Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 2-62/2010
Провадження № 22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2010р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

при секретарі Степановій Л.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Компаніївської районної державної адміністрації, Компаніївської селищної ради Кіровоградської області та ВСК «Колос» про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Компаніївської РДА Кіровоградської області, тертя особа ВСК «Колос» про визнання права на земельну частку (пай).

Ухвалою суду від 7 червня 2010 року в якості співвідповідачів до участі в справі залучені Компаніївська селищна рада та ВСК «Колос».

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 18 липня 1996 року помер її дід ОСОБА_2, спадщину, яка відкрилась після його смерті фактично прийняв її батько ОСОБА_3, але спадкових прав не оформив. Батько помер 6 жовтня 2003 року. Свідоцтво про право на спадщину після смерті батька отримала 15 лютого 2006 року, оскільки на момент відкриття спадщини була неповнолітньою. Вважає, що має успадкувати право на земельну частку (пай), яке належало її діду, як пенсіонеру члену КДСС «Колос», оскільки на момент розпаювання (21 грудня 1995 року) він був живий, але помилково не включений до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КДСС «Колос». Зазначене право успадкував її батько, а після смерті батька вона. Посилається на те, що строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого права не пропустила, оскільки на момент смерті батька була неповнолітньою. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), право на яке мав ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позов підтримала, суду позивач пояснила, що її дід ОСОБА_2 був членом колгоспу ім. Дзержинського Компаніївського району Кіровоградської області, а після його реорганізації (28 лютого 1992 року) членом КДСС «Колос». За життя дід отримав право власності на майновий пай члена КДСС «Колос». 21 грудня 1995 року КДСС «Колос» одержала державний акт на право колективної власності на землю, але ОСОБА_2 до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю включений не був. ОСОБА_5 смерті діда, її батько ОСОБА_3 спадкових прав не оформив. 23 лютого 2000 року батько звертався з заявою до КДСС «Колос» щодо надання йому земельної частки (паю), яка мала б належати ОСОБА_2, але заява розглянута не була.

Представник ВСК «Колос» проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що ОСОБА_2 був членом КДСС «Колос» та отримав право власності на майновий пай. На момент отриманням КДСС «Колос» (21 грудня 1995 року) державного акта на право колективної власності на землю ОСОБА_2 був живий і являвся членом КДСС «Колос», але до списку осіб, що додається до державного акту включений не був. За життя ОСОБА_2 не звертався з вимогами про визнання за ним права на земельну частку (пай). ОСОБА_5 смерті ОСОБА_2, його син ОСОБА_3 тільки, 23 лютого 2000 року, звернувся з заявою про надання йому земельної частки (паю), належної батькові. Зауважив, що заява на підприємстві зареєстрована була, але в архівних документах вона відсутня, і знаходиться на руках у позивача, що може свідчити про те, що заява на розгляд загальних зборів ОСОБА_3 подана не була. 24 лютого 2000 року відбулися збори КДСС «Колос», на яких вирішувались питання створення ВСК «Колос», заява ОСОБА_3 на них не розглядалась.

Представник Компаніївська РДА Кіровоградської області ОСОБА_5, позов не визнала. Суду пояснила, що позивачем пропущений строк позовної давності, в звязку з чим просила її застосувати.

Представник Компаніївської селищної ради ОСОБА_6 проти задоволення вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3, який помер 5 жовтня 2003 року (а.с. 7, 16).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2, який помер 18 липня 1996 року (а.с. 8).

ОСОБА_2 був членом колгоспу ім. Дзержинського з 2 травня 1987 року. Звітними зборами колгоспників колгоспу ім. Дзержинського від 28 лютого 1992 року останній прийнятий у члени КДСС «Колос», припинив членство в звязку із смертю (а.с. 27). Зазначений факт сторони визнали та не оспорюють.

З довідки відділу Держкомзему у Компаніївському районі Кіровоградської області 21 грудня 1995 року КДСС «Колос» отримала державний акт на право колективної власності на землю. ОСОБА_2 в списки громадян на отримання сертифіката на право на земельну ділянку (пай) занесений не був (а.с. 17).

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно роз'яснень в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Державний акт на право колективної власності на землю було видано за життя ОСОБА_2, тому він набув право на земельний пай.

За життя ОСОБА_2 не порушував питання про своє право на земельну частку (пай).

ОСОБА_5 смерті ОСОБА_2 його син ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, але спадкових прав не оформив.

Позивачем надана заява ОСОБА_3 від 23 лютого 2000 року до загальних зборів КДСС «Колос», про виділення земельної частки (паю), належної ОСОБА_2 (а.с. 91).

24 лютого 2000 року відбулись загальні збори членів КДСС «Колос», але зазначена заява не розглядалась, на зборах вирішувалось питання про реорганізації спілки у ВСК «Колос» (а.с. 110).

Представник ВСК «Колос» пояснив, що зазначена заява зареєстрована у журналі вхідної кореспонденції, але в архівних матеріалах кооперативу відсутня. Зазначив, що оскільки заява знаходиться у позивача, то ОСОБА_3 не подавав її для розгляду на загальних зборах.

З цього виходить, що ОСОБА_3 не ставив питання про визнання за ним права на земельну частку (пай), право на яке мав його батько.

Спадкоємицею майна ОСОБА_3, після його смерті стала позивач, яка 2 серпня 2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай, належний діду ОСОБА_2 (а.с. 19).

В судовому засіданні позивач посилалась на те, що на момент відкриття спадщини після смерті батька була неповнолітньою і не могла звернутися до суду за захистом свого права.

В 2006 році позивачу виповнилось 16 років, а тому виходячи з положень ч. 2 ст. 29 ЦПК України, вона була наділена цивільною процесуальною дієздатністю.

Згідно ст. 71 ЦК України ( в ред. 1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, права якої порушені (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про власність» на вимоги про повернення майна з чужого незаконного володіння встановлюється трирічна позовна давність.

Крім того, в період з 1996 року по 2010 рік ніхто не порушував питання про право ОСОБА_2 на земельну частку (пай).

За таких обставин строк позовної давності позивачем пропущений, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 71 ЦК України (в ред. 1963 року), ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 50 ЗУ «Про власність» керуючись ст.ст. 208-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Компаніївської районної державної адміністрації, Компаніївської селищної ради Кіровоградської області та ВСК «Колос» про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Компаніївського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7