№ 2-660/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2010 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В. при секретарі Кладько Г.В.,

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №68 по вул..Шевченка в с.Мостище Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що після смерті батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Мостище Володимирецького району. Вказану спадщину вони прийняли як спадкоємці за заповітом, однак спадкові права оформити не змогли через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату та ОБТІ їм відмовлено. Просили визнати за ними право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не мають можливості, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, надали пояснення в межах позову.

Відповідач ОСОБА_3 заперечила проти позову, пояснила, що визнання права власності лише за двома сестрами є несправедливим, породжує сварки і суперечності в сім'ї, тому просила провести розподіл будинку між всіма дітьми ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_4 заперечила проти позову, про що надала суду письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у відповідності до змісту ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається з підстав, що визначені законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Як вбачається зі змісту ст.177, 178 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

З пояснень позивача та письмових доказів, зокрема довідки №449 від 23.06.2010 р., виданої Рівненським ОБТІ, технічного паспорту, довідки №447 від 12.05.2010 року, вбачається, що житловий будинок №68 по вул.Шевченка в с.Мостище Володимирецького району, належав ОСОБА_5, використовувався за цільовим призначенням для проживання власника, і його вартість складає 68754 грн.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований в кінці 60-х рр.. 20 ст., на відведеній для цього земельній ділянці, і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_5 правомірно набув право власності на даний житловий будинок.

У відповідності до ч.5 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що житловий будинок №68 по вул..Шевченка в с.Мостище наділений ознаками нерухомої неспоживної речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179,181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об'єктом цивільних прав.

Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому ОСОБА_5 на праві власності, він входить до складу спадщини, яка відкрилась 30.03.2010 року з часу смерті останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 09 лютого 2006 року склав заповіт на користь своїх доньок - позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вказаний заповіт посвідчено посадовою особою Великожолудської сільської ради, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні заповітом. На час смерті ОСОБА_5 його заповіт не змінювався і не скасовувався.

Як вбачається зі ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті, право на складання заповіту має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Виходячи із загальних правил правомірності правочинів, зокрема ч.З ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідачами не надано будь-яких доказів, які б свідчили про порушення або обмеження волі ОСОБА_5 при складанні ним заповіту, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заповіт є дійсним, і спадкування майна ОСОБА_5 повинно відбуватись за його умовами.

Та обставина, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями вказаного майна за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про народження, свідоцтвами про одруження, свідоцтвом про смерть ОСОБА_5П, заповітом, іншими письмовими доказами.

Позивачі прийняли спадщину в порядку, встановленому ст..1268 ЦК України, що підтверджується довідкою Володимирецької державної нотаріальної контори №210 від 02.08.2010 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є законними спадкоємцями житлового будинку, і набули право власності на цей будинок правомірно, внаслідок прийняття спадщини, з часу її відкриття.

Як вбачається зі ст.1278 ЦК України, частки кожного із спадкоємців у спадщині є рівними.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на '/г частину житлового будинку з надвірними будівлями №68 по вул..Шевченка в с.Мостище Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 'А частину житлового будинку з надвірними будівлями №68 по вул..Шевченка в с.Мостище Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування.

Звільнити сторони від сплати судового збору на підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :