Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-57/10
з участю представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Кульчинівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання заповіту недійсним,
в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_2, посилається на те, що 26.09.2008 року в с. Кульчини Красилівського району померла його сусідка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
26.02.2008 року ОСОБА_4 написала на його імя заповіт, згідно якого заповідала йому все її майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, посвідчений Кульчинівською сільською радою за реєстраційним №65.
Він з ОСОБА_4 проживав дружно, постійно їй допомагав у господарстві, доглядав за нею, коли вона хворіла. їхні відносини тривали більше 15 років, оскільки померла проживала одиноко, тому його допомога дня неї була єдиною підтримкою.
У 2008 році він через відсутність роботи за місцем проживання змушений був поїхати на роботу у м.Хмельницький. У вересні цього ж року ОСОБА_4 захворіла,коли він запропонував їй поїхати у лікарню, вона відмовилась, стверджуючи, що їй стало краще. 26.09.2008 року ОСОБА_4 померла. При його звернені до сільської ради йому стало відомо,що ОСОБА_4 склала новий заповіт на ім»я сусідки ОСОБА_3, яким все своє майно заповідала їй. Вважає, що померла не могла написати новий заповіт, оскільки все своє майно заповідала йому. Вважає, що заповіт, складений на ім»я позивачки є недійсним, оскільки зі слів медичного працівника, який приїзджав по виклику до хворої ОСОБА_4 остання не могла розуміти, що відбувається навколо.
Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт меже бути визнано недійсним, якщо він складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а за позовом заінтересованої особи заповіт може бути визнано недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним.
Просить визнати заповіт недійсним, який складений з порушенням ст. 1257 ЦК України.
В судовому засіданні позивач, його представник підтримали позовні вимоги повністю, просять їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, при цьому пояснила, що померла добровільно переписала заповіт на неї, тому як позивач в останній період не допомагав їй, не доглядав її, догляд за померлою здійснювала вона, тому все своє майно померла переписала на неї. Заповіт є дійсним, таким було останнє волевиявлення померлої, заповіт вона писала за декілька днів до своєї смерті, тому в позові позивача просить відмовити.
Третя особа на стороні відповідача позов не визнала, суду пояснила, що заповіт посвідчувала секретар сільської ради, а не сільський голова, заповіт писався в будинку померлої ОСОБА_4, були присутні при цьому свідки, також заповіт підписала інша особа, тобто порушень законодавства допущено не було.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов не підлягаючим задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2008р. померла ОСОБА_4, яка за життя склала заповіт спочатку на ім»я позивача, а потім на ім»я відповідачки ОСОБА_3, згідно якого все своє майно заповідала останній.
Рішення

Іменем України

19 липня 2010 року

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судці Чорної Л.М.,

при секретарі Нахильчук С.Ф.,

з участю представника позивача ОСОБА_5.

Позивач просить визнати вказаний заповіт недійсним, оскільки померла була в такому стані під час складання заповіту, що не могла розуміти, що відбувається навколо, однак доказів того, що померла перебувала в такому стані суду не надано. Згідно довідки Антонінської районної лікарні N9 36 від 30.03.2009р. ОСОБА_4 померла 26.08.2008р. в з приводу ХІХС, А/С кардіосклероза , миготливої аретмії, хр. серцево- судинної недостатності. Відповідно до вказаної довідки сумнівів у психічному стані померлої не виникає.

Допитана в судовому засіданні як свідок секретар сільської ради ОСОБА_6,, яка посвідчувала заповіт, пояснила, що на прохання ОСОБА_4 прийшла до неї в будинок, точної дати не пам»ятає,

однак це було у вересні 2008р., щоб скласти заповіт. ОСОБА_4 була хвора і власноручно не

могла підписати заповіт, тому вона покликала сусідів, щоб в їх присутності скласти заповіт. Були присутні при складанні заповіту ОСОБА_7, ОСОБА_8, і ОСОБА_9, яка підписала вказаний заповіт.

В присутності вказаних осіб ОСОБА_4 заявила, що все своє майно заповідає ОСОБА_3, яка її доглядає, оскільки ніяких родичів у неї не було. Вона повернулась в сільську раду надрукувала заповіт

вказаного змісту і прийшла знову в будинок до ОСОБА_4, де його прочитала ОСОБА_4,

а свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8підписали, як того вимагає інструкція з вчинення нотаріальних дій. В самому заповіті нею помилково не було зазначено, що заповіт вчинено в будинку ОСОБА_4, однак дане порушення вважається незначним. За посвідчення заповіту ОСОБА_4 було сплачено мито і його було зареєстровано в реєстрі за № 274, особу і справжність підсписів свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 перевірено. При складані заповіту ОСОБА_4 була хвора, сиділа на ліжку, потім коли підписували заповіт вона встала з ліжка, була в своїй пам»яті та розумі.

Пояснення секретаря сільської ради не спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_8,яка також підтвердила, що заповіт підписувався в будинку ОСОБА_4 в її присутності та ОСОБА_10, їх покликала секретар сільської ради, сам заповіт був друкований , друкувався в сільській раді ОСОБА_6 ОСОБА_4 при свідках заявила, що своє майно заповідає ОСОБА_3, яка її доглядає.

Свідок ОСОБА_8 також пояснила, що через пару днів після складання заповіту вона ще робила для ОСОБА_4 укол, тому як їй було погано, а потім вона попала в лікарню.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснила, що ОСОБА_4 проживала одиноко, за гроші їй всі допомагали по господарству, вона навіть її синові пропонувала заповіт скласти, однак в останній час коли ОСОБА_4 хворіла за нею доглядала ОСОБА_12, тому заповіт на неї написано.

Свідок ОСОБА_13 в суді пояснила, що ОСОБА_4 приблизно за 2 місяці до смерті цікавилась в неї чи можливо змінити заповіт. Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що ОСОБА_4 хворіла 3 тижні, мала запалення легень, пам»ять в неї була нормальна, він робив їй уколи, вона не хотіла йти в лікарню, однак потім її завезли в лікарню, де вона померла.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 пояснили в суді, що ОСОБА_2 допомагав постійно ОСОБА_4 на городі, по господарству, особливо коли вона зломила ногу, вони теж їй допомагала, вона всім гроші давала за роботу, в останній час не бачили хто доглядав за ОСОБА_4

Покази свідка ОСОБА_7 суд оцінює критично, оскільки вона являється родичкою позивача, і як пояснила в судовому засіданні, вона приходиться далекою родичкою для ОСОБА_4 і заповіт повинен був бути написаний на ОСОБА_2, а фактично майно померлої повинні успадкувати вона і ОСОБА_3, тому як її доглядали.

Заповіт ОСОБА_4 не могла сама підписати оскільки в неї трусились руки і тому він був підписаний свідками. Було два заповіти, другий заповіт був від руки спочатку написаний через 3-4 місяці після першого, а потім його друкували, але вже після смерті ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що вона допомагала ОСОБА_4 як соціальний працівник, та проживала одиноко, позивач ОСОБА_2 їй також допомагав, на нього був записаний заповіт, потім за нею ще доглядала ОСОБА_3 і заповіт вона переписала на неї незадовго до свої смерті.

Свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19 в суді пояснили, що довгий час ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_4, чому заповіт вона переписала на ОСОБА_3 не знають, можливо, що в останній час він за нею не доглянув..

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Заповіт також є одним із видів правочину.

Як передбачено ст. 1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення , є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи заповіт може бути визнано недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним.

Дослідивши всі надані суду докази, в тому числі матеріали наглядового провадження, проведеного прокуроратурою Красилівського району за заявою ОСОБА_2, матеріали спадкової справи, порушеної після

смерті ОСОБА_4, заслухавши пояснення свідків, судом не встановлено, що волевиявлення

померлої ОСОБА_4 при складанні нею заповіту на ім»я ОСОБА_3 не було вільним.

Порушення при складанні самого заповіту на ім»я ОСОБА_3 в частині незазначення місця

складання вказаного заповіту судом визнається незначним, що не впливає на порушення дотримання його

форми, а тому не може бути причиною визнання його недійсним, в зв»язку з чим в позові необхідно

відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 203,1257 ЦК України,

Наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994р., «Про затвердження інструкції про порядок

вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад

народних депутатів», суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи на

стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, «ульяновської сільської ради

Красилівського району Хмельницької області про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через

Красилівський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до Хмельницького

апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

/ Суддя