Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2-5808/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Кулик Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства „Житлоопорядбуд" до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору найму та виселення без надання іншого житла

встановив:

Дочірнє підприємство „Житлоопорядбуд" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору найму та виселення без надання іншого житла. В позовній заяві вказує, що ЗАТ «Опорядбуд» є власником гуртожитку для малосімейних, відповідно до договору купівлі-продажу державного майна від 30.06.1993 року, по вул. Княгині Ольги, 4 в м. Рівне.

Наказом № 22 від 03.06.1999 року по ЗАТ «Опорядбуд», цей гуртожиток був переданий у повне господарське відання дочірньому підприємству «Житлоопорядбуд», що підтверджується актом прийому-передачі гуртожитку, затвердженого Головою правління ЗАТ «Опорядбуд» 05.06.1999 року.

По договору № 103 найму жилого приміщення, між ДП «Житлоопорядбуд» та ОСОБА_2, їй передано в користування кімнату № 103 в будинку № 4 по вул. Княгині Ольги в м. Рівне на умовах визначених угодою.

Крім основного наймача, в кімнаті зареєстровані та проживають члени сім'ї, її повнолітня дочка ОСОБА_4 та неповнолітня дочка ОСОБА_3 29.06.1994 року.

Пунктом 4.2. зазначеної угоди передбачено, що у випадку неуплати витрат на утримання житлової площі та комунальних послуг в термін до двох місяців ,наймодавець має право вимагати у судовому порядку виселення наймача.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 починаючи з 01.10.2004 року не сплачують коштів на утримання житла та комунальні послуги. На 01.03.2010 р. за ними утворилася заборгованість в сумі 5347 грн. 39 коп. Вимогу погасити заборгованість, як і попередження про виселення з кімнати за ухилення від оплати жилої площі та комунальних послуг, відповідачі ігнорують.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просять розірвати договір найму житлового приміщення № 103 від 25.02.2003 року укладеного між Дочірнім підприємством «Житлоопорядбуд» та ОСОБА_2. Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітню ОСОБА_3 з кімнати № 103 в будинку № 4 по вул. Княгині Ольги в м. Рівне без надання іншого житла та стягнути судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на те, чинним житловим законодавством не надано право виселяти матір двох дітей, одна з яких неповнолітня, яка самостійно виховує та утримує їх. В даний час вона не має змоги

оплачувати плату за найм житлового приміщення, оскільки всі кошти витрачає на лікування дітей. Просить відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася про час і місце судового засідання, про причину неявки суду не повідомила. Заперечення проти позову не подала.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство «Опорядбуд» є власником гуртожитку для малосімейних, відповідно до договору купівлі-продажу державного майна від 14.07.1993 року, по вул. Княгині Ольги, 4 в м. Рівне, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1986317 від 13.11.2003 року.

Наказом № 22 від 03.06.1999 року ЗАТ «Опорядбуд», гуртожиток за адресою м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 4, в був переданий у повне господарське відання дочірньому підприємству «Житлоопорядбуд», що підтверджується актом прийому-передачі гуртожитку, затвердженого Головою правління ЗАТ «Опорядбуд» 05.06.1999 року.

Згідно договору найму жилого приміщення № 103 від 25 лютого 2003 року, між ДП «Житлоопорядбуд» та ОСОБА_2, їй було передано в користування кімнату № 103 в будинку № 4 по вул. Княгині Ольги в м. Рівне на умовах визначених угодою.

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб, крім основного наймача, в кімнаті зареєстровані та проживають члени сім'ї наймача, її повнолітня дочка ОСОБА_4 та неповнолітня дочка ОСОБА_3 29.06.1994 р.

Пунктом 4.2. зазначеної угоди передбачено, що у випадку неуплата витрат на утримання житлової площі та комунальних послуг в термін до двох місяців, наймодавець має право вимагати у судовому порядку виселення наймача.

Згідно ч. 2 ст. 825 ЦК України, договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк.

У відповідності до ст. 826 ЦК України, у разі розірвання договору найму житла, наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 починаючи з 01.10.2004 року не сплачують коштів на утримання житла та комунальні послуги. Згідно дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по квартплаті станом на 25 серпня 2010 року за ними рахується заборгованість в сумі 6043 грн. 73 коп. Вимогу погасити заборгованість, як і попередження про виселення з кімнати за ухилення від оплати жилої площі та комунальних послуг, відповідачі ігнорують.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи те, «що ОСОБА_2 систематично не виконує взяті на себе зобов'язання по договору найму житлового приміщення № 103 від 25.02.2003 року і не сплачує платежі за найм житлового приміщення, суд вважає за можливе, розірвати договір найму житлового приміщення № 103 від 25.02.2003 року укладеного між Дочірнім підприємством «Житлоопорядбуд» та ОСОБА_2 та виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітню ОСОБА_3 з кімнати № 103 в будинку № 4 по вул. Княгині Ольги в м. Рівне без надання іншого житла.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 825, 826 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 130, 212, 213, 215, 220 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства „Житлоопорядбуд" до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору найму та виселення без надання іншого житла задоволити повністю.

Розірвати договір найму житлового приміщення № 103 від 25.02.2003 року укладеного між Дочірнім підприємством «Житлоопорядбуд» та ОСОБА_2.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітню ОСОБА_3 з кімнати № 103 в будинку № 4 по вул. Княгині Ольги в м. Рівне без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Дочірнього підприємства «Житлоопорядбуд» судові витрати у справі в сумі 45 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законноїсшш після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 31.08.2010 року