Новокаховський міський суд Херсонської області
Справа № 2-278/08
РІШЕННЯ

іменем України

19 лютого 2010 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді: Непомнящої Н.О. при секретарі: Биковій Ю.В. з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Бєлгосстрах», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2 загинув його син ОСОБА_4. Під час вчинення ДТП ОСОБА_2 перебував у трудовий стосунках з ОСОБА_3, в якого працював водієм за трудовим договором. Внаслідок ДТП позивач зазнав матеріальних втрат, зокрема, на поховання сина та встановлення надгробного памятнику були витрачені кошти в сумах: 3305 грн. - виготовлення памятнику, 733 грн. - оформлення портрету та написів, 528 грн. - встановлення огорожі, 1905 грн. - витрати на ритуальні послуги, 1650 грн. - витрати на поминальний обід, 780 грн. на придбання горілки, 600 грн., на перевезення тіла сина до м. Нова Каховка. Крім того, на момент аварії, в мікроавтобусі знаходитися ваги, які при ДТП були знищені та ремонту не підлягають, вартість яких складає 430 грн. Ним також понесені витрати пов'язані із судовим розглядом справи, які становлять 1064 грн. 12 коп., моральна шкода, заподіяна втратою сина оцінена ним в 100 000 грн. В добровільному порядку відповідачі шкоду не відшкодували, тому просить стягнути з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду в сумі 10995 грн. 12 коп., моральну шкоду в сумі 1000 000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з заявлених підстав, при цьому пояснив, що вимога про відшкодування судових витрат в сумі 1064 грн. 12 коп. стосується відшкодування вартості проїзду до місця розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у м. Васильків Київської області, про що надав письмові документи. Також пояснив, що за його заявою від 17.01.2010 року Моторним транспортним страховим бюро йому було виплачено 5943 гри. - витрати, пов'язані із похованням сина, у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Допитаний в порядку судового доручення відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, посилаючись на те, що добровільно сплатив позивачу 2000 доларів, крім того позивач отримав страхове відшкодування від страхової компанії в сумах 4100 та 900 євро. Просив враховувати, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які страждають на різні захворювання, також оплачує отримані в банківській установі кредитні кошти. Просив розглядати справу в свою відсутність.

Допитаний в порядку судового доручення відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, посилаючись на те, що матеріальна шкода, заподіяна злочином має відшкодовуватися страховою компанією, в частині моральної шкоди позов не визнає, оскільки позивачем не враховано також вину потерпілого від злочину. Просив розглядати справу в свою відсутність

Допитаний в порядку судового доручення представник Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Бєлгосстрах» позовну заяву не визнав, посилаючись на те, що «Бєлгосстрах» уклав з ОСОБА_3 договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності володільців транспортних засобів на території країн-членів системи «Зелена карта», поліс BY01/0594684. Строк дії на території України з 09.07.2005 по 23.07.2005 року. В результаті ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 року на автошляху Київ- Одеса з вини ОСОБА_2, водія автобуса Сетра, державний номерний знак НОМЕР_2, належнйґо ОСОБА_3, водій мікроавтобусу Даймлер Бенц держномер НОМЕР_1 був пошкоджений. Белгосстрах несе відповідальність по відшкодуванню шкоди потерпілого, проте у відповідності з п 3.4. Внутрішнього положення системи «Зелена карта» всі вимоги по відшкодуванню шкоди розглядаються виключно бюро, у відповідності з правовими та нормативними актами країни місця пригоди. «Белгосстрах» за даним страховим випадком відшкодовує витрати бюро, яке має право вирішувати всі питання по врегулюванню вимог потерпілої сторони. За платіжним дорученням № 1547 від 20.06.2006 року Бєлгосстрах» відшкодував Моторному (транспортному) страховому бюро України витрати в сумі 4121,37 євро та за платіжним дорученням № 2639 від 28.11.2006 року витрати в розмірі 918,38 євро.

Безпосередньо позивачу страхова компанія будь-які витрати не відшкодовувала. Вважає, що належним відповідачем у справі є Моторне транспортне страхове бюро України. В адресованій суду заяві просив розглядати справу в свою відсутність.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, в письмових запереченнях на позов зазначив, що МТСБУ приймає рішення щодо виплати страхового відшкодування після з'ясування обставин ДТП на підставі документів, згідно ст. 35 Закону протягом місяця з для отримання всіх документів. Позивач звертався до МТСБУ з вимогою виплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу. Платіжним дорученням № 709 від 18.04.2006 року ОСОБА_1 виплачено відшкодування в сумі 27 113 грн. за пошкодження автомобіля. Стосовно витрат на поховання позивач до МСТБУ не звертався, що унеможливлювало прийняти відповідне рішення.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідачів та підставі наявних справі та поданих відповідачами доказів.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали допиту відповідачів в порядку судових доручень, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровая або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікова (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду N 5 від 25.05.2001 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.

Судом встановлені наступні обставини.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2008 року встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року близько 3 годин, керуючи автобусом марки Сетра, державний номерний знак НОМЕР_2 на 61 км автошляху Київ-Одеса, порушив п. 12.1, 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем, який стояв на узбіччі дороги марки Мерседес-державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок зіткнення водій автомобіля ОСОБА_4 від отриманих тілесний ушкоджень загинув. З постанови вбачається, що підсудний подав письмову заяву про визнання ним вини у вчиненому злочині та клопотання закрити справу на підставі Закону України «Про амністію».

Вказаною постановою кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст. 286 ч. 2 КК України провадженням закрита на підставі Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року.

Заявлений потерпілим цивільний позов залишено без розгляду.

В процесі розгляду справи встановлено, що власник автомобіля Сетра - ОСОБА_3 застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідно до чинної на території країн-членів системи «Зелена карта», поліс BY01/0594684. Строк дії на території України з 09.07.2005 по 23.07.2005 року.

У відповідності з п 3.1. Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик зобов'язаний застосовувати розмір страхового платежу відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено що 12.05.2006 року на підставі платіжного доручення № 709 від 18.04.2006 року Моторним (транспортним) страховим бюро України на рахунок Ощадбанку № 145121 переказано для ОСОБА_1 27113 грн. 22 коп. - страхове відшкодування за полісом BY01/0594684, що еквівалентно 4121,37 євро.

З письмових пояснень представників МТСБУ відІЗ.01.2010 року, страхової компанії «Бєлгосстрах» та самого позивача вбачається, що вказана сума виплачена в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля Даймлер Бенц держномер НОМЕР_1.

На підставі платіжного доручення № 1547 від 20.06.2006 року «Бєлгосстрахом» зазначені витрати були відшкодовані Моторному (транспортному) страховому бюро України, що підтверджується розпорядженням про виплату та платіжним дорученням.

Будь-яке інше відшкодування позивачу МТСБУ до моменту подачі позву до суду не здійснювалося.

На момент подачі позову залишилися невідшкодованими витрати, пов'язані із похованням вина, а також судові витрата на проїзд до місця розгляду кримінальної справи, моральна шкода, заподіяна смертю сина.

При вирішенні питання про покладення відповідальності на відповідачів щодо відшкодування цих витрат суд виходить з наступного.

Згідно із ст. З Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(далі по тексту - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 40 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є гарантом відшкодування шкоди на території країн-членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта», заподіяної власниками та/або користувачами зареєстрованих в Україні транспортних засобів, якщо такі власники та або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат «Зелена карта», виданий від імені страховиків-членів МТСБУ; на території України заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн-членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта», за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 21.5. п.п. в ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння на території України водіями-нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн-членів міжнародної системи автомобільного страхуванню «Зелена карта».

Відповідно до ст. 27 Закону право на отримання відшкодування за шкоду, пов*язану із смертю потерпілого мають особи, які знаходились на утриманні потерпілого та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Витрати на поховання мають бути обгрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, що підтверджують такі витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні витрати, пов*язані зі смертю сина:

3305 грн. - витрати на виготовлення памятнику згідно із квитанцією від 28.10.2006 року

733 грн. - витрати пов*язані із оформленняма памятнику згідно із квитанціями від 04.12. та 10.12.2006 року на суми відповідно 200 та 533 грн.;

1905 грн. - витрати на ритуальні послуги, що підтверджуютсья накладною від 19.07.2005 року;

528 грн. - витрати на виготовлення огорожі могили, що підтведжуються договором на виконання робіт від 07.04.2006 року, всього на суму 6471 грн.

Судом встановлено, що 17.01.2010 року ОСОБА_1 звернувся до генерального директора Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування йому витрат згідно із позовною заявою.

19.02.2010 року ОСОБА_1 Моторним транспортним страховим бюро було переказано в рахунок відшкодування витрат пов'язаних із смертю сина 5943 грн.

Таким чином, виходячи з наданих суду документів, які підтверджують позовні вимоги в цій частині сума недоотриманих коштів складає 528 грн.

Крім того, як вбачається з наданих позивачем доказів, ним було витрачено 1660 грн. 20 коп. на поминальний обід, що підтверджується довідкою ПП ОСОБА_6 від 20.07.2005 року та накладною № 15 від 20.07.2005 року.

На підставі наданих суду проїзних документів позивачем були понесені витрати, пов'язані із явкою до суду при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 в загальній сумі 1064 грн. 12 коп., які до теперішнього часу також не відшкодовані.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив злочин, в результаті якого сталася смерть ОСОБА_4, перебуваючи у трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_3, що визнано відповідачами, суд вважає, що заподіяна злочином матеріальна шкода, яка залишилася невідшкодованою МТСБУ, а також витрати на поминальний обід на загальну суму 2188 грн. 20 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України, оскільки вказані витрати підтверджуються відповідними документами, наявними в матеріалах справи.

При цьому, витрати пов'язані із розглядом кримінальної справи, зокрема на проїзд до суду в сумі 1064 грн. 12 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_2, як особи, винної у вчинені злочину, оскільки ці витрати по суті є судовими витратами, пов'язаними із розглядом кримінальної справи і за правилами КПК України відшкодовуються безпосередньо підсудними.

Посилання відповідача ОСОБА_2, що він добровільно сплатив позивачу 2000 доларів в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної ДТП не може бути прийнято до уваги судом, оскільки не підтверджується належними доказами.

Вимоги позивача про відшкодування вартості ваг в сумі 430 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є недоведеними належними та допустимими доказами.

Вимоги про відшкодування вартості перевезення тіла до м. Нова Каховка в сумі 600 грн. також не підтверджуються документально, тому задоволенню не підлягають.

Полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності володільців транспортних засобів на території країн-членів системи «Зелена карта» строком дії в Україні з 09.07.2005 по 23.07.2005 року страхова сума визначена на умовах країни перебування та зазначено, що виплата страхового відшкодування регулюється законодавством про обов'язкове страхування цивільної відповідальності володільців транспортних засобів країни, де сталася ДТП.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який регулює спірні правовідносини при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 ч. 2 статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 9.3. ст. 9 Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю та здоров*ю потерпілих, становить 51 000 грн. на одного потерпілого

Згідно із ст.ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана зокрема зі смертю потерпілого.

З урахуванням фізичних та психічних страждань потерпілого, пов*язапих з втратою сина, ступеня, глибини та їх тривалості, а також враховуючи необережну форму вини по відношенню до тяжких наслідків злочину з боку ОСОБА_2, наявність на його утрмианні двох неповнолітніх дітей, які перебувають на обліку у поліклініці з вадами здоровая, враховуючи принципи розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити суму компенсації моральної шкоди в розмірі 35 000 грн.

МТСБУ не доведено факту виплати позивачу відшкодування моральної шкоди, тому, враховуючи, що визначена судом сума не перевищує ліміт, встановлений п. 9.3 3 ст. 9 Закону, до теперішнього часу не відшкодована, суд вважає, що обов*язок по її відшкодуванню покладається на МТСБУ із подальшою компенсацією страховою компанією «Бєлгосстрах», що відповідає умовам полісу обов'язкового страхування та нормам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а у позові до Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Бєлгосстрах» слід відмовити, оскільки як встановлено в судовому засіданні належним відповідачем є МТСБУ.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином 35 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяною злочином 2188 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані із розглядом кримінальної справи в сумі 1064 грн. 12 коп.

В решті позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовити.

У задоволенні позову до Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Бєлгосстрах» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір в сумі 08 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн., відповідно по 26 грн. 20 коп. та 24 грн. 80 коп. з коленого.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Головного управління Державного казначейства України в Херсонській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 15 грн., по 05 грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після її подачі, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Н.О.Непомняща