РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-2109/10

Провадження № 2-2109/10

11 січня 2010 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Дворніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 12 січня 2002 року з відповідачем ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , з вересня 2009 року припинено шлюбно-сімейні відносини, на дійсний час проживають окремо, кожен живе своїм життям , спільного господарства не ведуть. Через те, що тривалий час не знаходить з відповідачем порозуміння щодо взаємовідносин , вважає, що збереження шлюбу не можливо.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги , просила їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до вимог ст.. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.01.2002 року. З 1996 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння через різні погляди на життя , що привело до втрати нормальних відносин, взаємної поваги . Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з вересня 2009 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Згідно з вимогами ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довела суду, що остаточно переконана у відсутності перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з ним у шлюбі.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, відсутності згоди на подальше знаходження у шлюбі , суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливо , тому що буде суперечити їхнім інтересам .

За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст..110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.. 51 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 січня 2002 року міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 16, розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь держави з ОСОБА_1 в розмірі 17.00 гривень, ОСОБА_2 від оплати - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя І.О. Грищенко