Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2-2383/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Івченко І.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 акціонерного товариства „УкрСиббанк", приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства „УкрСиббанк", приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві вказує, що відповідно до п. 2.1 кредитного договору № 26 3-410-4/12 від 27.04.2006 р. у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком прийнято в заставу нерухомість, згідно договору іпотеки № 26/3-410-4/12 від 27 квітня 2009 р. Позивачем передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 34,3 кв. м., житловою площею 17,5 кв. м., яка розташована за ілресою АДРЕСА_1.

19 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального : кругу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4204, їкпм запропоновано звернути стягнення на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1., що належить ОСОБА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартир, пропонується задовольнити в змоги акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 у розмірі 81813,80 (вісімсот одна тисяча вісімсот тринадцять грн. 80 коп.) гривень, що включає:

- суму простроченого основного боргу у розмірі 8861,70 доларів США;

- суму прострочених відсотків: 499,77 доларів США;

- суму пені: 322,88 гривень;

- суму неустойки: 5000,00 гривень.

Плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 2200 грн.

21 жовтня 2009 р. виконавчий напис нотаріуса направлений на примусове виконання зддонерним комерційним банком "УкрСиббанк" до Відділу Державної Виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області.

05 листопада 2009р. державним виконавцем ВДВС Рівненського міського управління востиції ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі здконавчого напису № 4204 виданого 19 жовтня 2009 р.

Про зазначені вище дії вона дізналася після отримання постанови про відкриття інконавчого провадження. Це змусило її звернутися в ВДВС Рівненського міського управління петиції, де вона вперше, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, дізнався про наявність зазначених вище документів.

Вважає, що виконавчий напис нотаріуса, вчинений 19.10.2009 р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийнятий з порушенням чинного законодавства України, порушує її права, як власника квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просять, прийняти рішення, котрим визнати виконавчий напис від 19 жовтня 2009 р. зареєстрований в реєстрі за № 4204, вчинений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за заявою акціонерного комерційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, таким, що не підлягає виконанню та судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства „УкрСиббанк" позовні зимоги позивача заперечив з тих підстав, що згідно умов кредитного договору іпотекодавець повинен був систематично погашати кредит і відсотки по ньому. За період користування кредитом іпотекодавцем неодноразово порушувалась процедура і строки погашення як основного боргу так і процентів по кредиту. Останій платіж іпотекодавець провів 22.03.2009 року. Виходячи із вищенаведеного, та на підставі розділу 11 кредитного договору, 22 травня 2009 року строк повернення кредиту був визнаний іпотекодержателем таким що настав, про що іпотекодавець був повідомлений листом вих. № 323/410-9/2-871 від 22.05.2009 р. Вважає, що виконавчий напис вчинений у повній відповідності до приписів чинного законодавства України, через наявність безспірної заборгованості ОСОБА_1, причому повідомлення іпотеко держателя було вручено позивачу вчасно. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в

судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся про час і місце судового

засідання належним чином, про причини нез'явлення до суду не повідомив, заперечення та

документи, які витребовувалися судом не надав.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що 27 квітня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 26/3-410-4/12 та додаткову угоду № 1 від 03 лютого 2009р. за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США, у порядку і на умовах, зазначених у договорі.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору № 26/3-410-4/12 від 27.04.2006 р. в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком прийнято в заставу нерухоме майно, згідно договору іпотеки № 26/3-410-4/12 від 27 квітня 2006 р., а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 34,3 кв. м., житловою площею 17,5 кв. м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

19 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4204, яким запропоновано звернути стягнення на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1., що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.06.2002 р. ОСОБА_7 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2206. За нахунок коштів, отриманих від реалізації квартир, пропонується задовольнити вимоги акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 у розмірі 81813,80 (вісімсот одна тисяча вісімсот тринадцять грн. 80 коп.) гривень, що включає: суму простроченого основного боргу у розмірі 8861,70 доларів США; суму прострочених відсотків 499,77 доларів США; суму пені 322,88 гривень; суму неустойки 5000,00 гривень та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 2200 грн.

21 жовтня 2009 р. виконавчий напис нотаріуса, направлений на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області.

05 листопада 2009 р. державним виконавцем ВДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 4204 від 19 жовтня 2009 р.

Як стверджує позивач, про зазначені вище дії вона дізналася після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши кредитний договір № 26/3-410-4/12 від 27 квітня 2006 року, з якого виникли цивільні права та обов'язки між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є позиковою операцією банків (кредитним договором), яка підпадає під правове регулювання норм статті 49 Закону України „Про банки та банківську діяльність", статей 1046-1056 ЦК України.

Частиною 1 ст. 590 Цивільного кодексу України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Виконавчий напис № 4204 від 19 жовтня 2009 р, згідно статті 90 Закону України „Про нотаріат" та статті 3 Закону України „Про виконавче провадження" має статус виконавчого документу, який підлягає примусовому виконанню у відповідності до порядку, визначеного Законом України „Про виконавче провадження". Зазначений напис вчинений в порядку пункту 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 року № 20/5 вчинений на іпотечному договорі № 26/3-410-4/12 від 27 квітня 2006 р, як на документі, що встановлює без спірність заборгованості.

Законом України "Про іпотеку" не передбачено право іпотекодержателя до закінчення строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором звертати стягнення на предмет іпотекиїїа підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, до закінчення строку основного зобов'язання та іпотечного договору відсутні підстави для вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі.

Пунктом 283 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 передбачено, що виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у зв'язку з простроченням виплат обов'язкових платежів у разі закінчення строку основного зобов'язання та іпотечного договору. Тобто, передбачено пряму заборону вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі до закінчення строку основного зобов'язання та іпотечного договору.

Цим же пунктом передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Посилання позивача на недотримання вимог пункту 283 Інструкції щодо відсутності завчасного (за 30 днів до вчинення напису) надіслання іпотекодавцю письмової претензії - суд тважає обгрунтованим з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту заяви банку № 32-3/410-9/2-873 від 22.05.09 року, за змістом якого банк висуває позивачу попередження, про те, що станом на 22 травня 2009 року обліковується прострочена заборгованість, яка складається з простроченої суми боргу у розмірі 241,21 долар США, в тому числі: 18,77 доларів США основного боргу, 222,44 доларів США простроченої заборгованості по процентам.

При цьому суд враховує, що сума грошових претензій, виражених у заяві банку № 32-3 -10-9/2-873 від 22.05.09 року, не відповідає тій сумі, яку нотаріус запропонував стягнути за написом, таким чином, заяву банку № 32-3/410-9/2-873 від 22.05.09 року не може бути визнано попередженням-претензією до ОСОБА_1, яке має передувати вчиненню напису, з огляду на що суд вважає, що норми пункту 283 Інструкції щодо завчасного надіслання іпотекодавцю письмової вимоги, нотаріусом на дотримані.

В цілому, системно аналізуючи порядок та підстави видачі напису, суд дійшов однозначного висновку стосовно того, що вказані дії проведені нотаріусом з порушенням приписів частини 2 статті 19 Конституції України, яка визначає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно наданого суду пакету документів, подання яких банком передувало вчиненню напису, зазначений виконавчий документ виданий на підставі наступного:

- заяви банку про вчинення виконавчого напису;

-копії кредитного договору № 26/3-410-4/12 (з додатковою угодою № 1 від 03 лютого 2009р.) від 27.04.2006 року з графіком погашення кредиту;

- копії договору іпотеки № 26/3-410-4/12 від 27 квітня 2006 року;

- копії листа Хе 32-3/410-9/2-873 від 22 травня 2009 року;

-розрахунку суми боргу за кредитним договором № 26/3-410-4/12 від 27.04.2006 р.

Відповідно до імперативних норм статті 88 Закону України „Про нотаріат", пункту 284 Інструкції та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, нотаріус зчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Водночас, при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та ОСОБА_1 первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Розрахунок боргу, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов'язання товариства по тілу кредиту, відсотках річних та пені - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувана та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до ОСОБА_1

Крім того, судом встановлено, що позивач була позбавлена можливості подати свої заперечення стосовно нарахованих штрафних санкцій та процентів з якими вона не погоджується, оскільки про існування виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_1 взнала набагато пізніше після відкриття виконавчою службою виконавчого провадження по зверненню стягнення на предмет іпотеки.

Існування розрахунку боргу ОСОБА_1, який був поданий нотаріусу суд не може визнати борговим документом, який підтверджує безспірність стягнення, виходячи з того, що ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона незгідна з штрафними санкціями застосованими до неї та нарахованими відсотками і вважає їх завищеними, крім того застосовуючи штрафні санкції банк не врахував її фінансовий та матеріальний стан.

З огляду на наведене, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України „Про нотаріат", пункту 254 Інструкції та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги товариства про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, достатньо обґрунтованими з правової та доказової точки зору. Причиною виникнення спору є безпідставна з правової точки зору (без ознак безспірності стягнення) видача напису нотаріусом, невжиття банком заходів щодо належного пред'явлення претензії та відсутність через вказане у напису сили виконавчого документу.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 49, 590, 1046-1056 Цивільного Кодексу України ст. ст. 12, 33 Закону України "Про іпотеку", ст. 49 Закону України „Про банки та банківську діяльність", ст. ст. 10, 60, 88, 130, 212, 213, 215, 220 ЦПК України, п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 акціонерного товариства "УкрСиббанк", приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий напис реєстраційний номер 4204 вчинений 19 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя С.В. Рогозін

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04.06.2010 року.