справа № 2-5609/10
УХВАЛА

«05» листопада 2010 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху у зв'язку із тим, що вона не відповідала вимогам статті 119 ЦПК України.

За змістом ст.119 ЦПК України заява подається в письмовій формі й повинна містити: 1) найменування суду, до якого вона подається; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги: 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що посвідчує його повноваження. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Всупереч наведеним вимогам цивільного процесуального закону, не було зазначено номери засоби зв'язку позивача та відповідача.

Крім того, в позові взагалі не були зазначені докази, що підтверджують кожну із викладених у заяві обставини.

Також статтею 81 ЦПК України визначено, що до витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відносяться витрати, пов'язані з інформуванням учасників цивільного процесу про хід і результати розгляду справи, а також витрати, пов'язані з виготовленням та видачею копій судових рішень.

Як видно з «Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21 грудня 2005 року № 1258 розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення в справах немайнового характеру складає 37 грн. 00 коп.

Однак, як вбачається із поданих позивачем до суду матеріалів, ним взагалі не було оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно із ст.2, п.п. «а» п.1 ст.З Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 - державне мито справляється із позовних заяв, заяв з переддоговірних спорів, заяв (скарг) у справах окремого провадження і скарг на рішення, прийняті відносно релігійних організацій, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили, а також за видачу судами копій документів. Із заяв та скарг, що подаються до суду та за видачу судом копій документів справляється державне мито, зокрема, із позовних заяв у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст.80 ЦПК України ціна позову визначається: - позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується; - у позовах про визнання права власності права власності на майно або його витребування - вартістю майна; - у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна: - позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір (державне мито) не в повному обсязі, тому позивачу необхідно доплатити судовий збір (державне мито) в сумі 05 грн. 10 коп.

На усунення недоліків позивачу встановлено строк до 29 жовтня 2010 року.

Однак, станом на 05 листопада 2010 року наголошені вище недоліки в оформленні позовної заяви ОСОБА_1 так і не були усунуті.

Згідно із ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усуне -и недоліків.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначено статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, заява вважається поданою в день первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

З огляду на викладене приходжу до висновку про необхідність повернути позовну заяв у ОСОБА_1 у зв'язку із не усуненням у встановлений строк нею недоліків в її оформленні.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням вважати неподаною й повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дні І проголошення відповідно до вимог статей 294-296 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин