Справа №2а -/09 25.05.2010 25.05.2010 25.05.2010
Головуючий першої інстанції Раєвич Т.М.
Суддя - доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА іменем України

25 травня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах стінного суду Миколаївської області в складі: головуючої - Вовненко Г.Ю., суддів - Лівійського І.В., Шаманської Н.О., при секретарі - Бобуйок І.Ф.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області (далі - УПФ)

постанову Єланецького районного суду Миколаївської області від [ірудня 2009 р. за позовом ОСОБА_2 до УПФ про і бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У листопаді 2009 р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до УПФ, в |wy просив визнати протиправною бездіяльність щодо неперерахування йому як й, яка має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон від 18 листопада 2004 p.), у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня 2006 р. до 31 грудня 2007 р. та зобов'язати УПФ ¦вити перерахування такої допомоги і забезпечити виплату заборгованості.

Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від грудня 2009 р. позов задоволено частково. Визнано бездіяльність правомірною. Зобов'язано УПФ нарахувати та виплатити 30% підвищення до Всіїза віком за період з 9 липня по 31 грудня 2007 р. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом юрм матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову постанову квідмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на ІМ виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

№22-Ц-1181 /2010 р. Категорія 57

Однак, згідно з пунктом 17 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 р. про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада Ар. зупинено на 2006 р.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 р. «Про внесення змін Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» із положень Закону України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 1101 ж Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону 18 листопада 2004 p., запроваджуються у 2006 р. поетапно, за результами: виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабіні Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з пі бюджету.

Між тим, Кабінет Міністрів України протягом 2006 р. не приї рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 р. Державний бюджет України на 2006 рік».

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону 18 листопада 2004 p., безпосередньо у 2006 р. запроваджено не було.

В подальшому пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 200ИІ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону і 18 листопада 2004 р. зупинено на 2007 р. із урахуванням ст. 111 названого ви Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2001 № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пуні ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. «Про Державний бюджет Украі 2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004р| урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний бю; України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Україї саме, підпунктом 2 пункту 41 розділу II зміст ст. 6 Закону від 18 листопада 20І щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в новій редакції.

Але, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008J 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний Ру лл;. України) зміни, внесені підпунктом 2 пунктом 41 розділу II Закону У країні ду 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесе змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсіїдіУ 03 °Р1 вшни визнано такими, що не відповідають Конституції України СУддя апеля неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрап чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення f| неконституційність.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до неп розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 p., мають діти і 9 липня до 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р.

,

Суд першої інстанції, який розглядав на той час справу за праї адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору,| належну оцінку наявним доказам, а тому прийшов до обґрунтованого висновку те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення it пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закої 18 листопада 2004 р. і здійснити відповідні перерахування (за той період, колі

Ік? норми не була зупинена). Однак, УПФ у порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну діяльність. На підставі чого суд обгрунтовано задовольнив позов частково, але в |шх позовних вимог.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни її приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених [йог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість цільового використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

З огляду на викладене судова колегія вважає за необхідне відхилити яційну скаргу, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307-308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області відхилити, а постанову Єланецького Донного суду Миколаївської області від 15 грудня 2009 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України і протягом двох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Г.Ю. Вовненко