№ 2-436/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2010 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кладько Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона за рішенням суду отримує від ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Позивач за рахунок власних коштів понесла витрати, повязані із лікуванням дітей в сумі 855 грн., а також оплатила компютерні курси доньки вартістю 600 грн., вказані витрати аліментами не покриваються, тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати половину понесених витрат в сумі 727 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, дала пояснення по суті позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги згоду позивача, судом проведено заочний розгляд справи на наявних доказах.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду від 22 вересня 2008 року зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Як вбачається зі ст.185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач надала суду належні письмові докази понесених нею додаткових витрат, повязаних із лікуванням дітей, а також розвитком здібностей дитини.

Так, з квитанції №419 від 19.04.2010 року вбачається, що цього числа за компютерні курси ОСОБА_3 оплачено 600 грн.

З виписок від 07.04.2010 року вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в Володимирецькій ЦРЛ з 27 листопада 2008 року по 08 грудня 2008 року та з 16 листопада 2009 року по 21 грудня 2009 року. Неповнолітній ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 25 листопада 2009 троку по 16 грудня 2009 року.

З листка лікарських призначень, накладних, касових та товарних чеків вбачається, що в період перебування неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в лікарні позивач ОСОБА_1 придбала ліків на загальну суму 730,17 грн.

З виписки від 08 квітня 2010 року вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено міопію слабкого ступеня обох очей, виписано окуляри для далі.

З рецепту на окуляри від 20.08.2009 року вбачається, що за виготовлення окулярів для далі для ОСОБА_4 сплачено 126 грн.

Таким чином, позивачем доведено, що протягом 2008-2009 рр. нею понесені додаткові витрати, повязані з лікуванням та розвитком здібностей неповнолітніх дітей на загальну суму 1456,17 грн.

Як вбачається з п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при стягненні додаткових витрат на утримання дитини ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Оскільки сторони не домовились про розмір участі кожного з батьків у додаткових витратах на утримання дітей, суд вважає, що такі витрати повинні бути розподілені між батьками порівну.

Таким чином, з відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, і який сплачує аліменти на їх утримання, підлягає стягненню 728, 08 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.185 СК України, ст.ст.ст.ст.15, 30, 62, 212, 224-228 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 половину додаткових витрат на утримання дітей в сумі 728 (сімсот двадцять вісім) грн.. 08 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. Від сплати судового збору відповідача звільнити на підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу може бути подано без заяви на апеляційне оскарження, якщо вона подається в 10 денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

Головуюча: