Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2-586
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сидкон» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 133 гривні, посилаючись на те, що між ними було укладено в усний формі договір про надання послуг. За цим договором відповідач надавав послуги по веденню бухгалтерського (фінансового, статистичного та податкового) обліку. Стосовно професійного рівня ОСОБА_1 у підприємства сумніви не виникали, так, як він представився аудитором, що має відповідний сертифікат ( А № 003342). Послуги по веденню бухгалтерського обліку відповідачем виконувалися з 11 листопада 2009 року по 29 січня 2010 року. За ці послуги ОСОБА_1 отримав готівкові кошти в сумі 85 000 (вісімдесят п"ять тисяч) гривень: 15 вересня 2009 року 20 000 гривень, 06 жовтня 2009 року 15 000 гривень, 26 листопада 2009 року 50 000 гривень.

ТОВ "Сидкон" 25 січня 2010 року прийнято на посаду головного бухгалтера ОСОБА_2, який при прийнятті бухгалтерських документів від відповідача виявив порушення податкового законодавства заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів в сумі 2667 ( дві тисячі шістсот шістдесят сім) грн. ТОВ "Сидкон" було змушене відкоригувати податкові зобов'язання та самостійно нарахувати штрафні санкції в розмірі п'яти відсотків від суми з виправленої помилки.

Відповідно до ст. 614 ЦК України "особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом". Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання". Нараховані штрафні санкції в розмірі 133 гривень виникли з вини відповідача, в добровільному порядку відповідач цього факту не визнає, тому позивач просить стягнути їх в примусовому порядку. Також просить стягнути сплачені ним при подачі позовної заяви судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених вище.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, проти позовних вимог заперечував повністю, мотивуючи тим, що;

- він надавав послуги ТОВ «Сидкон» з 11 листопада 2009 року по 25 лютого 2010 року по веденню бухгалтерського обліку та виконував завдання з погоджених процедур стосовно аналізу фінансової звітності, як представник ТОВ Аудиторської фірми «Блискор», м.Київ, яка є виконавцем даних послуг відповідно до договорів від 28 серпня 2009 року та 30 вересня 2009 року про виконання завдання з погоджених процедур. Окремо ніякої усної домовленості з ним на виконання даних послуг у ТОВ «Сидкон» не було і не могло бути, так як він є найманим працівником на посаді аудитора з встановленим посадовим окладом ТОВ Аудиторської фірми «Блискор», м.Києва. Надавати послуги, як аудитор він може тільки зареєструвавшись як приватний підприємець, яким не являється. Сертифікат аудитора не надає права надавати дані послуги, а тільки підтверджує рівень його знань та кваліфікацію. Відповідно він не є належним відповідачем по справі;

- будь-яких коштів від ТОВ «Сидкон» він не отримував, так як всі розрахунки за виконану роботу, відповідно до умов укладених договорів про виконання завдання з погоджених процедур, позивач проводив з ТОВ Аудиторської фірми «Блискор», безготівковою формою оплати, після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, про що свідчать виписки з банківських рахунків. Він же в свою чергу отримував заробітну плату на картковий рахунок від ТОВ Аудиторської фірми «Блискор», м.Києва;

- відповідно до позовної заяви, він надавав послуги з бухгалтерського обліку з 11 листопада 2009 року по 30 січня 2010 року, а кошти, йому виплачені 15 вересня 2009 року, 06 жовтня 2009 року та 26 листопада 2009 року, що є невідповідністю, так як він почав надавати послуги, як представник ТОВ Аудиторської фірми «Блискор» з 11 листопада 2009 року;

- дійсно, порушення податкового законодавства за жовтень 2009 року виявлено в листопаді 2009 року, про що свідчить заповнена податкова декларація за жовтень 2009 року (коли працював бухгалтер), підписана керівником ТОВ «Сидкон» ОСОБА_3, але це було виявлено ним, як представником ТОВ Аудиторської фірми «Блискор», м.Києва, з якою діяли договірні відносини. Відповідно, прийнятий на роботу 25 січня 2010 року головний бухгалтер ніякого відношення до виявлення даного порушення немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, наявним в ній та здобутим в ході судового розгляду справи в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову повністю з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, так як він надавав послуги позивачеві ТОВ «Сидкон» з 11 листопада 2009 року по 25 лютого 2010 року по веденню бухгалтерського обліку та виконував завдання з погоджених процедур стосовно аналізу фінансової звітності, як представник ТОВ Аудиторської фірми «Блискор», відповідно до договорів (а. с. 19-21, 31-32) на підставі наказу № 18 від 30 вересня 2008 року (а.с. 38) та Сертифікату аудитора (а.с. 37)., який відповідно до Закону України «Про аудиторську діяльність» не надає йому права, як фізичній особі, надавати дані послуги, а тільки підтверджує рівень його знань та кваліфікацію.

Грошових коштів від ТОВ «Сидкон» відповідач не отримував, так як за виконану роботу отримував заробітну плату на картковий рахунок від ТОВ Аудиторської фірми «Блискор». Позивач за надані послуги проводив розрахунки з ТОВ Аудиторської фірми «Блискор», безготівковою формою оплати, після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт (а.с. 25-27, 34), про що свідчать виписки з банківських рахунків (а.с. 28-30, 35,36).

Крім того, представник позивача в судовому засіданні не надав обґрунтованих пояснень та належних доказів в обгрунтування своїх позовних вимог щодо договірних зобовязань та проведення розрахунків з відповідачем.

За таких підстав, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Оскільки суд дійшов до такого висновку, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати, понесені позивачем по справі з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 16, 208, 901, 903 ЦК України, ст. 4, 16, 17 Закону України «Про аудиторську діяльність», та ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сидкон» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: