Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-929/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 січня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого: судді Дюженко

при секретарі: Волошиній М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 24.10.2006 позичив відповідачу 100000 доларів США, що на момент позики становило 503000 грн., які він зобов'язався повернути у строк до 24.01.2007; 24.10.2006 позивач знову позичив відповідачу 60000 доларів США, що на момент позики становило 303000 грн., які той зобов'язався повернути у строк до 24.01.2007; 14.12.2006 позивач знову позичив відповідачу 150000 доларів США, що на момент позики становило 754500 грн., які той зобов'язався повернути у строк до 30.01.2007 про що видав письмові розписки, але до встановленого строку гроші не повернув і ухиляється від їх повернення. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2581215, 12 грн., з урахуванням суми 3% річних, індексу інфляції. Крім того, позивач просить стягнути на його користь заподіяну моральну шкоду у сумі 5000 грн., оскільки він тривалий час був позбавлений можливості користуватися своїми коштами, витрачати час на пошуки відповідачів та вимагати від них повернення позики, а також позивач просить стягнути судові витрати на оплату судового збору 1708,50 грн. і ІТЗ у сумі 120 грн.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Судом установлено, що 24.10.2006 позивач позичив відповідачу ОСОБА_3 100000 доларів США, що на момент позики за курсом НБУ становило 503000 грн., які він зобов'язався повернути у строк до 24.01.2007; 24.10.2006 позивач знову позичив відповідачу ОСОБА_3 60000 доларів США, що на момент позики за курсом НБУ становило 303000 грн., які той зобов'язався повернути у строк до 24.01.2007; 14.12.2007 позивач знову позичив відповідачу ОСОБА_3 150000 доларів США, що на момент позики за курсом НБУ становило 754500 грн., які той зобов'язався повернути у строк до 30.01.2007 про що видав письмові розписки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє

сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Судом установлено, що позичальник ОСОБА_2 належним чином не виконує прийнятих на себе зобов'язань і не повернув позивачеві позичені кошти у встановлений термін, тому сума позики підлягає стягненню у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, у тій самій сумі, строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Отже, на момент розгляду справи у суді, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 з урахуванням індексів інфляції та 3% річних становить 2581215, 12 грн. (згідно наданого розрахунку), які і підлягають стягненню на користь позивача.

У стягненні з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. - відмовити, оскільки договірні відносини не передбачають стягнення моральної шкоди.

Отже, зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, і на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 2561215,12 грн., а також понесені судові витрати на оплату судового збору 1708,50 грн. і ІТЗ 120 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 615, 1049,

1050 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за позикою - 2581215,12 грн., а також понесені судові витрати на оплату судового збору 1708,50 грн. і ІТЗ 120 грн., а всього 2583043,62 грн.( два міліонна п'ятсот вісімдесят три тисячі сорок три гривні 62 копійки.)

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: