Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Малахової Н.М.

суддів. ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі

судового засідання ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Новоград- Волинському на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Новоград- Волинському про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої допомоги, як дитині війни,

встановила:

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом. Просив визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати їй в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, і передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Стягнути з відповідача 3006 грн. 81 коп. заборгованість по щомісячномупідвищенні до пенсії у розмірі надбавки-30% від розміру мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за 2007-2008 роки.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському щодо визначення ОСОБА_4 розміру підвищення до пенсії за ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 22.05.2008 року по 31.01.2009 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському здійснити відповідний перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_4 надбавку до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за 2008 рікб з 22 травня по 31 грудня 2008 року, у відповідності зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". В решті позовних вимог відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

У апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову. Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, що до Пенсійного фонду не надходили кошти

для проведення зазначених виплат у стягнутому судом розмірі, що Законом України "Про соціальний захист дітей війни" не визначений розмір мінімальної пенсії за віком, з якого обчислюється підвищення.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як зазначено у ч. 1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в 2008 році встановлені ст.58 Закону "Про Державний бюджет України на 2008 рік .

Положення ч.З ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Позивачка є пенсіонером, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримала в розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача за період з 22.05.2008 року, пославшись на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на обґрунтованість прийнятого судом рішення, оскільки відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій. З огляду на викладене не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо необхідності притягнення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_5 в особі органів Державного казначейства України.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду Українив м. Новоград-Волинському відхилити.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.