Справа №2-1785/10 05.10.2010
Провадження №22-ц-6827/10
Державний герб України
Справа № 22ц 6827/10 Головуючий першої інстанції: Спінченвська Н.А.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

5 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Завтурі О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2, представників: позивачки ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства

«Комерційний банк «Надра»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2010 року, яке ухвалене за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про повернення банківського вкладу,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2009 р. ОСОБА_2 звернулася до відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі Банк) з позовом про повернення банківського вкладу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 23 листопада 2007 р. уклала з відповідачем договір строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий вклад», за умовами якого передала ОСОБА_5 золото у зливках 999,9 проби номіналом 100 г 10 шт., номіналом 10 г 1 шт. з виплатою 5% річних строком на 18 місяців, по 23 травня 2009 р.

Посилаючись на те, що незважаючи на закінчення строку дії договору, Банк відмовляється повернути вклад, позивач просив суд зобовязати відповідача повернути вклад в банківських металах відповідно до договору, стягнути з відповідача 4631 грн. 30 коп. річних за користування вкладом та 1013700 грн. 35 коп. пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» - 3% пені за кожен день прострочки виконання зобовязання.

В судовому засідання позивачка уточнила свої вимоги і просила суд стягнути з відповідача депозит у вигляді банківських металів -1010 гр. золота 999,9 проби та в рахунок процентів за користування вкладом 40 гр. золота 999,9 проби і 2652 грн. 71 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено зобовязати Банк повернути позивачці вклад в банківських металах з урахуванням нарахованих відсотків за користування вкладом 1050 гр. золота 999,9 проби та стягнути з відповідача на користь позивачки 2652 грн. 71 коп. залишку відсотків за користування вкладом, розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 вказує на невідповідність висновків суду нормам матеріального права й просить рішення суду скасувати, відмовити у задоволенні позову.

У запереченні на апеляційну скаргу позивачка вказує на необґрунтованість доводів апелянта, їх невідповідність вимогам матеріального закону й просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 23 листопада 2007 р. ОСОБА_2 уклала з відповідачем договір строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий вклад» № 793374/04-Д, за умовами якого передала ОСОБА_5 золото у зливках 999,9 проби номіналом 100 г 10 шт., номіналом 10 г 1 шт. з виплатою 5% річних строком на 18 місяців (до 23 травня 2009 р.).

Незважаючи на закінчення строку, на який було позивачкою передано вклад, Банк свої зобовязання не виконав, суму вкладу їй не повернув.

З урахуванням викладених обставин та положень ст. ст. 526, 536, 610, 611, 625, 1060, 1061, 1073 ЦК України суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з банку суми своєчасно неповернутого вкладу з урахуванням 5% річних за користування вкладом після спливу терміну договору з 23 травня 2009 р. по 12 травня 2010 р. в розмірі 40 г. золота 999,9 проби та 2652 грн. 71 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність підстав для відмови у позові у звязку з рішенням Національного ОСОБА_5 України про введення тимчасової адміністрації та мораторію на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_5, не заслуговують на увагу. Так, постановою Правління Національного ОСОБА_5 України від 10 лютого 2009 р. № 59 «Про призначення тимчасової адміністрації» в ОСОБА_5 було призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 рік та мораторій на задоволення вимог кредиторів з 10 лютого 2009 р. по 10 серпня 2009 р., постановою правління Національного ОСОБА_5 України № 452 від 5 серпня 2009 р. мораторій продовжено до 10 лютого 2010 р. В силу ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі Закон), в редакції, що діяла до 6 серпня 2009 р., мораторій - зупинення виконання банком майнових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Частиною 2 ст. 85 Закону передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобовязання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації. Враховуючи, що строк виконання ОСОБА_5 зобовязань за даним договором настав 23 травня 2009 р., тобто після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, його дія не розповсюджується на спірні правовідносини. Більш того, згідно ч. 3 ст. 85 Закону у названій редакції протягом дії мораторію: 1) забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України; 2) не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові санкції (економічні), санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Таким чином, законом не передбачена заборона на звернення до суду з позовами про стягнення неповернених вкладів та про задоволення таких вимог.

Доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення відсотків за користування вкладом після спливу строку, на який вклад було передано, також не заслуговують на увагу, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Положення цієї норми відтворені у п. 4.2 договору сторін від 23 листопада 2007 р. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти за користування грошовими коштами (речами) виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки зобовязання щодо повернення вкладу ОСОБА_5 не виконано, інших правил ніж передбачено ст. 599 ЦК України щодо нарахування відсотків сторонами не встановлено, суд правильно вважав, що договірні відносини між сторонами не припинилися і є підстави для стягнення відсотків за користування вкладом після 23 травня 2009 р.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: