Справа № 2-1675/10
Провадження № 2-1675/10
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі головуючого - судді Щербини С.В.. при секретарі - Лясковській Г.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Форт» (далі МФ ТОВ «Форт»), Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі Заводський ДВС), ОСОБА_2, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання дій Заводського ДВС незаконними, скасування протоколу з актом про проведення прилюдних торгів, скасування свідоцтва про право власності, зобовязання нотаріуса вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до МФ ТОВ «Форт», Заводського ДВС, ОСОБА_2, яким просив визнати дії ДВС з реалізації арештованого майна незаконними, визнати недійсними прилюдні торги з реалізації належної йому квартири АДРЕСА_1, визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів №37/8-14-1 від 29 квітня 2009 р. та Акт державного виконавця Заводського ДВС про проведення прилюдних торгів від 06 травня 2009 р.

В подальшому позовні вимоги уточнив - просив визнати дії Заводського ДВС з реалізації арештованого майна незаконними, скасувати протокол проведення прилюдних торгів №37/8- 14-1 від 29 квітня 2009 р. та Акт державного виконавця Заводського ДВС про проведення прилюдних торгів від 06 травня 2009 p., скасувати Свідоцтво від 15 травня 2009 р. про придбання ОСОБА_2 нерухомого майна з прилюдних торгів на квартиру АДРЕСА_2, посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зобовязати зазначеного нотаріуса вчинити дії зі скасування вказаного свідоцтва.

В судовому засіданні представники позивача предявлені вимоги та їх обґрунтування підтримали. Пояснили, що хоча прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2 і були вчинені відповідно до встановленої законом процедури, але їх проведення і втрата ОСОБА_1 права власності на житло стало можливим внаслідок незаконних дій ДВС.

Представник Заводського ДВС позовні вимоги не визнав, посилаючись що процедура стягнення боргу з ОСОБА_4 і у т.ч. арешт й реалізація належної останньому квартиру відбулась у відповідності до діючого законодавства.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, поясняв, що право власності на квартиру було набуто законно, а у позивача немає права на оскарження прилюдних торгів.

Представник приватного нотаріуса ОСОБА_3 заперечував позовні вимоги з тих підстав, що нотаріус оформлює свідоцтво про право власності на підставі наданих документів, а не перевіряє правомірність проведення прилюдних торгів.

Представник МФ ТОВ «Форт» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином завчасно.

Суд вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Встановлено, що згідно вироку апеляційного суду Миколаївської області від 17 листопаду 2006 р. позивача ОСОБА_1 було засуджено за вчинення умисного вбивства ОСОБА_5 до покарання у вигляді позбавлення волі, яке він на теперішній час відбуває. За виром стягнуто з ОСОБА_1 на користь вдови загиблого - ОСОБА_6 136726 грн. 48 коп. у відшкодування матеріальної шкоди і 40000 грн. компенсації моральної шкоди стягнуто на користь батька загиблого ОСОБА_7 8603 грн. 43 коп. відшкодування матеріальної шкоди і 40000 грн. компенсації моральної шкоди.

Після набрання вироком законної сили, 17 квітня 2007 р. апеляційним судом Миколаївської області були видані чотири виконавчих листи: 1) про стягнення з позивача користь ОСОБА_6 40000 грн. компенсації моральної шкоди; 2) про стягнення з позивача на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 136726 грн. 48 коп.; 3) про стягнення з позивача на користь ОСОБА_7 40000 грн. компенсації моральної шкоди; 4) про стягнення з позивача на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 8603 грн., на загальну сум у 225329 грн. 48 коп.

24 квітня 2007 р. державним виконавцем Заводського ДВС по кожному з чотирьох виконавчих листів була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Після відкриття виконавчого провадження, стягувачи ОСОБА_6 та ОСОБА_7, 24 та 28 квітня 2007 p., відповідно, звернулися до державного виконавця із заявами про накладення арешту на усе майно, що належить ОСОБА_8, у т.ч. й на квартиру №51 по вул. Фрунзе, у м. Миколаєві.

26 квітня 2007 р. державним виконавцем Заводського ДВС було складено Акт опису й арешту майна - квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_1, в порядку виконання виконавчого листа стягувана ОСОБА_6 на суму 136726 грн. 48 коп.

24 листопаду 2008 р. начальником Заводського ДВС на адресу директора ТОВ «Форт» була направлена заявка на реалізацію арештованого майна - квартиру АДРЕСА_3 в порядку виконання виконавчого провадження на загальну суму боргу 225329 грн. 46 коп. на користь стягувачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Серед документів, які додавалися до заявки, був звіт про вартість майна здійснений субєктами оціночної діяльності, згідно якого станом на 04 червня 2008 р. ринкова вартість АДРЕСА_4 складала 228656 грн.(без урахування ПДВ) або 47146 доларів США.

Згідно протоколу №37/8-14-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5, затверджено директором МФ ТОВ «Форт» 29 квітня 2009 p., їх переможцем визнано ОСОБА_2, яка запропонувала найбільшу ціну.

На підставі даного протоколу, 06 травня 2009 р. державним виконавцем Заводського ДВС був складений Акт про проведення прилюдних торгів, затверджений того ж дня начальником Заводського ДВС.

15 травня 2009 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Мінюсту України від 27 жовтня 1999 р. №68/5 і Акта про проведення прилюдних торгів від 06 травня 2009р. видано ОСОБА_2 Свідоцтво р. №399 про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на квартиру АДРЕСА_1, що раніше належала ОСОБА_1

20 травня 2009 р. у звязку із проведенням прилюдних торгів і здійсненою оплатою придбання квартири, постановою державного виконавця Заводського ДВС вказану кварти звільнено з-під арешту.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Миколаївсько МБТІ, право власності ОСОБА_2 було зареєстровано 24 вересня 2009р.

В своєму позові позивач зазначає, що у вироку суду стягнення грошових сум утримання вдови та дитини загиблого ОСОБА_5 визначено на майбутній час (дитині ОСОБА_5 - у звязку із втратою годувальника до досягнення повноліття й вдові - до досягнення дитиною 14 річного віку) всупереч вимогам ст. 1202 ЦК України про відшкодування шкоди, щомісячними платежами і не більш як за три роки наперед, а Заводський ДВС, ігноруючи йо чисельні звернення, не здійснив стягнення присудженої суми щомісячними платежами, як того вимагає закон, і не звернувся до суду за розясненням щодо способу та порядку виконання рішення. Внаслідок цього позивача та членів його сімї було позбавлено єдиного житла.

З такими доводами суд не погоджується виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Позивачем не заперечується, що вирок апеляційного суду Миколаївської області від 17 листопаду 2006 р. стосовно нього набрав законної сили і тому ухвалене в ньому рішення про стягнення на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_9 грошових коштів у відшкодування заподіяної матеріальної й моральної шкоди в сумі 225329 грн. 48 коп. є обовязковим для виконання.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 4, 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним з заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

На підставі належно оформлених виконавчих документів - виконавчих листів, державним виконавцем 24 квітня 2007 р. було відкрито виконавче провадження, а 26 квітня 2007 р. квартира АДРЕСА_2 була описана й арештована.

Згідно п. 1.2,6.1,6.2,6.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі Положення), затвердженого наказом Мінюсту України від 27 жовтня 1999 р. №68/5, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. Після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Положення, службовцями Заводського ДВС при зверненні стягнення на нерухоме майно боржника були дотримані, а тому їх дії при цьому є законними.

Доводи позивача про обовязок державного виконавця звернутися до суду за розясненням способу та порядку виконання рішення не відповідає положенням закону.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець і сторони виконавчого провадження вправі звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення чи змісту документу у разі якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою.

Цим правом ОСОБА_1, як сторона виконавчого провадження, не скористався. До того ж в судовому засіданні представники ОСОБА_1 визнали, що неодноразово оскаржували до суду дії державного виконавця на різних етапах здійснення виконавчих дій, але їх вимоги не задовольнялися.

У відповідності до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено право боржника звертатися до суду із вимогами про скасування протоколу проведення прилюдних торгів, Акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зобовязання нотаріуса вчинити дії зі скасування вказаного свідоцтва.

Виходячи з встановлених обставин, у задоволенні позову ОСОБА_10Є слід відмови повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 212-215. 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 294, 296 ЦПК України до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя С.В. Щербина