Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-238/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2010 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Корнєйчук О.В.

з участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 5271.00 грн., частини боргу за договором позики та стягнути із відповідача 120 грн., понесених витрат повязаних з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Зазначивши при цьому, що між ним та відповідачем 24.11.2008 року було укладено усний договір позики на суму 8671.00 грн., із строком повернення всієї суми боргу до 01.04.2009 року, про що відповідачем було написано розписку. Але в порушення договору позики відповідач повернув лише позивачу частину боргу в сумі 3400 грн., а решту боргу в сумі 5271.00 грн., відповідач повернути відмовляється і у звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У судове засідання позивач не зявився, але надіслав до суду письмову заяву у якій він просить суд розглянути його позов до відповідача у його відсутності у звязку з віддаленістю свого місця проживання та неможливістю прибути у судове засідання. Позов підтримує.

Відповідач у судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги позивача визнав частково, в частині стягнення із нього 5271.00 грн., залишку боргу за договором позики, в решті позовних вимог не визнає. При цьому підтвердивши те, що дійсно він брав 24.11.2008 року позику у позивача на загальну суму 8671.00 грн., які зобовязався повернути рівними частинами до 01.04.2009 року, про що на підтвердження укладення договору позики та його істотних умов написав письмову розписку. Дійсно ОСОБА_2, звертався до нього про повернення боргу до 01.04.2009 року, але до вказаного строку зміг повернути лише 3400 грн., так, як крім вказаного боргу має ще зобовязання по кредиту та аліментам на утримання дитини, у звязку із чим не може повернути залишок боргу, оскільки у нього відсутні кошти в такому розміри, який вимагає від нього позивач, тобто 5271.00 грн. На даний час у нього також відсутня зазначена сума боргу і йому необхідний час для організації його виробничої діяльності та можливості повернення боргу у повному обсязі.

Судом, у судовому засіданні встановлено, що між позивачем ОСОБА_2, та відповідачем ОСОБА_1, 24.11.2008 року було укладено усний договір позики на суму 8671.00 грн. Відповідно до даного договору позики, позивач (позикодавець) ОСОБА_2, передав у власність відповідачу (позичальникові) ОСОБА_1, грошові кошти в сумі 8671.00 грн., а позичальник зобовязався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, рівними частинами до 01.04.2009 року, про що на підтвердження укладення договору позики та його істотних умов було складено відповідачем (позичальником) письмову розписку, що стверджується приєднаною до матеріалів справи письмовою розпискою даною відповідачем позивачу від 24.11.2008 року, де однією із умов якого, позичальник зобовязався повертати кошти позикодавцю рівними частинаим, протягом чотирьох місяців поспіль, починаючи з 01.12.2008 року до 01.04.2009 року. Оскільки строк повернення позики закінчився, позивач (позикодавець) звернувся із вимогою до (позичальника), боржника ОСОБА_1, про необхідність повернення позивачу його грошей на, що ОСОБА_1, погодився, але вказані суми отриманих у позику коштів повернув частково в сумі 3400 грн.

Позивач неодноразово ставив вимоги перед відповідачем щодо повернення залишку боргу в сумі 5271.00 грн., за договором позики, укладеного між сторонами 24.11.2008 року, однак відповідач до даного часу залишок боргу не повернув та уникає зустрічі з позивачем.

Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами: так, відповідно до ст.526 ЦК України слідує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України ...; відповідно до ст.530 ЦК України слідує, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ... .

Крім цього ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Із ст. 1046 ЦК України з якої слідує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України у якій зазначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Разом з тим статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Враховуючи вищенаведене, суд, вважає, що в даному випадку позов підлягає до задоволення так, як уклавши договір позики, який було підтверджено відповідною розпискою від 24.11.2008 року, відповідача (позичальника), ОСОБА_1, порушив своє зобовязання перед позивачем (позикодавцем), про повернення позиченої суми у домовлені між сторонами строки, а тому кошти в сумі 5271.00 грн., слід стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Разом з тим у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України до задоволення та стягнення з відповідача також підлягають понесені позивачем витрати в сумі 120 грн., які останній поніс при зверненні до суду.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57, 60, 81, 88, 209, 212-218 ЦПК України та ст.ст.207, 526, 530, 610, 625, 1046, 1047,1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, (позичальника), ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого вчителем загальноосвітньої школи с.Тепениця Олевського району Житомирської області на користь ОСОБА_2 (позикодавця), кошти у сумі 5271.00 (пять тисяч двісті сімдесят одна) грн., не повернутих позичальником за договором позики та 120 грн., понесених витрат при зверненні до суду, а всього на загальну суму 5391.00 грн.

Сторони звільнені від сплати державного мита, відповідно до п.18 ст.4 Декрету КМУ „Про державне мито.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області протягом 20 днів, після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка подається протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду, або на протязі 10 днів без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, через Олевський районний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_3