Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № ц-12-863/10
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2010 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Гречаної С.І.,

при секретарі Мусіенко М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою.

У грудні 2009 року позивач позовні вимоги змінив, пред'явивши позов до ОСОБА_3 про стягнення вартості автомобіля у розмірі 6200,00 доларів США, проданого відповідачу за розпискою від 16.12.2004 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Суду зазначили, що відповідач ОСОБА_3 в рахунок майбутньої купівлі-продажу автомобіля FIAT DUCATO, 1994 року випуску залишила розписку, за якою погоджується придбати зазначений автомобіль вартістю 6200,00 доларів США. При цьому в розписці зазначено, що ОСОБА_3 передала, а позивач отримав грошові кошти в розмірі 5000,00 доларів США, а іншу суму в розмірі 1200,00 доларів США ОСОБА_3 зобов'язалася надати пізніше, а саме до 31.01.2005 року. Факт отримання коштів в розмірі 5000,00 доларів США позивач заперечує, однак як він довідався, відповідач ОСОБА_3 спірним автомобілем користується по цей час на підставі довіреності. З власної волі ОСОБА_1 автомобіль FIAT DUCATO, 1994 року випуску ОСОБА_3 він не надавав. На його думку, цей автомобіль ОСОБА_3 передала його колишня дружина ОСОБА_6 Оскільки спірний автомобіль знаходиться у користуванні відповідачки ОСОБА_3, а грошові кошти за автомобіль ОСОБА_1 не отримував, позивач просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 всю суму вартості автомобіля у розмірі 6200,00 доларів США, еквівалентних 49476,00 грн.

Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, суду пояснили, що купівля-продаж спірного автомобіля між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не відбулася. Однак грошові кошти в розмірі 6200,00 доларів США за розпискою ОСОБА_3 ОСОБА_1 передані у повному обсязі, спочатку 5000,00 доларів США, а потім 1200,00 доларів США. Після чого ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 довіреність на користування спірним транспортним засобом, яким вона користувалася до 10.01.2008 року. В січня 2008 року ОСОБА_1 продав спірний автомобіль ОСОБА_7, який до цього часу ним і володіє. Вважають позов безпідставним та необгрунтованим, у зв'язку з чим просили у позові відмовити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка ОСОБА_8, вивчивши доводи позову і матеріали справи, надані сторонами докази, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

За позивачем 07.02.2003 року було зареєстровано автомобіль FIAT DUCATO, 1994 року випуску, якому присвоєно номерний знак НОМЕР_1.

16 грудня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була складена розписка, за умовами якої остання здійснює купівлю автомобіля FIAT DUCATO, 1994 року випуску за 6200,00 доларів США. За цією розпискою відповідач віддав, а позивач отримавчастину вартості автомобіля у розмірі 5000,00 доларів США, а іншу частину вартості автомобіля у сумі 1200,00 доларів США відповідач зобов'язувалася повернути до 31.01.2005 року.

04 травня 2005 року ОСОБА_1 надав нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_3 з правом представляти його інтереси, що пов'язані з експлуатацією та продажем належного йому автомобіля FIAT DUCATO, 1994 року випуску строком до 03 травня 2008 року.

Відповідно до відомостей Миколаївського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДІ УМВС України в Миколаївській області 10 січня 2008 року автомобіль FIAT DUCATO позивачем знято з обліку для його реалізації. І цього ж дня зазначений автомобіль проданий ОСОБА_1 на товарній біржі гр. ОСОБА_9, за яким цей автомобіль зареєстровано з присвоєнням номерного знаку BE 5047 А А. Вказані відомості підтверджуються листом Миколаївського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДІ УМВС України в Миколаївській області №9/2-3884 від 04.08.2010 року.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Правовідносинами є врегульовані нормами права суспільні відносини, учасники яких мають суб'єктивні права та юридичні обов'язки.

Як вбачається, між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля FIAT DUCATO не укладався, цей автомобіль позивач продав іншій особі ОСОБА_9, який з 10.08.2008р. і є власником зазначеного автомобіля.

Отже, позивач не виконав своє зобов'язання за розпискою не передав у власність відповідача автомобіль FIAT DUCATO, а тому і права вимагати від відповідача виконання ним свого зобов'язання, а саме сплатити вартість спірного автомобіля в розмірі 6200,00 доларів США не має.

Оскільки жодних правовідносин стосовно купівлі-продажу автомобіля FIAT DUCATO, 1994 року випуску між позивачем та відповідачем не існує, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості автомобіля за розпискою від 16.12.2004р. є безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необгрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при пред'явлені позову.

Керуючись ст.ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості автомобіля відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.І. Гречана