Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-965/2010
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2010 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Вознюка С.М.,
при секретарі Бондаренко О.В., Височин Ю.В.,
за участю ОСОБА_1 , її представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
свідка ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,
в с т а н о в и в :
3 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 28 квітня 1990 року по 11 грудень 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , в якому у них народився син: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Після розірвання шлюбу сімейні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведеться, відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову.

26.03.2010 року відповідач подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, а саме їх сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, оскільки остання ухиляється від своїх батьківських обов`язків.

Позивачка за первісним позовом та її представники у судовому засіданні заявлений нею позов підтримали, обставини справи підтвердили, просили задовольнити його в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечили.

Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні заявлений ним зустрічний позов підтримав, обставини, викладені у ньому, підтвердив, просив задовольнити його в повному обсязі. Проти задоволення первісного позову заперечив.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що сторони це його батьки. Сам він навчається та отримує стипендію в розмірі 400 грн. Обоє батьків приймають участь у його утриманні та проведення його дозвілля. Його утримують належним чином, гроші потрібні на навчання.

Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення первісного та зустрічного позову.
Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України.
Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Під час судового слідства встановлено, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 28 квітня 1990 року по 11 грудень 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3, 4). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме: сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 22.11.2007 року серії НОМЕР_1 (а.с.5).
В позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні, сторони зазначили, що на їх утриманні, окрім зазначених, інших дітей та непрацездатних батьків немає, у зв`язку з чим суд не вбачає за необхідне з`ясовувати відомості про наявність на утриманні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, однак враховує зазначені сторонами відомості при ухваленні рішення.
Згідно довідок військової частини НОМЕР_2 від 09.04.2010 року №308/11/1730 та фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України №305/260 від 009.04.2010 року підполковник ОСОБА_4 з 26.10.2009 року перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 і його дохід з листопада 2009 року по травень 2010 року становить 19017 грн. 16 коп.
Відповідно до повторної довідки спільного підприємства приватного підприємства „ЕУ Фармаці Сп. З о.о. №53 від 03.06.2010 року (а.с.113) ОСОБА_1 займає посаду менеджера з питань регіонального розвитку на даному підприємстві і її дохід з січня 2009 року по лютий 2010 року становить 11573 грн. 77 коп.
Крім того, ОСОБА_1 отримує виручку від здійснення підприємницької діяльності, як фізична особа підприємець, який становить згідно поданих нею звітів за 2009 рік - 407078 грн., а за І квартал 2010 року 150029 грн., що свідчить також про її задовільне матеріальне становище та можливість надання допомоги сину.
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сплачують комунальні послуги самостійно. Син проживає в квартирі та отримує допомогу з боку обох батьків.
Вищевказані довідки вказують на задовільний матеріальний стан сторін.
Суд вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 з обох батьків зважаючи на їхні відносини та з метою захисту інтересів дитини, яка продовжує навчання. На момент ухвалення рішення суду ОСОБА_5 виповнилось повних 16 років та він є неповнолітньою дитиною, що дозволяє йому самостійно використовувати отримані кошти від оплати аліменти на його користь, що відповідає вимогам ст. 32 ЦК України.
Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 відповідно до ст. 183 СК України з визначенням їх розміру у частці заробітку батька та матері.
Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.
При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою та відповідачем.
У зв`язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини а саме: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити в 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , з кожного, щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.
Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 та ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , з кожного, на користь держави, оскільки позивачі за первісним та зустрічним позовами звільнені від їх оплати при зверненні до суду. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93, а суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - відповідно до Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов`язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 79, 81, 88, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2010 року та до досягнення ним повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2010 року та до досягнення ним повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь держави суму судового збору в розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп. (р/р №0004, МФО: 821018, код ЗКПО: 23570079, банк: УДК в Київській області, КБК: 22090200) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. (р/р №0004, МФО: 821018, код ЗКПО: 23570059, банк: ГУДКУ в Київській області).
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь держави суму судового збору в розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп. (р/р №0004, МФО: 821018, код ЗКПО: 23570079, банк: УДК в Київській області, КБК: 22090200) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. (р/р №0004, МФО: 821018, код ЗКПО: 23570059, банк: ГУДКУ в Київській області).

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів ля подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.06.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області С.М.Вознюк