Справа № 2-1165/10
Провадження № 2-1165/10
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2010 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ГаврасієнкаВ.А.

при секретарі Когановій Г.М.,

за участю представників

позивачів - ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_7, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.09 ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_9, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_10, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

07.09.09 ОСОБА_4 та ОСОБА_9, яка діє від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_10, ОСОБА_8, звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, треті особи служба у справах дітей Заводського району виконкому Миколаївської міської ради, ТОВ «Нордстар ЮГ», про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та вселення.

Ухвалою суду обидва позови обєднані в одному провадженні.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що відповідачі втратили право користування спірною квартирою, оскільки з травня 2007 року відсутні за місцем реєстрації без поважних причин. Проти задоволення зустрічного позову заперечували, посилаючись на факт добровільного вибуття ОСОБА_4, ОСОБА_9 разом з неповнолітніми ОСОБА_10, ОСОБА_8 і сутність перешкод їх вселенню з боку ОСОБА_6

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_9, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_10, ОСОБА_8 та їх представник ОСОБА_5 позов не визнали суду пояснили, що дійсно вони не проживають в спірній квартирі з травня 2007 року, оскільки ОСОБА_6 створював перешкоди їх проживанню, що вимусило відповідачів залишити жиле приміщення спірної квартири. При цьому відповідачі зазначали, що внаслідок вселення ОСОБА_6 до квартири своєї співмешканки, сумісне проживання є неможливим. Також відповідачі посилалися на створення перешкод шляхом заміни ОСОБА_6 замків від вхідних дверей, при цьому просили про задоволення зустрічного позову.

Представник третьої особи ТОВ «Нордстар ЮГ» у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи служби у справах дітей Заводського району виконкому Миколаївської міської ради покладав розгляд справи на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 знаходився в шлюбі з ОСОБА_9, який був розірваний 12.08.03. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_9 від першого шлюбу.

Згідно ордеру на житлове приміщення №1513 від 28.08.97 спірна квартира виділена ОСОБА_6, який є основним квартиронаймачем, в якості членів його сімї в квартирі зареєстровані: ОСОБА_6 з 26.12.97, ОСОБА_9 з 31.05.02, ОСОБА_4 з 28.12.07, ОСОБА_10 з 24.04.09

Як пояснили представники позивача, в травні 2007 року відповідачі добровільно залишили спірну квартиру та забрали свої особисті речі. При цьому у відповідачів залишились ключі від квартири. З вказаного часу звязку з квартирою відповідачі не підтримують, участі в сплаті комунальних платежів не приймають.

Пояснення позивачів частково визнали відповідачі, які суду пояснили, що дійсно з вказаного часу вони не проживають в спірній квартирі, однак не вважають себе такими, що втратили право користування її жилою площею, оскільки ОСОБА_4 та неповнолітні діти їздили до батька в гості до кінця 2008 року. Крім того, в період з січня до червня 2009 року ОСОБА_8 проживав у батька та мав ключі від квартири, але в звязку з неможливістю спільного проживання з ОСОБА_6 повернувся назад, віддавши батькові ключі, після чого став постійно проживати з ними. Також відповідачка ОСОБА_9 зазначала, що не приймала спроб повернутися до спірної квартири оскільки уклала інший шлюб, при цьому діти повернутися та проживати з батьком відмовились у звязку з його неправильною поведінкою у сімї та висловили бажання проживати з нею та її новим чоловіком, який повністю їх забезпечує. В цій частині пояснення відповідачки ОСОБА_9 підтримала ОСОБА_4, яка підтвердила небажання відповідачів повертатися до спірної квартири. При цьому як ОСОБА_9 так і ОСОБА_4 посилалися на відсутність в спірній квартирі понад передбачений законом строк з поважних причин, оскільки ОСОБА_6 були створені умови, що перешкоджали їх проживанню.

Однак із доводами відповідачів погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно вимоги ч. 1 ст.71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутньою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводяться в судовому порядку.

Як пояснили позивачі та визнали відповідачі, ОСОБА_4, ОСОБА_9 разом з неповнолітньою ОСОБА_10 добровільно залишили спірне житлове приміщення в травні 2007 році та до теперішнього часу в квартирі не проживають, при цьому жодної поважної причини на підтвердження їх відсутності в даній квартирі біля 3 років, судом не встановлено.

Крім того, факт не проживання відповідачів протягом вказаного періоду в квартирі АДРЕСА_2, підтверджується актом про не проживання та показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12

Посилання відповідачів, щодо чинення їм перешкод з боку позивача у користуванні жилим приміщенням спірної квартири, суд не приймає до уваги, оскільки жодного належного доказу на їх підтвердження відповідачами суду не дано. Крім того, вони спростовуються поясненнями самих ОСОБА_9 та ОСОБА_4 і вищевказаними доказами. При цьому суд враховує, що після виселення спірної квартири відповідачі не зверталися до відповідних установ з приводу усунення перешкоди їх вселенню та користуванню житлом, зустрічний позов суд оцінює критично, оскільки він був поданий після звернення до суду ОСОБА_6

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.ст.71,72 ЖК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 разом з неповнолітньою ОСОБА_10 без поважних причин відсутні в квартирі АДРЕСА_3 протягом понад шість місяців, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням даної квартири.

Таким чином, вимоги первісного позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_4І не надано суду жодного належного доказу на їх підтвердження. При цьому суд враховує, що після вибуття з квартири АДРЕСА_4, у відповідачів була можливість повернутися, яку вони не використали.

У відповідності зі ст.ст.81,88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позовів.

Керуючись ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_7, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_3 разом з повнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири №43 по п. Мельничній, 31 в м. Миколаєві.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3 гатоліївни, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_7, ОСОБА_8, до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів.

Суддя: В.О. Гаврасієнко