Справа № 2-150/2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2010 р. Шевченківський районний суд Харківської області у складі: головуючого - Тордія Е.Н. за участю секретаря - Гутарєвої В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шевченківського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права

власності на будинок в порядку спадкування за законом, -

встановив :

ОСОБА_1 16 березня 2010 року звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на будинок з надвірними побудовами, як спадщину після смерті батька ОСОБА_5, померлого 9 липня 2008 року.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та доповнила пояснивши, що її батьки з 1986 року постійно мешкали в будинку № 8, розташованому в с. Борівське Шевченківського району Харківської області по вул. Польовій. Даний будинок з надвірними побудовами був наданий її батьку радгоспом "Борівський" Шевченківського району Харківської області. В 2002 році будинок батьком був викуплений. Оскільки на той час реєстрація будівель проводилась в господарській книзі ОСОБА_2 сільської ради Шевченківського району Харківської області, технічна документація на будинок не виготовлялась, свідоцтво про право власності при житті батьків їм не видавалось.

14 лютого 2006 році померла її мати - ОСОБА_6, а згодом 9 липня 2008 року батько - ОСОБА_5. Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді будинку № 8 , з надвірними побудовами, розташований за вище вказаною адресою. Крім неї спадкоємицями першої черги є сестра: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відмовилися від прийняття спадщини на її користь. На теперішній час в зв'язку з тим, що відсутнє свідоцтво на право власності на будинок з надвірними побудовами, вона немає змоги оформити спадщину через Шевченківську держнотконтору Харківської області, тому позивачка звернулася до суду та просить визнати право власності на вищевказаний будинок за батьком ОСОБА_5 та за нею в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Шевченківського району Харківської області проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечувала.

Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися надавши до суду заяви в яких позов визнали та не заперечують проти його задоволення.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено ,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. стаття ои цні/ України передбачає ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Відповідно до переселенського квитка серія 2А №146357 від 20 березня 1986 року, вбачається, що ОСОБА_5 в 1986 році зі своєю сім'єю був направлений до радгоспу "Борівське" Шевченківського району Харківської області.

Радгоспом "Борівське" Шевченківського району Харківської області в 1986 році ОСОБА_5 та його сім'ї було надано житло у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами, розташованими в с.Борівське Шевченківського району Харківської області по вул.Польовій №8.

В 2002 році ОСОБА_5 викупив даний будинок, внісши в касу радгоспу "Борівське" Шевченківського району Харківської області грошові кошти в розмірі 2300 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №207 від 16 грудня 2002 року.

Довідка ОСОБА_2 сільської ради Шевченківського району м.Харкова засвідчує ,що будинок № 8 зареєстрований в посгосподарскькій книзі за № 5 , станом на 01 липня 1990 року в будинку проживали та значились зареєстрованими ОСОБА_5, голова господарства, ОСОБА_6,-дружина, ОСОБА_7,ОСОБА_4,ОСОБА_8 -діти.

Згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 334227 від 4 серпня 1995 року, позивачка є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтва про смерть виданного ОСОБА_2 сільською радою Шевченківського району Харківської області, серія І-ВЛ №058248 від 14 лютого 2006 року ОСОБА_6, подерла 14 лютого 2006 року, свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №163715 від 11 липня 2008 року засвідчує ,що ОСОБА_5, помер 9 липня 2008 року.

Відповідно до заяв від 9 липня 2008 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовилися від спадкового майна на користь позивачки.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Шевченківського району Харківської області №46 від 25 лютого 2010 року, вбачається, що будинок № 8 по вул. Польовій в с.Борівське Шевченківського району Харківської області, розташований на земельній ділянці, яка не приватизована та належить комунальній власності сільській раді.

Зі змісту довідок наданих ОСОБА_2 сільською радою Шевченківського району Харківської області №43 від 25 лютого 2010 року та 10 березня 2010 року вищезазначений будинок на балансі сільської ради, а також в матеріалах по розпаюванню КСП "Борівське" - не значиться.

Зі змісту ст. 316 Цивільного Кодексу України правом власності є право особи на річ (майно] ,-яке воно здійснює відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено та не заперечується сторонами ,що з 1990 року батько позивачці - ОСОБА_5 М . оселився зі своєю родиною в вищевказаному будинку, у 2002 році оплатив його вартість, та володів використовував, розпоряджався їм на свій розсуд, що відповідає праву власності передбачене ч. 1 ст. 317 Цивільного Кодексу України.

Таким чином суд дійшов до висновку, що у 2002 році між ОСОБА_5 та КСП «Борівське» фактично відбувся догові купівлі - продажу вищевказаного будинку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Стосовно спадкування майна після смерті ОСОБА_5 суд дійшов наступного.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України , який вступив у дію 01 квітня 2004 року.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України визначається спадкування як перехід прав та обов'язків(спадщини] від фізичної особи, яка померла (спадкодавця], до інших осіб (спадкоємців].

Спадкування відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуюче ,що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, також те ,що іншій спадкоємці відмовився від спадщини на її користь, задоволення позову, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином зібрані, у справі докази та їх належна оцінка вказує на наявність підстав для визнання за ОСОБА_5 права власності на будинок № 8 по вул. Польовій в с. Борівському, Шевченківського району Харківської області та визнання права власності за ОСОБА_1 на майно ,що належало ОСОБА_5 після його смерті в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 212-215 ЦПК України ,ст.ст. 316,317, 328 ,1216, 1217,1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 8 з надвірними* побудовами по вул. Польовій в с. Борівському Шевченківського району Харківської області, як спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 9 липня 2008 року.

У разі незгоди с рішенням суду сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи , які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати заяву про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ