Справа № 22ц-4714 /2010р Головуючий у 1 інст. Бонецький Л.Й
Категорія 57 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Каблака П.І.

Суддів: МусіноїТ.Г., ОСОБА_1

При секретарі: Луньо К.

Розглянувши в порядку ч. 1 ст. 304 - 1 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2009 року

встановила:

В липні 2009 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними по нарахуванню і виплаті сум державної допомоги та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 7426,10 грн. та заборгованість по виплаті одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 2356,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона є матірю малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми має право на одержання щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Посилаючись на те, що такі виплати їй не проводились у розмірі, встановленому законом, просила зобовязати відповідача здійснити ці нарахування та виплату за період з вересня 2007р. по грудень 2008 року в сумі 7426 грн. 10 коп. та заборгованість по виплаті одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 2356,56 грн.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2009 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31.12.2007 року, виходячи з розміру, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації здійснити перерарахунок належної ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у відповідності до ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Старосамбірського районного суду Львівської області області від 30 березня 2010 року заяву ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації щодо нарахування одноразової допомоги ОСОБА_2 при народжені дитини за період з 09 липня 2007 року до 09 липня 2008 року.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації здійснити перерахунок належної ОСОБА_2 допомоги при народженні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 09 липня 2007 рокуд до 09 липня 2008 року у відповідності до ст. 12 Закону України „Про державну допогу сімям з дітьми та ст. 41 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності витратами, зумовленими народженням та похованням і провести відповідні виплати в десятиденний строк з часу набрання постановою законної сили.

В апеляційній скарзі УП та СЗН Старосамбірської районної державної адміністрації, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального права, просить скасувати постанову від 29.12.2009 року та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в процесі розгляду справи в суді першої інстанції не покликався на застосування положень ч. 2 ст. 99 та ч.1 ст. 100 КАС України, не покликається на це в апеляційній скарзі як підставу для скасування постанови.

Як було встановлено судом позивач є матірю малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідно до ст. 13 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах визначених ст. 15 цього Закону.

Частиною 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми (в редакції норми, яка діяла до зупинення її дії Законом України „Про державнії бюджет на 2007 рік від 19.12.2006р. № 489 - У) було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України „Про державний бюджет на 2007 рік пунктом 14 статті 71 зупинено на 2007 рік дію ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімямз дітьми. Натомість абзацом 3 ч. 2 ст. 56 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік було встановлено новий розмір цієї допомоги для виплати у 2007 році. Відповідно до цієї норми Закону у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України №6 - рп/2007 від 09.07.2007 визнано неконституційними вищенаведені положення пункту 14 статті 71 абзацу З частини 2 статті 56 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік.

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим, крім того, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року спірні відносини регулюються відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми в редакції, яка діяла до січня 2007 року.

В процесі розгляду адміністративної справи відповідач не звертався з клопотанням застосувати до вимог позивачки, як підставу для відмови у задоволенні позову пропущення строку звернення до адміністративного суду, тому суд правильно не застосував до вимог позивача наслідки пропущення строку звернення до.суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 - ти років, визначеного ч. 1 ст. 62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік є обґрунтованими.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування виплат передбаченої Законом України „Про державну допомогу сімям з дітьми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути причиною невиконання покладених на Управління праці та соціального захисту населення зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязана з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виконання спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та встановлених обставин справи.

Керуючись ч. 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1691 від 18.02.2010 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, ч. 1 ст. 304 - 1, ч. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308,314,315,319 ЦК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області відхилити.

Постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Каблак П.І.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_4