Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-5591/10
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Колесник Р.М., Облакевич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк» «Демарк» до ОСОБА_1, ТОВ «Зоря-Схід», третьої особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк»Демарк», третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки

в с т а н о в и в:

У жовтні 2010 року ПАТ «Банк «Демарк» звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь борг в сумі 472704,80 доларів США з яких основний борг за кредитом -388888,92 долари США, заборгованість за відсотками 68584,14 долари США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 5557,46 долари США, пеня за порушення строків сплати кредиту в розмірі 9674,28 долари США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок за № 33 та земельну ділянку площею 0,1223 га, що розташовані за адресою Київська область Броварський район с. Погреби, вул. Кутузова, 33 та земельну ділянку площею 0,2100 га, яка розташована в с. Погреби Броварського району Київської області, кадастровий номер -:01:031:0004.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.07.2006 року між банком та ТОВ «Зоря-Схід» укладено кредитний договір за №704 за умовами якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості 500 000, 00 доларів США, строком до 30.06.2009 року та порядком погашення заборгованості згідно з Додатком до договору за №1.

Згідно зі Статутом ПАТ «Банк «Демарк», банк є правонаступником усіх прав та обов»язків комерційного банку «Демарк», створеного у формі відкритого акціонерного товариства за рішенням загальних зборів акціонерів, шляхом реорганізації закритого акціонерного товариства комерційного акціонерного банку «Демарк». Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 29.09.2009 року ВАТ «Банк «Демарк» перейменоване на ПАТ «Банк «Демарк», яке є правонаступником всіх прав і обов»язків ВАТ «Банк «Демарк».

Пунктами 3.5.1 та 3.7.3 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 16,5 % річних. Відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості періоду нарахування відсотків на основі банківського року (360 дні в уроці) і підлягають сплаті в строк по останній робочий день звітного місяця. У разі якщо сума, яка вноситься в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків недостатня для погашення кредиту разом із відсотками, то в першу чергу сплаті підлягають відсотки, а після їх погашення сплачується сума кредиту.

30.05.2008 року між банком та ТОВ «Зоря-Схід» підписаний договір про внесення змін до кредитного договору від 20.07.2006 року відповідно до якого сторони погодили порядок погашення суми основної заборгованості та узгодили, що починаючи з 01.06.2008 року позичальник за користування кредитом сплачує банку відсотки у розмірі 17 % річних.

В подальшому 29.08.2008 року, 10.03.2009 року, 22.04.2010 року та 01.06.2010 року між банком та позичальником були підписані зміни до кредитного договору від 20.07.2006 року, за якими банк надає позичальнику кредит в розмірі 388888,92 доларів США, строком користування до 03.08.2010 року, починаючи з 01.09.2008 року позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 18 % річних, а у разі порушення кінцевого строку погашення кредиту банк переносить заборгованість за кредитом на рахунок прострочених кредитів, у цьому разі позичальник сплачує банку за користування кредитом підвищену процентну ставку 25 % річних.

Взяті на себе зобов»язання банк виконав в повному обсязі та своєчасно згідно з умовами кредитного договору, перерахувавши відповідачу кредитні кошти. Разом з тим, останній користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання, у встановлений строк не здійснив повернення кредиту та не сплатив відсотків за користування ним в зв»язку з чим утворилася заборгованість за кредитом в сумі 388888,92 доларів США та заборгованість за відсотками в сумі 68584,14 доларів США.

Умовами п. 7.4 договору передбачено, що в разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.5 договору, у разі порушення строків сплати відсотків за кредитом, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно відсотків із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення заборгованості за відсотками, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Всього заборгованість ТОВ «Зоря-Схід» банком «Демарк» складає 472704,80 доларів США.

Далі зазначає, що відповідно до умов кредитного договору від 20.07.2006 року в рахунок забезпечення виконання взятих зобов»язань позичальника у відповідності до ЗУ «Про іпотеку» між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського РНО ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №4103. 26.04.2010 року та 30.06.2010 року до іпотечного договору внесено зміни.

За умовами вказаного договору іпотекодавець надав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме будинок за № 33 по вулиці Кутузова в с. Погреби Броварського району; земельна ділянка площею 0,1223 га, що розташована по вул. Кутузова в с. Погреби кадастровий номер :01:031:0014 та земельна ділянка площею 0,2100 га що розташована по вул. Кутузова в с. Погреби кадастровий номер :01:031:0004.

Враховуючи ту обставину, що позичальником було порушено виконання основного кредитного зобов»язання банк вправі задовольнити вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 подав зустрічну позову заяву, в якій просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 20.07.2006 року, укладений між ним та ПАТ «Банк «Демарк», посвідчений приватним нотаріусом Броварського РНО ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №4103 зі змінами від 26.04.2010 року та 30.06.2010 року.

В обґрунтування зустрічних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що спірний договір іпотеки не відповідає загальним вимогам дійсності угод, що визначені ст. 203 ЦК України, а саме правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором. При цьому між ним та ПАТ «Банк «Демарк» фактично не існує жодного зобов»язання, забезпеченням по якому міг би бути оспорюваний договір іпотеки. Вважає, що посилання ПАТ «Банк «Демарк» на договір за №704 від 20.07.2006 року, як на підставу вимог до ОСОБА_1 є помилковим та безпідставним. У спірному правочині відсутнє посилання та дійсне зобов»язання, яке підлягало б забезпеченню даним договором іпотеки, що є порушенням вимог закону щодо істотних умов оспорюваного правочину.

Крім того, іпотека має похідний характер від основного зобов»язання, за своєю природою є засобом забезпечення основного зобов»язання, зобов»язань перед банком він не має, тому не має ні права ні обов»язку забезпечувати неіснуюче зобов»язання. Враховуючи зазначене договір іпотеки відповідно до ч. 5 ст. 203 та ст. 215 ЦК України є недійсним, при цьому недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 основні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не визнав пред»явлених зустрічних позовних вимог. Пояснив, що в зв»язку з порушенням ТОВ «Зоря-Схід» взятих на себе зобов»язань за кредитним договором від 20.07.2006 року банк змушений був звернутися до господарського суду Київської області. Так, рішенням останнього від 16.11.2010 року з ТОВ «Зоря-Схід» стягнуто заборгованість за кредитним договором в повному обсязі, при цьому рішення фактично відповідачем не виконується, кошти не сплачуються, тому вони змушені звернутися до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Щодо зустрічних позовних вимог, зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не є стороною основного зобов»язання, договір іпотеки був укладений з ним в рахунок забезпечення виконання кредитного договору від 20.07.2006 року. Додаткових договорів поруки та застави між сторонами не укладалося. Просить основний позов задовольнити, відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_5 основний позов не визнав, підтримав зустрічні позовні вимоги, пояснив, що фактично ОСОБА_1 не має відношення до кредитних зобов»язань ТОВ «Зоря-Схід», так як іпотека носить похідний характер від основного. Спірний договір іпотеки не містить в собі всіх істотних умов. В порушення вимог цивільного законодавства між банком та відповідачем ОСОБА_1 договору поруки не укладено і у останнього по суті не виникло обов»язку відповідати за виконання обовязків позичальника належним майном та обовязку, що повязаний з підписанням договору іпотеки.

Крім того, на даний час набрало законної сили рішення суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Зоря-Схід», підстави для звернення стягнення на майно відсутні.

Судом до участі в даній справі в якості співвідповідача залучено ТОВ «Зоря-Схід».

Представник співвідповідача директор ТОВ «Зоря-Схід» ОСОБА_6 не визнав основних позовних вимог, пояснив, що їм відомо про існування рішення господарського суду Київської області від 16.11.2010 року, товариство з ним згідне та має реальний намір погасити заборгованість. Протягом всього строку дії кредитного договору між товариством та банком укладалися договори реструктуризації заборгованості, від своїх зобов»язань вони не відмовляються, мають майно, за рахунок якого може бути виконане рішення суду про стягнення боргу. Крім того, підприємство має ряд боржників, які поступово розраховуються за своїми боргами.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та третьої особи, представника співвідповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Правилами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 20.07.2006 року між ПАТ «Банк «Демарк» та ТОВ «Зоря-Схід» укладено кредитний договір за №704 за умовами якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості 500 000, 00 доларів США, строком до 30.06.2009 року та порядком погашення заборгованості згідно з Додатком до договору за №1.

Згідно зі Статутом ПАТ «Банк «Демарк», банк є правонаступником усіх прав та обов»язків комерційного банку «Демарк», створеного у формі відкритого акціонерного товариства за рішенням загальних зборів акціонерів, шляхом реорганізації закритого акціонерного товариства комерційного акціонерного банку «Демарк». Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 29.09.2009 року ВАТ «Банк «Демарк» перейменоване на ПАТ «Банк «Демарк», яке є правонаступником всіх прав і обов»язків ВАТ «Банк «Демарк».

30.05.2008 року між вказаними сторонами підписаний договір про внесення змін до кредитного договору від 20.07.2006 року відповідно до якого сторони погодили порядок погашення суми основної заборгованості та узгодили, що починаючи з 01.06.2008 року позичальник за користування кредитом сплачує банку відсотки у розмірі 17 % річних.

29.08.2008 року, 10.03.2009 року, 22.04.2010 року та 01.06.2010 року між сторонами кредитного договору були підписані зміни, за якими банк надає позичальнику кредит в розмірі 388888,92 доларів США, строком користування до 03.08.2010 року, починаючи з 01.09.2008 року позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 18 % річних, а у разі порушення кінцевого строку погашення кредиту банк переносить заборгованість за кредитом на рахунок прострочених кредитів, у цьому разі позичальник сплачує банку за користування кредитом підвищену процентну ставку 25 % річних.

В рахунок забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського РНО ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №4103.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2010 року та 30.06.2010 року до іпотечного договору внесено зміни та нотаріально посвідчено їх.

Згідно з умовами вказаного договору іпотекодавець надав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме будинок за № 33 по вулиці Кутузова в с. Погреби Броварського району; земельна ділянка площею 0,1223 га, що розташована по вул. Кутузова в с. Погреби кадастровий номер :01:031:0014 та земельна ділянка площею 0,2100 га що розташована по вул. Кутузова в с. Погреби кадастровий номер :01:031:0004.

Взяті на себе зобов»язання щодо надання кредитних коштів банк виконав у повному обсязі, про що свідчать відповідні меморіальні ордери. Разом з тим, боржник ТОВ «Зоря-Схід» користуючись кредитними коштами в межах відкритої кредитної лінії, неналежним чином виконував взяті на себе зобов»язання за умовами кредитного договору та договорів про внесення змін до нього, у встановлений строк не здійснив повернення кредиту та відсотків за користування ним.

Згідно із розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.07.2006 року складає 472704,80 доларів США: з яких заборгованість за простроченим кредитом 388888,92 доларів США, заборгованість за простроченими відсотками 68584,14 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 5557,46 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 9674,28 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2010 року ПАТ «Банк «Демарк» звертався до ОСОБА_1 із письмовою вимогою щодо виконання зобов»язань перед банком згідно з кредитним договором за №704 від 20.07.2006 року та іпотечного договору від 20.07.2006 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справи, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням господарського суду Київської області від 16.11.2010 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Демарк» до ТОВ «Зоря-Схід» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.07.2006 року в розмірі 472704,80 доларів США задоволено в повному обсязі, стягнуто з ТОВ «Зоря-Схід» на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором в сумі 388888,92 долари США, заборгованість за відсотками у сумі 68584,14 доларів США, пені за кредитом у сумі 9674,28 доларів США, пені за відсотками в сумі 5557,46 доларів США.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки, здійснюється на підставі рішення суду.

Правилами ст. 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні основних позовних вимог з підстав наявності рішення господарського суду Київської області, яким фактично стягнуто заборгованість за кредитним договором від 20.07.2006 року. При цьому суд не вбачає достатніх підстав для подвійного стягнення заборгованості ще й шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні сторона співвідповідача підтвердила свою готовність погашати заборгованість перед банком за рішенням суду від 16.11.2010 року шляхом наявного в нього майна достатнього для погашення заборгованості, проти чого не заперечив в судовому засіданні представник позивача. Обставин щодо відмови боржника від добровільного виконання зазначеного рішення не встановлено. На думку суду, підстави для застосування правових наслідків стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за таких обставин відсутні. Крім того, судом враховується, що строк дії кредитного договору на даний час закінчився.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання договору іпотеки та внесених до нього змін недійсним, то вони є обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню з урахуванням викладених обставин, а також з наступних підстав.

За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника процесу має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчинюється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: зміст та розмір основного зобов»язання, строк і порядок його виконання або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов»язання.

Зі змісту спірного правочину, а саме п. 1.1 вбачається, що останній був укладений у рахунок забезпечення виконання всіх вимог іпотекодержателя (ПАТ «Банк «Демарк») до іпотекодавця (ОСОБА_1А.) за кредитним договором від 20.07.2006 року. Однак фактично кредитні зобов»язання виникли між банком та товариством «Зоря-Схід», з якого за рішенням суду вже стягнуто заборгованість. На думку суду, ОСОБА_1 не є позичальником за кредитним договором, а тому спірний договір іпотеки не породжує у останнього обовязків, повязаних з виконанням кредитного зобов»язання, тобто обовязків боржника.

Крім того, відповідач не є майновим поручителем, оскільки кредитним договором не передбачено забезпечення виконання цього договору порукою. Договір поруки між позивачем за зустрічним позовом, банком та позичальником не укладався. У позивача на момент укладення договору іпотеки не виникало обовязків поручителя, які передбачені ст. 553 ЦК України, і відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» він не може бути іпотекодавцем.

Правилами ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі відсутності в іпотечному договорі однієї із істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Частинами 1 та 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності суд приходить до обґрунтованого висновку про визнання договору іпотеки та внесених до нього змін недійсним, так як у момент його вчинення не було дотримано вимог дійсності правочину передбачених ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач за основним позовом не довів, а суд не встановив обставин доцільності та законності стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та обґрунтованими, доказів, які б спростовували доводи за зустрічним позовом стороною позивача за основним позовом надано не було.

Враховуючи ту обставину, що при зверненні ПАТ «Банк «Демарк» до суду фактично не було сплачено судові витрати: судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн., останні підлягають стягненню на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 202,203, 215, 216, 236, 509, 526, 575, 589, 590, 610, 611, 1054 ЦК України, ст. ст. 1, 18, 33, 35 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Банк» «Демарк» до ОСОБА_1, ТОВ «Зоря-Схід», третьої особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути із публічного акціонерного товариства «Банк Демарк» на користь держави не сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки від 20.07.2006 року, зареєстрований в реєстрі за №4103 зі змінами від 26.04.2010 року та 13.06.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Банк Демарк».

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.П.Маценко