Іменем України Справа № 2-446/10
26.02.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., при секретарі Вольницькій Е.А., з участю
позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про рощвання
В жовтні 2009 року ОСОБА_1, звернулася із зазначеною позовною заявою до суду з тих підстав, що з 05.01.1997 року вона перебуває в шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею, знаходиться на її вихованні та утриманні. Подружнє життя не склалось внаслідок негідної поведінки відповідача, який постійно зловживає спиртними напоями, не працює, влаштовує сварки, в зв»язку з чим фактично останніх п»ять років вони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, не спілкуються, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, сина залишити на виховання їй.
В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала із зазначених підстав, пояснила, що останні чотири місці вони з відповідачем взагалі живуть окремо.
Відповідач в судове засідання не з» явився, про час та місце розгляду справи йому повідомлялось належним чином, про що в матеріалах справи міститься судова розписка (а.с. 11). Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 114 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що сторони по справі з 05 лютого 1997 року перебувають у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
Суд, згідно ч.І ст. 111 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як свідчать доводи позивачки на даний час між ними з відповідачем шлюбні відносини припинені, підстав для примирення немає.
Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Витрати пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача, оскільки з його вини не збережено шлюбні відносини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,109,111-115,123,124-126, 228, ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 05 лютого 1997 року Бердичівським мгським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 63.
Дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити з матір»ю - ОСОБА_1.
При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 25 гривень в дохід місцевого бюджету, звільнивши від таких витрат ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку

ч.4ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.