Корецький районний суд Рівненської області
Справа №2-к-1/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Загородько Н.А.

при секретарі Мельничук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Корець справу за клопотанням ОСОБА_1 про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2,-

встановив:

ОСОБА_1 було подано клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Заводського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 05.05.2010 року в частині стягнення аліментів на дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувач в судове засідання не з'явилася, заяви про його відстрочення не подала, що за змістом ст. 395 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Боржник в судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, рішення просить винести на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду Заводського району міста Мінськ (Республіка Білорусь) від 05 березня 2010 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 27 січня 2006 року в розмірі 25% заробітку і (або) іншого доходу боржника в місяць, але не менше 50% бюджетного прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, щомісячно починаючи з 3 грудня 2009 року по день повноліття дитини.

Відповідно до довідки № 154 від 10.11.2010 року приватного підприємства «Ю БІ Сі групп» Республіки Білорусь із заробітної плати ОСОБА_2 по виконавчому листу № 20490 від 05.03.2010 року на користь ОСОБА_1 перераховані аліменти: 1) 01.07.2010 року - 263680 рублів, 2) 02.08.2010 року 630496 рублів, 3) 02.09.2010 року - 406202 рублів, 4) 01.10.2010 року - 531876 рублів, 5) 02.11.2010 року - 742546 рублів, 6) 02.12.2010 року - 297056 рублів.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України.

Стаття 390 ЦПК України передбачає, що рішення іноземного суду визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або за принципом взаємності.

Ч. 2 ст. 393 ЦПК України передбачено, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Відповідно до ст. 51 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої Верховною Радою України, рішення установ юстиції Республіки Білорусь у цивільних та сімейних справах підлягають визнанню та виконанню на території України.

Однак, з метою недопущення повторного стягнення аліментів, суд вважає за необхідне у клопотанні ОСОБА_1 про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відмовити.

Керуючись статтями 390 - 398 ЦПК України, на підставі статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 року,

ухвалив :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня

отримання копії ухвали.