Справа №22-ц-1055/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 01 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління освіти і науки Сумської міської ради, Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 25 «Білосніжка», Сумського міського центру зайнятості про стягнення заробітної плати і затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою суду від 01 березня 2010 року закрите провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Сумського міського центру зайнятості про зобовязання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 01 березня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у звязку з їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені або невірно застосовані норми матеріального і процесуального права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Остаточно уточнивши свої позовні вимоги, позивачка просила суд стягнути з управління освіти і науки Сумської міської ради на її користь:

1. невиплачені їй грошові кошти по заробітній платні за період з вересня 2005 року по січень 2006 року на загальну суму 399,92 грн. ;

2. середній заробіток за весь період затримки розрахунку, який по день можливого постановлення рішення складає 18 814, 68 грн. ;

3. суму 189, 31 грн., витрачену на медикаментозне лікування за період вимушеного перебування на лікарняному з 03.10.2005 по 21.10.2005 року, причиною якого стало знехтування посадовими особами управління освіти і науки Сумської міської ради її Конституційними правами ;

4. 1500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди ;

5. компенсацію (індексацію) за кожен місяць затримки по заробітній платні відповідно до індексу споживчих цін на підставі п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.97 № 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати";

6. розрахункову суму, яка підлягала виплаті під час звільнення, в розмірі 522 грн.63 коп.

З матеріалів справи вбачається і цих обставин сторони не заперечують, що останньою посадою, на якій працювала ОСОБА_2 і з якої вона була 03 січня 2006 року звільнена, була посада старшої медичної сестри у Сумському дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) № 25 «Білосніжка», який є юридичною особою і відноситься до комунальної власності (а.с.7, 84).

( далі - СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» ).

Нарахування і виплату заробітної плати позивачу, як і іншим працівникам СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка», здійснювало Управління освіти і науки Сумської міської ради.

У вересні 2005 року для СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» був затверджений новий штатний розклад, відповідно до якого замість 1 штатної одиниці посади старшої медичної сестри, яку займала позивач, за цією посадою залишилось 0,5 ставки. У звязку з цим керівником СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» був виданий ряд наказів ( № 75 від 30.09.2005 р., № 81 від 24.10.2005 р.), з якими не погодилась позивач, стала їх оскаржувати, і які згодом самим відповідачем були скасовані у звязку з їх невідповідністю вимогам діючого законодавства (наказ № 83 від 01.11.2005 р.) (ас. 21-26).

Вищеназвані обставини стали причиною невірного нарахування ОСОБА_2 заробітної плати за вересень 2005року січень 2006 року. Відповідно до розрахунків, зроблених управлінням освіти і науки Сумської міської ради, з якими погодились сторони у справі, за названий період позивач отримала заробітну плату на 363 грн.13 коп. менше, ніж мала отримати за 1 ставкою посади старшої медичної сестри (ас.153).

Вищеназвані обставини були встановлені судом першої інстанції і знайшли своє відображення у судовому рішенні, відповідач - СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» з ними погодився.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами здійснені усі заходи щодо повного розрахунку з позивачем. Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачі фінансуються з місцевого бюджету, виплата заробітної плати усім працівниками здійснюється централізовано, тому, за висновком суду, відповідачі своєчасно провели повний розрахунок з позивачем. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що, з огляду на час, такий розрахунок цілком влаштовував позивача, оскільки з вимогами про проведення компенсації позивач пред'явила позов тільки через три роки. З огляду на викладене вище, підстав для стягнення компенсації відповідно до ст. 117 КЗпП суд також не знайшов.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна, оскільки вони зроблені з невірним застосуванням норм матеріального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

За ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Приймаючи до уваги, що СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» погоджується з доводами ОСОБА_2 про те, що за період вересень 2005 року 03 січня 2006 року їй невірно була нарахована заробітна плата і цей факт підтверджується наявними у справі доказами, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 233 КЗпП України про відсутність обмежень будь-яким строком права працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 363 грн.13 коп. підлягає задоволенню. Заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка», тобто з юридичною особи, з якою позивач перебувала в трудових відносинах.

Оскільки в названому періоді розмір заробітної плати ОСОБА_2 був невірно визначений з вини роботодавця, то підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення компенсації частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, так як вони ґрунтуються на вимогах «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати», затв. постановою Кабінету Міністрів України» від 20 грудня 1997 р. N 1427, дія якого поширюється на підприємства, установи та організації усіх форм власності і господарювання і застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Розмір суми, який підлягає стягненню за даними позовними вимогами складає 322 грн. 40 коп., був визначений за дорученням суду Управлінням освіти і науки Сумської міської ради, з ним погодились представник СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» і ОСОБА_2 ( ас.202).

Колегія суддів також вважає, що з наведених підстав підлягають задоволенню і позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При визначення розміру суми, яка підлягає стягненню, колегія суддів приймає до уваги як вимоги ст. 117 КЗпП України, так і розяснення, які містяться в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13: при частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

З урахуванням конкретних обставин даного спору колегія суддів вважає, що з СДНЗ (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Колегія суддів вважає, що відносно інших позовних вимог, заявлених у справі, суд першої інстанції постановив вірне рішення. Позивач не надала суду доказів на підтвердження своїх доводів про заподіяння їй відповідачами моральної шкоди, а також не надала доказів про те, що з вини відповідачів понесла витрати, повязані з лікуванням .

Суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про стягнення розрахункової суми в розмірі 522 грн.63 коп., яка підлягала виплаті під час звільнення ОСОБА_2, так як відповідач надав докази про те, що названа сума була перерахована позивачу 03.02.2006 р. на рахунок пластикової картки, на який, за заявою ОСОБА_2, їй перераховувались суми заробітної плати ( ас.53, 62-67).

У звязку з частковим скасуванням рішення суду та частковим задоволенням позову, з Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» підлягає стягненню в прибуток держави 51 грн. - судового збору і 120 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 01 березня 2010 року в частині вирішення спору з Сумським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і стягнення компенсації частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати скасувати і в цій частині постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 25 «Білосніжка», м. Суми вул. Лесі Українки, 2/1, на користь ОСОБА_2 363 грн.16 коп. - заборгованості по заробітній платі, 322 грн. 40 коп.- компенсації частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати і 1000 (одну тисячу) грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 01 березня 2010 року залишити без змін.

Стягнути з Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 25 «Білосніжка», м. Суми вул. Лесі Українки, 2/1, в прибуток держави 51 грн. - судового збору і 120 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -