Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа №2-316/10
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2010 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Робак С.О.

при секретарі Скавронській Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до Крищенецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Крищенецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 грудня 1988 року його мати ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно після своєї смерті заповіла йому. 7 липня 1994 року його мати ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із:

- 1/6 частини житлового будинку загальною площею 63,3 м2, житловою площею 31,0 м2 з верандою, позначеною літерою «а» та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд, розташованої в с. Крищенці Тульчинського району по вул. Садова № 57, яка їй належала як члену колгоспного двору.

Єдиним спадкоємцем за заповітом майна своєї матері став він і він спадщину прийняв. 9 червня 1995 року помер його батько ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із:

- 1/6 частини житлового будинку загальною площею 63,3м2, житловою площею 31,0м2. з верандою позначеною літерою «а», та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд, розташованої в с. Крищенці Тульчинського району по вул. Садова № 57, яка йому належала як члену колгоспного двору.

Заповітного розпорядження його батько не склав. Єдиним спадкоємцем першої черга за законом майна його батька являється він і він прийняв спадщину.

Однак, оформити нотаріально право власності на спадкове майно батьків він не може, так як будинок, частини якого належали його батькам і є спадковими, відносився до суспільної категорії колгоспних дворів. Після ліквідації колгоспних дворів його батьки своє право власності на належні їм частини будинку не оформили, в органах МБТІ не зареєстрували і свідоцтв про право власності не отримали. Тому в нотаріальному оформлені права власності на спадкове майно йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій попросив суд розглянути справу без його участі. Проти 'задоволення позову не заперечує.

Заслухавши позивача та ознайомившись з заявою відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ч. 4 ст. 1 ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 31 грудня 1988 року мати позивача ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно після своєї смерті заповіла ОСОБА_1. Даний факт підтверджується копією заповіту (а.с. 11).

7 липня 1994 року померла ОСОБА_2, а 9 червня 1995 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть (а.с. 9, 10).

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 являються ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Після смерті батьків відкрилася спадщина за заповітом і за законом, яка складається з 2/6 частин житлового будинку з верандою та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд, розташованих в с. Крищенці Тульчинського району по вул. Садова № 57, які їм належали як членам колгоспного двору відповідно до витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 12, 13).

На підставі викладеного, відповідно до ст.4, 15, ч.4 ст.130, ст.174, ст.213-215 ЦПК України, ст. 328, ст.386, ст.392, ст.1220-1223, ст. ст. 1233, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом та за законом, спадкоємцем якого він став після смерті матері ОСОБА_2, померлої 4 липня 1994 року, та батька ОСОБА_3, померлого 9 червня 1995 року, а саме, на:

- 2/6 частини житлового будинку загальною площею 63,3 м2, житловою площею 31,0 м2 з верандою, позначеною літерою «а» та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд, розташованих в с. Крищенці Тульчинського району по вул. Садова № 57.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду та апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя