Справа № 2-2160/10
Провадження № 2-2160/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, згідно заповіту, а саме: гараж загальною площею 28,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 140.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, яка померла 24.01.2001 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії № 544326 від 30.08.2001 року, позивачу, як єдиному спадкоємцю, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Проте, як виявилось, серед спадкового майна є ще гараж, розташований по вул. Б.Хмельницького, 140 у м. Львові, який ОСОБА_4 побудувала самочинно. Згідно рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова № 452 від 11.09.1979 року їй дозволено експлуатацію гаражу та зобовязано зареєструвати даний гараж. На підставі даного рішення Львівським міським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_4 видано реєстраційне посвідчення на гараж від 09.11.1993 року за реєстровим № 4, проте вона не оформила свідоцтво про право власності на гараж, оскільки їй не було відомо про необхідність виготовлення такого. Позивач, як спадкоємець звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом термін, однак їй було відмовлено, у звязку з відсутністю свідоцтва про право власності на вказане майно. У звязку з цим, 19.05.2004 року державним нотаріусом Львівської державної нотаріальної контори надісланий лист до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради з проханням видати свідоцтво про право власності на гараж на імя ОСОБА_4 для оформлення спадщини, проте до цього часу жодної відповіді на цей лист не отримано, а тому відповідно вона не може оформити спадщину на це майно. Просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спадкове майно.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю і дала аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова № 452 від 11.09.1979 року (а.с.7) ОСОБА_4 надано дозвіл на експлуатацію гаражу по вул. Б.Хмельницького, 140 у м. Львові та зобовязано зареєструвати у райфінвідділі даний гараж.

Як вбачається з реєстраційного посвідчення виданого 09.11.1993 року за реєстровим № 4, технічного паспорту виданого 25.10.1993 року, гараж, площею 28,8 кв.м., що по вул. Б.Хмельницького, 140 у м. Львові, належить ОСОБА_4 на праві особистої власності.

Відповідно до заповіту складеного ОСОБА_4 серії АВК № 847769 посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 29.05.2000 року реєстровий № 1233 (а.с.11), спадкоємцем спадкового майна є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вбачається із зазначеного заповіту до складу спадкового майна входить гараж по вул. Б.Хмельницького, 140 у м. Львові.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" судовий захист права приватної власності громадян може, зокрема, здійснюватися шляхом розгляду справ за позовами про визнання права власності на майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні та матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, якій належав гараж по вул. Б.Хмельницького, 140 у м. Львові. Однак відсутні документи, які засвідчують право власності на це майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме гараж загальною площею 28,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 140 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 392,1222,1268,1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - гараж загальною площею 28,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 140.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Личаківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.І.Леньо