Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-391/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 р. Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Слободян Н.П., при секретарі Ашуркіну Р.М., розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради, третя особа головний архітектор Іванківського району про визнання права власності на самочинне будівництво

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що 21.09.2006 року він придбав частину майнового комплексу, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.09.2006 року.

27.11.2007 року ним придбано у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення розміром 1.6125 га за вищевказаною адресою для обслуговування виробничої бази, що посвідчено договором купівлі-продажу та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 2033110 від 23.05.2008 року.

Рішенням Іванківської селищної ради № 247 від 29.08.2008 року «Про надання дозволу на проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва складських приміщень йому надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва складських приміщень.

Після одержання вищевказаного дозволу Іванківської селищної ради ним було збудовано складське (нежитлове) приміщення без відповідного дозволу державної архітектурно-будівельної інспекції та без проекту на будівництво. Про необхідність наявності вказаних документів позивач не знав.

За самовільне будівництво відповідними контролюючими органами він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На даний час відповідні служби ( відділ містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Іванківської РДА) не заперечують проти розміщення самовільно збудованого позивачем нежитлового приміщення на належній йому на праві власності земельній ділянці, нічиїх законних прав чи інтересів наявність зазначеної будівлі не зачіпає.

Проте, воно є самовільним, і тому він не вважається власником, і не може використовувати збудовану нерухомість за призначенням без реєстрації свого права власності на нього.

Оскільки іншого, окрім судового, порядку узаконення самовільно збудованого нерухомого майна немає, позивач просить визнати його право власності на нього.

У попереднє судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, його представник написав заяву, у якій позов підтримує, просить справу розглянути без участі його та позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали суду лист про те, що з позовними вимогами згодні, просять справу розглядати без участі представника селищної ради.

Третя особа - головний архітектор Іванківського району про день і час слухання справи повідомлений вчасно, направив до суду лист, у якому зазначив, що не має заперечень проти задоволення позову.

Суд приймає визнання відповідачем позову, і приходить до висновку про можливість постановлення рішення у попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 130, 174 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦПК України «на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб». Відповідно до наданого суду державного акту про право власності на землю земельна ділянка придбана позивачем на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 27.11.2007 року № 6065, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування виробничої бази.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини майнового комплексу від 21.09.2006 року позивачем було придбане у ВАТ «Київводбуд» нежитлові приміщення частини майнового комплексу, які розташовані в АДРЕСА_1 , а саме: авто гараж загальною площею 311,8 м.кв., в технічному паспорті під літерою «Д», РММ АК-6 загальною площею 418,6 м.кв. - «Е», адмінбудинок загальною площею 59,6 м.кв. - «Ж», склад загальною площею 123,3 м.кв. - «І», склад нафтопродуктів загальною площею 28,8 м.кв. - «К», водонапірна башня - «У».

На зазначеній земельній ділянці позивач самочинно збудував будівлі: 1) автогараж, склад, огорожу.

Головний архітектор району не має заперечень проти задоволення позову про узаконення самочинного будівництва.

Рішенням виконкому Іванківської селищної ради № 247 від 29.08.2008 року позивачу надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва складських приміщень і АДРЕСА_2 на земельній ділянці розміром 1,6125 га., тобто селищна рада не заперечує проти розміщення зазначеного вище самочинного будівництва на цій території, що підтверджено і листом про визнання позовних вимог.

Як встановлено у судовому засіданні зазначене вище самочинно збудоване майно, не порушує прав інших осіб, збудовані ним на земельній ділянці, що є його приватною власністю з цільовим призначенням - обслуговування виробничої бази.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 відповідають вимогам закону, суд вважає, що позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, ст. 376 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст. ст. 5, 6, 8, 57, 60, 62. 174, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на самочинно збудоване нерухоме майно, у вигляді: 1) автогаражу площею 219,5 м.кв, позначений у технічному паспорті під літерою «X», 2) складу площею 17,0 м.кв., позначеного в технічному паспорті під літерою «Ц», 3) складу площею 2698,9 м.кв., позначений в технічному паспорті пд. Літерою «Ф», огорожі, позначеної у технічному паспорті цифрами 2, 1 і.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом протягом 10 днів з моменту його проголошення заяви про апеляційне оскарження, і протягом 20 днів з дня подачі такої заяви - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. А якщо заява була подана, але у встановлений строк не подано апеляційну скаргу, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: