Справа №2о-131/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2010 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.

при секретарі Ященко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Харківської області про встановлення факту безперервного проживання на території України ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, у якій просить суд встановити факт його постійного проживання його на території України з 1996 року по час ухвалення рішення. В вище зазначеній заяві вказав, що в 1996 році, ще неповнолітнім, разом з матір'ю - ОСОБА_2 переїхав з м. Бєлгород, Росія, на постійне проживання до Харкова, де з зазначеного часу постійно мешкав не виїжджаючи за межи України. На теперішній час не маючи можливості отримати паспорт та громадянство просить в судовому порядку встановити факт свого безперервного проживання на території України.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на підстави викладені в заяві, зазначили, що з 1996 року мати заявника укладала шлюб та договори купівлі-продажу нерухомості що підтверджують факт проживання заявника у Харкові, крім того, останнього в 2007 році біло притягнуто до кримінальної відповідальності, від якої у встановленому законом поряду було звільнено, що також підтверджує заяву.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, надали суду письмову заяву в якій не заперечували проти визнання факту постійного проживання заявника на території України, зазначаючи, що встановлення цього факту не дає заявнику право на громадянство України, прохали розглядати справу у їх відсутність (с.с.24).

Суд заслухавши пояснення заявника, який підтримав свої вимоги викладенні в заяві, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами:

згідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився 25.11.1986 році в м. Бєлгород, Росія ( с.с. 10).

05.05.1996року мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 продала належну їй квартиру у м. Бєлгород та переїхала разом з сином до м. Харків ( с.с.4, 5).

03.10.1996року на Харківській товарній біржі «Слобода» ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 (с.с.6), яку потім 06.11.1996 році продала ( с.с. 7), придбавши 19.11.1996 році квартиру АДРЕСА_2 ( с.с.8). Усі зазначені угоди мати заявника вчиняла без оформлення реєстрації за місцем набуття власності про що свідчить копія паспорту ОСОБА_4 (с.с. 11- 13).

Згідно до довідки Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова від 15.03.2006 року 19.10.1999 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і їх прізвище після шлюбу визначено - ОСОБА_5 (с.с. 15).

Головою квартирного комітету «Підлісний» ОСОБА_6 12.05.2010 року ОСОБА_1 видано довідку про те, що останній з 1999 року постійно проживає, але не є зареєстрованим разом з матірю ОСОБА_3 та вітчимом -ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, пров. Рохманівський, 31/1 (с.с.16).

З 01.09.1997 року по 25.05.1999 року ОСОБА_7, 25.11.1986 року навчався у навчально-виховному комплексі № 166 з аерокосмічним ліцеєм «Вертикаль» що підтверджено відповідною довідкою від 13.05.2010 року (с.с.18).

Судом встановлено, що з 24.08.2007 року по 13.10.2008 року ОСОБА_1 притягався до кримінальної відповідальності і за межі України не виїздів, оскільки це підтверджується копією обвинувального висновку та копією постанови про звільнення від покарання.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року безперервне проживання на території Україні - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

На запит суду Державна прикордонна служба України повідомила, що за наявною інформацією в базі даних ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проходив перевірку паспортних документів під час проведення прикордонного контролю, що на думку суду є підставою вважати що вимоги ст. 1 вищезазначеного Закону можуть бути застосовані до заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256,259,410 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1996 року безперервно проживав на території України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Б. Ольховський