АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-9201/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Приходченко А.П.

суддів Лаченкової О.В., Городничої B.C.

при секретарі Солодової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2010 року позов - задоволено частково та в порядку усунення перешкод у користуванні належним ОСОБА_3 майном зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 автомобіль «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову JMZBG85. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави 200,70 грн. судового збору. В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 130,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норіу процесуального права, просить рішення суду скасувати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, ще з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважа< за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лиш формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оціни обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природ спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 належить на праві власності та зареєстрований за нею автомобіль Мазлг 323», державний номер НОМЕР_1.

Згідно розписки ОСОБА_2 вказаний автомобіль знаходиться у володінні останньої.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача з наступних підстав.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

До того ж судом було вірно зазначено, що право власника на відшкодування вартості його майна, яким заволоділа інша особа, законом не передбачене, будь-які докази втрати або знищення спірного автомобіля позивачкою не надані. Таким чином, враховуючи те, що будь-які доказів правомірності володіння спірним автомобілем відповідачкою не надано, суд прийшов до правильного висновку про безпідставність такого володіння. За викладених обставин суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині витребування майна

Вирішуючи питання про обгрунтованість позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд правильно виходив з положень ст. 1167 ЦК України, згідно якої, моральна zzzizi. завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановле:-::::. законодавством.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під такою шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд повинен зокрема з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральнш чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діямг (бездіяльністю) вони заподіяні, а також інші обставини, що мають значення для вирішенш спору, а отже згадані обставини підлягають доведенню позивачем.

Відмовляючи в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вірш зазначив, що позивачка не підтвердила будь-якими доказами наявність у неї витра нематеріального характеру, з якими цивільне законодавство пов'язує виникнення права н; відшкодування моральної шкоди.

У відповідність положень ст. 88 ЦПК України суд правильно вирішив питання щод розподілу судових витрат.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вон посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновк про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального ч процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішень справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді