Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-4207/2010р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2010 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.
за участю секретаря - Фірко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
24.03.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом та просив постановити рішення, згідно якого стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцяти п'яти тисяч) доларів США, які були передані відповідачу 27.09.2007 року на виконання умов укладеної угоди про надання юридичної послуги, а саме оформлення договору суборенди приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Дерибасівська, 8.
Позивач свої вимоги мотивував тим, що між сторонами був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем була написана розписка, з якої вбачається, що ОСОБА_2 отримав гроші в розмірі 25 000 (двадцяти п'яти тисяч) доларів США на оформлення договору субаренди приміщення, розташованого по вул. Дерибасівській, 8. Проте, відповідач не виконав умови вищевказаної угоди, і по сьогоднішній день гроші не повертає.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.
Позивач у судове засідання з'явився позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та пояснив суду, що між ним та ТОВ «ЮРИДИЧНЕ БЮРО «АЛІБІ» 30.08.2007 року був укладений договір про надання юридичних послуг, предметом якого є оформлення договору суборенди приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська. 8. отримання у встановленому законом порядку рішення суду про визнання права власності на вказане нежитлове приміщення, реєстрація в КП «ОМТІ та РОН» та отримання правовстановлюючих документів про право власності позивача на приміщення, на виконання умов цього договору позивач передав гроші відповідачу ОСОБА_2, який працював в ТОВ «ЮРИДИЧНЕ БЮРО «АЛІБІ», про що і була написана розписка.
Відповідач у судове засідання не з'явився, умови неявки суду не доповів, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляв, про час та дату судового засідання був сповіщений належним чином в порядку ч. 8 ст. 76 ЦПК України, яка передбачає, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ст.224, 225 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд
справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 27.09.2007 року відповідач ОСОБА_2 дійсно отримав грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцяти п'яти тисяч) доларів США за оформлення договору суборенди на приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 8 (а.с.4). Однак, надана розписка не містить відомостей про особу, від якої були вказані отримані грошові кошти.
В матеріалах справи міститься договір про надання юридичних послуг від 30.08.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮРИДИЧНЕ БЮРО «АЛІБІ», предметом якого є оформлення договору суборенди приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 8, отримання у встановленому законом порядку рішення суду про визнання права власності на вказане нежитлове приміщення, реєстрація в КП «ОМТІ та РОН» та отримання правовстановчих документів про право власності позивача на приміщення (а.с. 29-31).
Згідно розрахункових чеків від 17.09.2007 року та від 25.06.2009 року ТОВ «ЮРИДИЧНЕ БЮРО «АЛІБІ» за оформлення договору суборенди приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 8 та реєстрацію рішення суду в КП «ОМБТІ та РОН» отримало грошові кошти в загальному розмірі розмірі 60 000 (тридцяти тисяч) доларів США (а.с.28) від ОСОБА_3 (а.с. 28).
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч.І ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наданої розписки від 27.09.2007 року (а.с. 42), боргові зобов'язання виникли між відповідачем ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_3, який безпосереднього передав грошові кошти відповідачу.
З розрахункового чеку від 17.09.2007 року та розрахункового чеку від 25.06.2009 року (а.с.28), також вбачається, що оплату було здійснено саме громадянином ОСОБА_3.
У судовому засіданні позивач пояснив, що грошові кошти, які передавались ОСОБА_3, належали особисто йому, але доказів, які підтвердили б існуючі боргові зобов'язання саме між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 б матеріалах справи відсутні.
Як передбачено ч.І ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 511 ЦК України, зобов язання не створює обов'язку для третьої особи.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу та в межах заявлених позовних вимог.
При викладених обставинах, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд доходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 11,15, 16,509, 511, 1046, 1047 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 11, 57, 60,215, 223,224, 225, 226,228,294 ЦПК України, суд.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя