РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ;

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що в червні 2009 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини та сумісне проживання, що повязано з тим, що в останні два роки їх сімейного життя між ними постійно виникали сварки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов, а відповідач ОСОБА_2М визнав позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 04 грудня 2004 року сторони зареєстрували шлюб в Другому відділі РАЦСу Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 551 ; у сторін це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак шлюб сторін виявився невдалим, так як між ними постійно виникали сварки та конфлікти у звязку з тим, що кожний з них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а також у звязку з тим, що відповідач не забезпечував сімю матеріально.

Будучи незадоволеними сімейним життям, сторони наприкінці червня 2009 року припинили шлюбно-сімейні відносини й позивач разом з дочкою ОСОБА_4 пішла до своїх батьків.

Бажаючи зберегти сімю, сторони в січні 2010 року поновили шлюбно-сімейні відносини, але їм так і не вдалося налагодити відносини, так як відповідач не змінив своє ставлення до сім'ї, тому весною 2010 року сторони знову припинили шлюбно-сімейні відносини та позивач разом з дочкою пішла до своїх батьків, після чого сторони не вживали заходів до примирення.

В судовому засіданні сторони категорично заперечували проти надання їм судом будь-якого строку для примирення, посилаючись, що станом на цей час вони остаточно переконалися в тому, що втратили почуття любові і поваги один до одного та не бажають бути разом.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і збереження їх шлюбу неможливо.

Крім того, судом установлено, що з весни 2010 року малолітня дочка сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з матірю, а також, що сторони досягли згоди стосовно того, що й в подальшому їх дочка залишиться мешкати разом з матірю, а суд вважає, що таке рішення сторін відповідає інтересам їхньої дитини, яка в силу свого віку потребує догляду і піклування саме з боку матері.

Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторонами не заявлені.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.24,105,110,112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Цанько) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04 грудня 2004 року у Другому відділі РАЦСу Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 551, - розірвати.

Малолітню дочку сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 38 (тридцять вісім) грн. 50 коп.

При оформленні розірвання шлюбу між сторонами в органах РАЦСу стягнути з позивача ОСОБА_1 та з відповідача ОСОБА_2, з кожного, по 17 (сімнадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Н.А.Ільченко

24.11.2010