Справа №6-36/10 06.09.2010 06.09.2010 06.09.2010
Справа N 22ц 6852 - 2010 року. Головуючий 1 інстанції Костюченко Г.С. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

6 вересня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Шолох З.Л. та Мурлигіної О.Я.,

із секретарем судового засідання Петровською О.С.,

з участю:

заявника ОСОБА_2

представника Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3, у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 переглянула ухвалу судді місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2010 року, постановлену за поданням начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про примусове проникнення до будинку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення державного виконавця та боржника, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували ,-

у с т а н о в и л а :

27 травня 2010 року начальник Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції звернувся з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1.

Подання обгрунтовував необхідністю виконання виданого 19 березня 2010 року місцевим Луцьким міськрайонним судом Волинської області виконавчого листа № 1-235/2010, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави боргу у розмірі 17 394 гривні 79 копійок.

Посилаючись на відмову ОСОБА_2 від виконання судового рішення добровільно, просив подання задовольнити.

Ухвалою судді місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2010 року подання задоволено у повному обсязі.

ОСОБА_2 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати й постановити нову - про відмову у поданні.

Скаргу обгрунтовував тим, що ухвала постановлена без врахування його дій, спрямованих на виконання судового рішення, та інтересів інших осіб, що проживають в квартирі.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив її з додержанням норм процесуального права.

Задовольняючи подання начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про примусове проникнення до житлового приміщення, суддя виходив з того, що у справі достатньо доказів для його задоволення, оскільки в інший спосіб виконати судове рішення можливості немає.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення подання, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист від 19 березня 2010 року, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання його ж вироку від 3 березня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 17 394 гривні 79 копійок. Через небажання боржника сплатити названу суму добровільно та відсутність інших джерел її покриття, стало необхідним провести виконавчі дії за місцем його проживання. Проте вчинити такі дії виконавець не зміг, оскільки не був допущений в житло, про що 18 травня 2010 року складено акт. У звязку з цим виникла необхідність примусового проникнення до житла.

За ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На підставі викладених обставин і положень чинного законодавства, подання підлягало задоволенню.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до посилань особи, яка подала апеляційну скаргу, на ігнорування судом невирішення виконавчою службою його заяви про розстрочку виконання боргового зобовязання та неврахування бажання добровільно покрити борг, то вони не можуть братися до уваги при вирішенні питання про примусове проникнення до житлового приміщення, оскільки є бездоказовими і мають за мету не що інше, як затягнути виконання вироку суду.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: