Справа №2-43/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року м. Маріуполь

Приморений гайснний суд в складі головуючого судді Чебанова О.О. при секретарі Екзархо К.А.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 де ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору довічного утримання недійсним, вказуючи на те, що вона є єдиним спадкоємцем на квартиру АДРЕСА_1 другої черги по закону після смерті своєї сестри ОСОБА_3 При зверненні до нотаріальної контори вона єднала, що 25.04.2008 року її сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_2 С.1. уклали договір довічного утримання, який посвідчив приватний нотаріус Другої маріупольської державної нотаріальної контори. Вважає, що її сестра ОСОБА_3, уклала договір довічного утримання під впливом обману, оскільки на той час їй було 82 роки і вона знаходилася у безпомічному хворому стані тому незрозуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Просила визнати договір довічного утримання укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її сестри ОСОБА_3

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що договір довічного утримання ОСОБА_3 підписувала добровільно та усвідомлювала значення своїх дій. Крім того договір укладався у присутності державного нотаріуса. Після укладення договору вона виконувала у сі домовленості по уходу за ОСОБА_3 Прохала відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи без самостійних вимог Другої маріупольської державної нотаріальної контори у судовому засіданні вважала позов безпідставним, оскільки ніяких перешкод для посвідчення договору не було.

Суд, вислухавши сторони, свідків, третю особу, дійшов висновку, що позов не обгрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.215 ЦК України підставою для визнання недійсним правочину - договору довічного утримання може бути недотримання в момент вчинення договору сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

Позивач та його представник не довели суду та судом не встановлено таких підстав для визнання договору довічного утримання недійсним. Крім того, у суду немає підстав вважати вказаний договір нікчемним, оскільки договір укладений згідно зі ст. 744,745,746, 748 ЦК України. Договір довічного утримання, був укладений 25.04.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який посвідчив нотаріус Другої маріупольської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-689.

Відповідно до ст. 229 ч.І ЦК України Якщо особа, яка вчинила правочин, помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначення. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Доказів того, що укладаючи договір довічного утримання, ОСОБА_3 помилялась щодо обставин, які мають істотне значення (щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначення) позивач та його представник не представили.

Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 20.04.1978 року із змінами від 25.12.1992 року п. 16 «невиконання або неналежне виконання умов угоди ( в тому числі договору довічного утримання) не може бути підставною для визнання її недійсною». В судовому засіданні позивач не надав достатніх доказів, що відповідач не виконав зобовязання щодо умов договору довічного утримання.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу в задоволені позову.

Керуючись ст.212,213,214,215 ЦПК України, ст. 744,745,748,755 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 Давидовича до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання залишити без задоволення.

На рішення може бути подана заява про його апеляційне оскарження у 10-дений строк, апеляційна скарга до судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі - у 20- дений строк.

Суддя: