОБА_5 районній організації «Автомотоспілка» м.Полтави відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №69 (а.с.10) 160 грн. членських внесків.

19 січня 2008 року ОСОБА_2 ОСОБА_5 районною організацією «Автомотоспілка» м.Полтави було видано ордер №1996, згідно якого йому надається право на заняття гаража №23 в гаражному автоколективі «Компресор» Київського району м.Полтави (а.с.9).

ОСОБА_8 довідки від 20.03.2008 року за №89 (а.с.11) Голови районної «Автомотоспілки» Київського району ОСОБА_13 ОСОБА_2 являється членом автоколективу «Компресор» по вул.Шведській, З «А» та має гараж у своєму користуванні №23.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року встановлено, шо ОСОБА_3 ніколи не був членом цього колективу, а отже не міг бути його головою. ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу про те, що він був членом цього колективу та був його головою.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 безпідставно перешкоджає позивачу в користуванні гаражем №23, а відтак позовні вимоги ОСОБА_2 в частині усунення перешкод у користуванні гаражем №23 у ОСОБА_4 кооперативі «Автоколектив «Компресор» шляхом звільнення гаража №23 від автомобіля, який є власністю ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Разом з тим задоволенню не підлягають позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_3 вартості майна, яке є його власністю компресор марки ЕПКУ 0,07/4 вартістю 750 грн., зварювальний апарат марки ВХІ- 200С2, вартістю 770 грн., набір слюсарних ключів вартістю 800 грн., оскільки позивачем не надано суду жодного доказу, що дане майно ним залишалось в спірному гаражу №23, що вартість цього майна саме така, як вказує ОСОБА_2

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор», ОСОБА_3 про визнання неправомірним і скасування рішення загальних зборів членів кооперативу та про покладення зобов»язання про прийом в члени кооперативу підлягають задоволенню з наступних підстав.

В рішенні Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року встановлено, що ОСОБА_2 був членом автоколектива «Компресор» та йому у користування переданий гараж №23, яким раніше користувалась ОСОБА_6, яка вибула з членів автоколективу.

07.08.2009року на заміну автоколективу «Компресор» було створено ОСОБА_4 кооператив «Автоколектив «Компресор». Новий список членів кооперативу був затверджений рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 районної в м.Полтаві ради №381 від 25.08.2009 року.

28.11.2009року ОСОБА_2 була подана заява про включення його, як користувача гаража №23 автоколективу «Компресор» до членів ОК «Автоколектив «Компресор».

Рішенням загальних зборів ОК «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року було затверджено список учасників кооперативу, в якому користувачем гаража №23 та членом кооперативу є ОСОБА_3, що підтверджується протоколом №3 загальних зборів ОК «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивача на загальні збори ОК «Автоколектив «Компресор» 30 листопада 2009 року не запросили. В список учасників кооперативу не включили. Більше того, визначили, що користувачем гаража та членом кооперативу є ОСОБА_3, що підтверджується протоколом №3 загальних зборів ОК «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року (а.с.27). Голова ОК «Автоколектив «Компресор» ОСОБА_17 відповіді на письмові запити позивача (а.с.28-29) не надавав.

Суд приходить до висновку, що відповідно до протоколу №3 загальних зборів ОК «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року безпідставно в список учасників кооперативу, користувачем гаража №23 та членом кооперативу було включено ОСОБА_3, оскільки рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року встановлено, що ОСОБА_3 ніколи не був членом цього колективу, а отже не міг бути його головою. ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу про те, що він був членом цього колективу та був його головою.

Судом критично оцінюються пояснення відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_18 голови ОК «Автоколектив «Компресор» ОСОБА_17, що ОСОБА_3 більше 10 років користувався гаражем №23, був членом автогаражного кооперативу «Компресор», його головою, оскільки це суперечить встановленим по справі обставинам та рішенню Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року. Не є підставою для включення ОСОБА_3 в члени ОК «Автоколектив «Компресор» та обставина, що ним виготовлений технічний паспорт на спірний гараж, оскільки ОСОБА_3 ніхто не зобов»язував виготовляти технічну документацію на гараж, який не знаходиться в його користуванні.

Крім того, включаючи ОСОБА_3 в члени ОК «Автоколектив «Компресор» та визнаючи за ним право користування гаражем №23, голова ОК «Автоколектив «Компресор» ОСОБА_17 не виконав рішення Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року, яке є відповідно до статті 14 ЦПК України обов»язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» про визнання протоколу зборів від 18.01.2008 року №6 недійсним задоволенню не підлягає, оскільки даний протокол зборів приймався не ОСОБА_4 кооперативом «Автоколектив «Компресор», а автоколективом «Компресор». Особи, яких стосувався даний протокол його не оспорювали, а отже, були з ним згодні. Рішення Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2009 року не спростовує протокол №6 від 18.01.2008 року загальних зборів автоколективу «Компресор». Свідок ОСОБА_10 засвідчив, що збори автоколективу «Компресор» відбувалися 18 січня 2008 року, також не заперечував свого підпису на вказаному протоколі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 60, 61, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні гаражем, стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні гаражем №23 у ОСОБА_4 кооперативі «Автоколектив «Компресор» шляхом звільнення гаража №23 від автомобіля, який є власністю ОСОБА_3.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор», ОСОБА_3 про визнання неправомірним і скасування рішення загальних зборів членів кооперативу та про покладення зобов»язання про прийом в члени кооперативу задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати рішення загальних зборів членів ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» від 30.11.2009 року, протокол №3 про відмову у прийнятті ОСОБА_2 до членів кооперативу та про внесення ОСОБА_3 до списку членів кооперативу, як користувача гаража №23.

Зобов»язати ОСОБА_4 кооператив «Автоколектив «Компресор» прийняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в члени кооперативу, включити ОСОБА_2 в список членів кооперативу з правом користування гаражем №23, який після його включення направити всім заінтересованим підприємствам, установам і організаціям, який такий список надавався до його прийняття в члени кооперативу.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 кооперативу «Автоколектив «Компресор» про визнання протоколу зборів від 18.01.2008 року №6 недійсним відмовити за безпідставністю.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Головуючий Т.В.Турченко