АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5657/10 Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко С.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М. суддів : Бондаревської С.М., Триголова В.М. при секретарі: Буряк С.М. за участю позивача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» про стягнення нарахованої, але не сплаченої заробітної плати, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до ВАТ «Тепловозоремонтний завод». В позовній заяві вказував, що перебував із відповідачем у трудових відносинах та 16.04.2009 року був звільнений із займаної посади за скороченням штату.

На день звільнення йому було нараховано, але не виплачено заробітну плату та розрахункові, у зв»язку з чим він просив стягнути із відповідача на його користь 4460 грн. 14 коп. заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 15662 грн. 36 коп.

В ході розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути середній заробіток в розмірі 15662 грн. 36 коп.

В ході судового розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги в частині стягнення із відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку до 15662 грн. 36 коп. та просив стягнути вказану суму на свою користь.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалено: стягнути з ВАТ «Тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_2 4460 грн. 14 коп. заборгованості з невиплаченої заробітній платі та 4044 грн. 12 коп. середньомісячного заробітку за час затримання розрахунків, а всього 8504 грн. 26 коп.

Стягнуто із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 85 грн. 04 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі і 20 грн.

З даним судовим рішенням не погодився позивач ОСОБА_2, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно п. п. З, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується ніким зі сторін, що позивач дійсно працював у відповідача та, згідно наказу №810 від 16.04.2009 року, був звільнений з роботи у зв»язку зі скороченням штату працівників.

У день звільнення з ним не було проведено повного розрахунку, оскільки відповідачем йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 4460 грн. 14 коп., в тому числі і вихідна допомога.

Також судом вірно встановлено, що середній заробіток за період затримки розрахунку становить 15662 грн. 36 коп.

Встановивши вищенаведені обставини, та, відповідно до поло жень ст. 116 КЗпП України, місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення розрахунку при звільненні підлягають задоволенню, обґрунтовано стягнувши на користь позивача вищевказану заборгованість по заробітній платі.

В той же час помилковим є висновок суду щодо зменшення стягуваної суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні до стягнення за три місяці, з підстав звернення позивача до суду з позовом майже через дев»ять місяців після звільнення.

Так, відповідно до положень ч. 5 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Всупереч вищевикладеному, місцевий суд залишив поза увагою той факт, що відповідач, як на час звернення ОСОБА_2 до суду із вищевказаним позовом, так і на час ухвалення судового рішення у справі, не провів із останнім повного розрахунку у зв»язку зі звільненням останнього, а тому безпідставно задовольнив позовні вимоги позивача щодо стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку лише в межах трьох місяців.

Враховуючи, що для правильного вирішення спору в межах вказаних позовних вимог з»ясування нових обставин не вимагається, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, зі збільшенням стягнутого із відповідача на користь ОСОБА_2 розміру середньомісячного заробітку за час затримання розрахунку із 4044 грн. 12 коп. до 15662 грн. 36 коп., виходячи із його середньоденного заробітку: 64 грн. 19 коп. та 226 робочих Днів за період із дня звільнення позивача до дати ухвалення судового рішення у справі /64,19 х 226 = 15662,36/, /а. с. 4, 5, 16/ та загальної суми боргу - до 20122 грн. 50 коп.

Окрім того, необхідно збільшити стягнутий із ВАТ «Тепловозоргмонтний завод» на користь держави судовий збір із 85 грн. 04 коп. до 201 грн. 22 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, п. п. З, 4 ч.І ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2010 року в частині стягнення з ВАТ «Тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_2 середньомісячного заробітку за час затримання розрахунку та на користь держави судового збору - змінити. Збільшити розмір стягнутого з Відкритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_2 середньомісячного заробітку за час затримання розрахунку із 4044 грн. 12 коп. до 15662 грн. 36 коп. та всього стягнути із ВАТ «Тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_2 20122 грн. 50 коп.

Стягнути з ВАТ «Тепловозоремонтний завод» на користь держави судовий збір в розмірі 201 грн. 22 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий суддя: /підпис/ Судці: /підписи/

Згідно: