Рівненський міський суд Рівненської області
справа № 2- 334/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2010 року Рівненський міський суд у складі: головуючого - судді Мельника О.В., при секретарі Яремі Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні позивач підтримала свій позов з підстав, викладених у позовній заяві. У обгрунтування позовних вимог сторона позивача суду пояснила, що 28.06.2003 року між ОСОБА_5 та покійним чоловіком позивача ОСОБА_6 було укладено та нотаріально посвідчено два договори купівлі продажу земельної ділянки та домоволодіння по вул. Каховській. 23 у місті Рівному. 12.10.2008 року ОСОБА_6 помер, не встигши переоформити право власності на вказану земельну ділянку. У січні 2008 року ОСОБА_1, як спадкоємець звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, проте не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки її чоловік на момент смертю не встиг виготовити відповідний державний акт. Стверджує, що будь-які інші спадкоємці за законом із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, а її померлий чоловік заповітів на імя інших осіб не видавав, а тому вона, як єдиний спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину має право на вказану земельну ділянку, придбану її покійним чоловіком спільно з будинковолодінням.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради позовні вимоги не визнав, проте, будь-яких обґрунтувань в заперечення на позову суду не надав.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи із наступного.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю, виданим на імя ОСОБА_5, земельна ділянка площею 0,0606 га по вул. Каховській, 23 у місті Рівному має призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 346 КК України, право власності припиняється у випадку відчуження власником свого майна.

Судом встановлено, що 28.06.2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, було укладено та нотаріально посвідчено два договори купівлі продажу, а саме : договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Каховській, 23 у місті Рівному та договір купівлі- продажу домоволодіння за цією ж адресою.

12.10.2008 року ОСОБА_6 помер, що слідує із свідоцтва про смерть.

Згідно з повідомленням Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_6 12.10.2008 року, спадкову справу було заведено за заявою його дружини - ОСОБА_1. Інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Заповіти від імені ОСОБА_6 не посвідчувались.

Згідно з ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Судом беззаперечно встановлено, що за життя та після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 не встиг отримати Державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до вказаного договору купівлі-продажу, у звязку з чим нотаріус позбавлений можливості оформити спадщину у виді вказаної земельної ділянки на користь позивача..

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо

договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком; будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Враховуючи те, що земельна ділянка та домоволодіння було придбане в період шлюбу позивача з ОСОБА_6, який помер 12.10.2008 року, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, заповіти від імені її чоловіка не посвідчувались, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в указаній частині.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,212,214,215 ЦПК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0606 га по вул. Каховській. 23 у місті Рівному, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка повинна бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя О.В. Мельник