Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-1266/2010 рік
Рішення

іменем України

03 грудня 2010 р. Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Бардіна О.С.

при секретарі Карпович В.М

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2Л

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна - автомобіля особистою власністю, витребування автомобіля.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду 12 лютого 2010 р. з позовом, в якому вказав, що з 2002 р. він став проживати однією сімєю з ОСОБА_2 Під час відпочинку в Ялті вони 08.06.2003 р. повінчалися, а 08.06.2005 р. зареєстрували шлюб.

Він з 18.05.1983 р. працював в районі Крайньої Півночі - Ямало-Ненецькому автономному окрузі, де закінчив роботу 07.09.2004 р. Заробітну плату готівкою йому не видавали, а перераховували на його особистий рахунок в «Газпромбанк».

В 2004 р. перед звільненням він приїхав в Україну, вирішив купити для себе автомобіль, але в крамниці Запорізького автомобілебудівного заводу йому пояснили, що як громадянину ОСОБА_3, тобто іншої держави, йому не продадуть автомобіль.

В зв'язку з цим 20.08.2004 р. на імя відповідача, дошлюбне прізвище якої було ОСОБА_4, був придбаний за 55175 грн. автомобіль «Ланос 104БХ». Гроші на придбання автомобіля в сумі 56000 грн. в той день були отримані ним в Криворізькій філії ЗАТ комерційний банк «Приватбанк».

Автомобіль був зареєстрований на ім'я відповідача, він керував ним по довіреності.

В серпні 2009 р. він припинив шлюбні відносини з відповідачем, яка анулювала довіреність і 28.08.2009 р. працівниками ДАІ автомобіль в нього був вилучений.

Па його вимогу відповідач відмовилася повернути йому автомобіль, посилаючись на те. що автомобіль є її особистою власністю.

Позивач просить визнати автомобіль НОМЕР_1 його особистою власністю, вилучити його у ОСОБА_2 та передати йому.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що автомобіль вони придбали під час спільного проживання однією сімєю за спільні кошти. Після розпаду сім'ї позивач залишив її без житла, тому вона забрала автомобіль, який продала.

Вислухав учасників процесу, дослідив матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

В судовому засіданні встановлено, що сторони повінчалися 08.06.2003 р., а 08.06.2005 р. зареєстрували шлюб, дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_4 (а.с.6,7 - копії свідоцтв про шлюб, про вінчання ).

18.08.2004 р. на імя ОСОБА_4 виписаний рахунок про сплату 55175 грн. для придбання автомобіля «Ланос» (а.с.12 - копія рахунку).

Згідно копії квитанції 20.08.2004 р. ОСОБА_4 перераховано 55175 грн. на придбання автомобіля (а.с.8 - копія квитанції).

Згідно довідки ДА1 26.08.2004 р. за ОСОБА_4Л зареєстровано автомобіль НОМЕР_2 (а.с.23).

Таким чином, судом встановлено, що автомобіль придбано на ім'я відповідача в період спільного проживання нею з позивачем однією сімєю.

Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення і лави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.60 СК України (глава 8) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Суд вважає, що відповідачем не доведено те, що автомобіль є його особистою приватною власністю, придбано за його особисті кошти, які він придбав до початку спільного проживання з відповідачем.

Позивачем надано копію квитанції про зняття з рахунку 56000 грн. (а.с.9). Але ним не надано доказів, що ці гроші зняті саме з його особистого рахунку, не надано документів про рух коштів по цьому рахунку, щоб можливо було прослідити коли кошти покладені на рахунок.

З заявою про витребування доказів, якщо він самостійно не міг їх отримати, позивач до суду не звертався.

Посилання позивача на те, що автомобіль був придбаний на ім'я відповідача, так як йому, як громадянину іншої держави, відмовили у придбанні автомобіля на його ім'я, суд вважає безпідставним, гак як законодавством України не заборонено продаж автомобілів громадянам інших держав.

Керуючись ст.ст. 60.74 СК України, ст.ст. 10,60.88. 212 ЦГІК України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 про визнання автомобіля НОМЕР_3 його особистою власністю та витребування автомобіля відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.