Красилівський районний суд Хмельницької області
справа № 2-794/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року

м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Федишина І.В.

при секретарі Коломієць Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні присадибною земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони зареєстровані та постійно проживають у житловому будинку по вулиці Гагаріна,44 в місті Красилові, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1759 га, з яких 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0759 га для ведення особистого селянського господарства. Будинок та земельна ділянка належать ОСОБА_1 Відповідач по справі ОСОБА_6 є власником сусіднього будинку під №46-а по вулиці Гагаріна в місті Красилові та суміжним із ними землекористувачем. Його житловий будинок розміщується на земельній ділянці площею 0,1759 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, на якій ним утримується пасіка в кількості 50-ти бджолиних вуликів, що розміщена на межі їхніх земельних ділянок. Дана пасіка утримується відповідачем на присадибній земельній ділянці в районі житлової та громадської забудови з порушенням вимог чинного законодавства, цільового призначення земельної ділянки, ветеринарно-санітарних правил та норм у галузі бджільництва, в звязку з чим їм створюються перешкоди в безпечному та безперешкодному використанні своєї земельної ділянки за цільовим призначенням. Наслідком нецільового використання відповідачем присадибної земельної ділянки, порушення санітарних норм, правил розміщення та утримання пасік, правил добросусідства є щоденні бджолині укуси, створення їм постійної небезпеки бути ураженими ними, постійна душевна тривога та страх за своє здоров'я, оскільки з огляду на алергічну реакцію організму на укуси бджіл вони несуть загрозу їхньому здоров'ю. Позивачі змушені терпіти фізичну біль та в крайніх випадках звертатись по медичну допомогу, протягом літнього періоду носити закритий одяг, шукати захисту в закритих приміщеннях та якнайменше часу перебувати на подвірї будинковолодіння. Таким чином, внаслідок утримання на присадибній земельній ділянці пасіки створюється загроза їхньому здоров'ю та перешкоди в безпечному пересуванню, ведення особистого підсобного господарства та відпочинку, порушуються їхні права на безпечні умови проживання, практично вони позбавлені можливості використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням. Зважаючи на такі обставини, вони неодноразово звертались до відповідача з вимогами припинити діяльність з утримання на присадибній земельній ділянці в медоносний сезон пасіки, вивезти її за межі населеного пункту, тим самим не порушувати їхніх прав на безпечні умови проживання та використання земельної ділянки, убезпечення від бджолиних укусів, у задоволенні яких відповідачем категорично відмовлено, що змушує їх з даним позовом звернутися до суду. Просять усунути їм перешкоди в безпечному та безперешкодному користуванні своєю земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача припинити діяльність з утримання на присадибній ділянці бджолиної пасіки.

У судовому засіданні позивачі та представник ОСОБА_1 позов підтримали.

Відповідач позов не визнав, заявив що він утримує бджіл на своїй земельній ділянці вже 25 років і ніяких претензій до нього не було, бджоли нікого не кусали. Визнав, що висота огорожі є меншою, ніж 2,5 м. та площа, на якій розташовані вулики, є меншою, ніж 30 кв.м. на одну бджолину сім'ю, яких у нього є 50, висловив готовність скоротити кількість бджолиних сімей.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що позивачі зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 у власному житловому будинку, який знаходиться на земельній ділянці площею

2

0,289 га, у тому числі 0,10 га - для обслуговування житлового будинку, 0,189 га - для ведення особистого підсобного господарства. Відповідач зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 у власному будинкові, який знаходиться на суміжній з земельною ділянкою позивачів земельній ділянці площею 0,1759 га, з них 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,0759 га - для ведення особистого селянського господарства. На своїй земельній ділянці відповідач утримує бджіл у кількості 50 бджолосімей. Пасіка розташована поряд з межею земельної ділянки ОСОБА_7 Територія пасіки обсаджена плодовими деревами і займає загальну площу біля 300 кв.м. На межі земельної ділянки ОСОБА_6 встановлено суцільну шиферну огорожу висотою 1,8-2 м. Позивачі неодноразово звертались за медичною допомогою з приводу бджолиних укусів.

У ході перевірки дотримання ветеринарно-санітарних правил щодо розміщення та облаштування пасіки комісією в складі в.о.начальника управління ветеринарної медицини в Красилівському районі, заступника начальника Красилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, спеціаліста 1 категоріїї міськиконкому рекомендовано ОСОБА_6 привести у відповідність до нормативної площу пасіки з розрахунку ЗО кв.м. на одну бджолину сім'ю, облаштувати огорожу висотою не менш, як 2,5 м. для підвищення рівня льоту бджіл, провести відповідні лабораторні дослідження бджіл на інфекційні та паразитарні захворювання.

Ці обставини підтверджуються договором дарування від 19.12.2003, державним актом на право приватної власності на землю, виданим ОСОБА_8, листами Красилівської міської ради № 931/02-15 від 14.06.2010, № 1176/02-8 від 06.07.2009, актами від 18.07.2006, 02.07.2009,

01.06.2010,листами Красилівської центральної районної лікарні № 591 від 27.05.2010, № 656 від

10.06.2010.

Відповідно до стст.13, 282, 293 ЦК України фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови проживання, вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю; при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав цих вимог суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

У відповідності до стст.91,103, 104 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо); власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив); власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно ст.15 Закону України "Про бджільництво" фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

У пп.1.2, 1.3, 1.5 "Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл", затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від ЗО січня 2001 року N 9, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 лютого 2001 року за N 131/5322, зазначено, що пасіки розміщують у благополучній щодо заразних хвороб бджіл місцевості, у сухих, освітлених сонцем, захищених від вітрів місцях, на відстані не ближче 500 м від шосейних доріг і залізниць, пилорам, високовольтних ліній електропередач, не менше 1 км від тваринницьких і птахівницьких будівель і 5 км від воскопереробних заводів, підприємств кондитерської і хімічної промисловості, аеродромів, військових полігонів, радіолокаційних, радіо- і телетрансляційних станцій та інших джерел мікрохвильового випромінювання; територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами; відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади; при визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім'ю потрібно ЗО - 35 м.кв., залежно від способу розміщення бджіл; при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл; вулики встановлюють на підставках не нижче 30 см від землі, на відстані не більш 3 м одне від одного і 6 - 10 м між рядами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_6 при утриманні на своїй присадибній земельній ділянці бджіл порушуються вимоги законодавства та ветеринарно-санітарних правил щодо недостатньої висоти огорожі, перевищення кількості

з

бджолосімей, що можуть утримуватися на його присадибній земельній ділянці, які повинні бути

усунуті.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з

другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід

стягнути на користь позивачів судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-

технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 гривень.

Керуючись стст.13, 282, 293 ЦК України, стст.91, 103, 104 Земельного кодексу України, ст.15

Закону України "Про бджільництво", пп.1.2, 1.3, 1.5 "Інструкції щодо попередження та ліквідації

хвороб і отруєнь бджіл", затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної

медицини України від ЗО січня 2001 року N 9, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12

лютого 2001 року за N 131/5322, стст.10, 11, 60, 81, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_6, проживаючого за адресою: м.Красилів,

вул.Гагаріна,44-а, забезпечити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Олександрівні, ОСОБА_4 безперешкодне користування земельною ділянкою по

вулиці Гагаріна,44 в місті Красилові, привівши свою діяльність з утримання на присадибній

земельній ділянці пасіки у відповідність до вимог чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_1

ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір в розмірі

8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37

гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Хмельницької області через Красилівський

районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення

рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня

отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі складене 05 листопада 2010 року.

Суддя