№2-0-42/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судці Литвинової Р.А. при секретарі Заіка А.В., за участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення (заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області),

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має для нього юридичне значення, в якій зазначає наступне.

05.10.2008р. він досяг пенсійного віку і 06.10.2008р. заінтересованою особою- Управлінням пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області- йому було призначено пенсію за віком.

При призначення пенсії ним було надано пакет документів, який витребувала заінтересована особа і відповідно до цього пакету УПФУ визначило його трудовий стаж і провело розрахунок нарахування розміру пенсії. При цьому не було враховано період його роботи на посаді голови колгоспу ім. Жданова Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в 1982 році та на посаді агронома по кормовому виробництву колгоспу «Україна» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в 1995р.

Він звернувся до УПФУ в м. Вільногірську з проханням включити зазначений період його роботи в розрахунок при призначенні пенсії, але йому було в цьому відмовлено з мотивів відсутності підтверджуючих документів стосовно цього періоду роботи.

В зв'язку з зазначеною відмовою в цьому питанні він вимушений був звернутись з відповідним позовом до суду про зобов'язання УПФУ в м. Вільногірську включити зазначений трудовий стаж в пенсію та перерахувати її.

На цей час у нього у нього виникла потреба в судовому порядку підтвердити факт наявності у нього зазначеного трудового стажу, так як заінтересована особа без судового рішення самостійно не бажає цього робити. Факт його праці в зазначений період підтверджується його трудовою книжкою, де є відповідні записи, які скріплені мокрою печаткою зазначених колективних господарств.

Відсутність архівних даних стосовно його роботи в зазначений період має місце тільки через недбалість відповідальних посадових осіб. Як вбачається з архівних документів, він працював в колгоспі безперервно з 1971р. до 1994р, в цих архівних довідках зазначено, що документи з колгоспу до архіву за періоди 1982 та 1995р.р. надійшли не в повному обсязі. Колгосп «Україна» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є правонаступником колгоспу ім. Жданова Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується архівною довідкою №339 від 11,09.2008р.

Факт його роботи у вказаних колгоспах може бути підтверджено показаннями свідків, які працювали разом з ним в той період часу. Встановлення зазначеного факту йому необхідно для перерахунку призначеної пенсії, оскільки іншим шляхом його встановити неможливо, це можливо встановити лише судовим рішенням. Він просить задовольнити його заяву.

В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву в повному обсязі, просив її задовольнити, зауваживши, що встановлення вказаних юридичних фактів йому необхідно для здійснення перерахунку нарахованої йому пенсії.

Представник заінтересованої особи суду пояснила, що з врахуванням показань свідків, допитаних в судовому засіданні, вона не має заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1, просить ухвалити справедливе рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що з заявником вона працювала разом в колгоспі з 1978р по 2000 рік. Знає його як добросовісну людину, спочатку він працював головою колгоспу, потім агрономом, працював дуже добре, навіть без вихідних днів, вона працювала головним бухгалтером, потім головою профспілкової організації, заявник завжди платив внески. В 1982 та 1995р.р. заявник працював в колгоспі ім.. Жданова, потім вони перейшли в колгосп «Україна».

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що знає заявника з 1986 року. До 2000р. вона працювала в колгоспі головним економістом, а заявник - головним агрономом, головою колгоспу, може охарактеризувати його тільки з позитивного боку. В 2000р. відбулася реорганізація колгоспу, вони всі стали на облік на «біржу». Вона уточнила, що спочатку був колгосп ім. Жданова, потім - «Україна», в 1995р. заявник працював в колгоспі «Україна».

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він проживає в цій місцевості з 1982 року. Він знає ОСОБА_1 як агронома колгоспу ім. Жданова, він працював з ним до 2000 року. Він, тобто свідок, тоді працював трактористом в тому ж колгоспі, сталося так, що у нього також немає документів за 2000 рік, бо не всі документи передали в архів.

Матеріалами справи встановлено наступне.

З архівної довідки №339 від 11.09.2008р., наданої архівним відділом Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, вбачається, що в документах архівного фонду КСП «Україна» (колгосп «Україна», колгосп ім.. Жданова) в протоколах загальних зборів є відомості про те, що рішенням загальних зборів членів колгоспу (протокол №1 від 28.01.1989р.) - колгосп ім. Жданова перейменований в колгосп «Україна». Розпорядженням голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 14.10.1996р. №781/р - колгосп «Україна» перетворений в колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» (а.с.5).

Також є архівна довідка про кількість вихододнів ОСОБА_1 на роботу за період 1971-1980р.р. та 1981, 1983-1989р.р. та є відомості в книгах обліку розрахунків по оплаті праці про розмір заробітної плати ОСОБА_1 та вихододні (а.с.6-8).

З копії трудової книжки заявника вбачається, що він в зазначений в його заяві періоди працював на посаді голови колгоспу ім. Жданова Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в 1982р. та на посаді агронома по кормовому виробництву колгоспу «Україна» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в 1995р. (а.с.9-11).

З наданих заявником копій облікової картки члена КПРС та партійного квитка видно, що він у вказаний в його заяві періоди часу дійсно працював в зазначених колективних господарствах та сплачував членські внески, (а.с.12,13).

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилався як на підставу викладених в заяві вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Судом встановлено, що перешкодою для перерахунку розміру призначеної заявнику пенсії є відсутність документів про роботу заявника в 1982р. в колгоспі ім. Жданова та в 1995р. - в колгоспі «Україна». Ці обставини були повністю підтверджено дослідженими наявними в справі документами та показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і жодного сумніву у суду не викликають.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Як пояснив суду заявник, встановлення вказаних фактів має для нього юридичне значення, оскільки це дозволить здійснити перерахунок призначеної та нарахованої йому пенсії, чим будуть цілком та повністю захищені його конституційні права.

Керуючись ст.ст.234 ч.2 п.5, 235, 256, 258, 259 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт підтвердження трудового стажу для перерахування пенсії, а саме : факт того, що ОСОБА_1 дійсно працював на посаді голови колгоспу ім. Жданова Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в 1982р. - 303 трудових дні при встановленому мінімумі виходів на роботу 280 днів та на посаді агронома по кормовому виробництву колгоспу «Україна» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в 1995р. - 104 дні при встановленому мінімумі виходів на роботі 104 дні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯР.А.ЛИТВИНОВА