ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-397/10
провадження № б/н 615
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О.,Пікало К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи: Відділ паспортної, реєстраційної і міграційної роботи Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві, ОСОБА_5 про визнання втратившими право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про вселення та зобов»язання не чинити перешкод в користуванні житлом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, яка в свою чергу представляє також інтереси і малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та Відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві про усунення перешкод здійсненні права власності та зняття з реєстрації.

В подальшому позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги змінила і просила визнати ОСОБА_3 з малолітньою дочкою ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку № 58, що розташований по ; вул..Березневій в м.Києві у зв»язку з відсутністю останньої понад один рік, а Відділ паспортної. реєстраційної і міграційної роботи Дарницького РУ ГУ МВС України в ОСОБА_1 зняти з реєстрації відповідачку з дочкою. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка після розірвання шлюбу з її сином в квітні 2007 року, забравши всі свої речі, лишила разом з дитиною будинок № 58 по вул..Березневій в м.Києві. З того часу відповідач ніякої участі у сплаті вартості квартирної плати та комунальних послуг не приймає. Будь-яких перешкод щодо можливості відповідачем користуватися будинком вона не чинить. їй відомом, що відповідач проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 «а» кв.91.

В свою чергу відповідачка ОСОБА_3 звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з зустрічним позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 про вселення та зобов»язання не чинити перешкод в користуванні будинком. Свої вимоги мотивувала

тим, що відповідач ОСОБА_5 в квітні 2007 року вигнав її з житла, викинувши при цьому її речі та забравши ключі від будинку. Після чого, відповідачі чинять їй перешкоди в користуванні будинком, що виразилося у зверненні останніх до суду з позовом до неї про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку, в задоволенні якого було відмовлено рішенням суду від 15 січня 2009 року. Будь-яких рішень щодо визначення порядку користування будинком не було і на даний час не має, тому вважає, що вона та її малолітня дитина, маючи право користування житлом, не може бути позбавлена такого права.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснили, що

відповідачка, виїхавши разом з дитиною добровільно з будинку та забравши свої речі, будинком не користується та не цікавиться, витрати по оплаті не несе. Звернення позивачки до органів міліції та прокуратури вважають створенням штучних доказів зацікавленості в будинку. Адресу квартири по вул..Героїв Дніпра, яку вони вказали в позовній заяві, як адресу місця проживання відповідачки отримали з звернень останньої до суду.

Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали і просили в їх задоволенні відмовити, підтримавши зустрічну позовну заяву, яку просили задовольнити та пояснили, що відповідачка з малолітньою дитиною змушена була залишити будинок, оскільки між сторонами виникали конфлікти, а потім взагалі відповідачку вигнали, зібравши особисті речі. ОСОБА_3 чинилися перешкоди в користуванні будинком через намагання позбавити останню права користування житловим будинком, що не виключається і на майбутнє, а тому і просили зобов»язати відповідачів не чинити перешкод. На даний час вона проживає в м.Києві, де крім спірного, постійного житла не має.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги своєї матері щодо позбавлення ОСОБА_3 з малолітньою дочкою права користування жилим приміщенням підтримав і просив задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, підтримавши пояснення позивачка та представника останньої. Крім того, зазначив, що вся інформація, яка міститься в заявах відповідачки до дільничного інспектора не відповідає дійсності.

Представник третьої особи ВГІРФО Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надали суду листа, в якому просять розглядати справу за відсутності представника.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 58 по вул..Березневій /Бортничі/ в м.Києві, що не оспорюється сторонами та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 21 листопада 2003 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори та договору дарування, посвідченого 30 листопада 2006 року державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Частки співвласників в будинку / до укладення договору дарування/ на час реєстрації ОСОБА_3 в спірному будинку виділені не були.

В будинку зареєстровані чотири особи - сторони у справі ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірваний 13.05.2008 року .

Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 та малолітня дитина ОСОБА_4 з квітня 2007 року не проживають в спірному будинку, будь-яких угод або домовленості між власником та відповідачкою щодо подальшого проживання останньої з дитиною в будинку не було досягнуто.

Відповідно до ст..405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вимоги закону, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 та малолітня дитина не втратили право користування спірним будинком, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у зв»язку з конфліктом, який виник між ОСОБА_2

ОСОБА_5 , відповідачка змушена була залишити спірний будинок разом з малолітньою дочкою, що підтверджується зверненням останньої до Дарницького РУ ГУ ЗС України в м.Києві та матеріалами перевірки /а.с. 90-94/. В квітні 2009 року ОСОБА_3 зверталася до Начальника Комунального підприємства «Управління житлового господарства» Дарницького району м.Києва з заявою про неможливість проживати в будинку у зв»язку з перешкодами, які чинять ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та відсутністю у неї ключів /а.с.79/.

Данні обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 показав, що одного дня в квітні 2007 року його дружині зателефонувала теща, мати ОСОБА_3, та повідомила, що їх вигонять з будинку. Він викликав міліцію, а тещу, сестру його дружини з немовлям на автомобілі підвіз його товариш. Коли мати дружини приїхала по місцю їх проживання, він бачив синці на руках останньої. Оскільки проживати в будинку було неможливо, пізніше він разом з ОСОБА_3 забрав речі.

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_3 є її сестрою, і їй відомо зі слів сестри та матері, що відповідачі викинули останніх з будинку, при цьому побивши їх. Як наслідок сестра з малолітньою дочкою залишилася на вулиці, без речей та грошей.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 15.01.2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку відмовлено.

Наведена свідчить про те, що відповідачка не проживає в спірному будинку з поважних причин, а тому на підставі ст..405 ч.2 ЦК України не може бути визнана втратившою право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст.. 156 ЖК України члени сім»ї власника жилого будинку квартири/, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої ; угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Оскільки відповідачка ОСОБА_3 позбавлена можливості користуватися будинком, то вона разом з малолітньою дочкою підлягає вселенню.

Що стосується вимог про зобов»язання відповідачів за зустрічним позовом не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні будинком шляхом заборони останнім зернения до суду з позовами про виселення, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суд вважає, що способом захисту порушеного права ОСОБА_3 є її вселення до будинку. Крім того, слід зазначити, що право особи на звернення до суду є конституційним правом, а від так заборонити особі скористатися своїм правом є неправомірним.

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 в тій частині, що відповідачка разом з малолітньою дитиною виїхала з будинку, забравши речі і з того часу є проживає , суд вважає такими, що не заслуговують на увагу суду, оскільки свідкам невідомоа причина не проживання відповідачки в спірному будинку. Разом з тим, свідок ОСОБА_8 показала, що спочатку в сім»ї ОСОБА_3 було все добре, а коли приїхала мати ОСОБА_3 почалися негаразди.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.. 10,11,60, 208, 213-215 ЦПК України, і

-підставі ст.. ст. 405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України,суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи: Відділ паспортної, реєстраційної і міграційної боти Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві, ОСОБА_5 про знання втратившими право користування жилим приміщенням будинку 58 по : Березневій в м.Києві відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_3 з малолітньою дочкою ОСОБА_10 до житлового будинку 58 по вул..Березнева в м.Києві.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м.Києва протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя