Київський районний суд м. Одеси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 2-1361/2010

10 вересня 2010 року Київський районний суд м. Одеси У складі судді Калашнікової О.І.

при секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору

довічного утримання

ВСТАНОВИВ,

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про розірвання договору довічного утримання, який було укладено 6 листопада 1998 року між нею та відповідачкою, з тих підстав, що ОСОБА_2 з 2001 року не виконує свої обов»язки за договором.

Відповідачка з позовом не погодилась. Суд вислухав сторони вивчив надані документи і встановив наступне: Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 15 серпня 1994 року. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 6 листопада 1998 року уклали договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 зобов'язується довічно повністю утримувати ОСОБА_1 Договір оформлено належним чином і посвідчено нотаріально. У 1999 році ОСОБА_1 зверталась до суду з аналогічним позовом і з тих самих підстав. Ухвалою суду від 7.02.2001 року провадження по справі було закрито за примиренням сторін.

Позивачка стверджує, що після закриття провадження по справі за її позовом про розірвання договору довічного утримання ОСОБА_2 періодично виконували свої зобов»язання за договором протягом 3- років, а з 2004 року відповідачка не надає їй - ОСОБА_1 - будь-якої матеріальної і фізичної допомоги, тому вона - позивачка - наполягає на розірванні договору довічного утримання з тих підстав, що ОСОБА_2 не виконує свої зобов»язання за договором довічного утримання. На підтвердження своїх вимог позивачка посилалась на такі докази: договір довічного утримання від 6.11.1998 р., рішення Київського райсуду м.Одеси від 12.01.2000 року по задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання, ухвала Київського райсуду м.Одеси від 7.02.2001 року про закриття провадження по справі за примиренням сторін, лист КУ «Геріатричний пансіонат СОПВ», довідку пенсійного фонду про розмір пенсії ОСОБА_1 у період 1998-1999 років, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка з 2006 року доглядає ОСОБА_1

ОСОБА_2, не визнаючи позов, пояснила, що умови договору вона виконує сумлінно і добросовісно, що ОСОБА_1 ухиляється від отримання допомоги. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 посилалась на такі докази: розписки, укладені ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_2 грошових коштів на харчування та інші потреби за період з лютого місяця 2001 року по березень місяць 2005 року, чек на придбання телевізора за 2004 рік, касові ордери на витрати на підключення телевізора за 2005 рік., пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Ст.755 ЦК України передбачає, що договір довічного утримання може бути

розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від його вини. У даному випадку суд встановив, що з 2005 року відповідачка свої зобов»язання за договором не виконує, тому договір довічного утримання підлягає розірванню за вимогами відчужувача.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ст.744,755,756 ЦК України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 6 листопала 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Третьої Державної нотаріальної контори м.Одеси , зареєстрований в реєстрі за №1-3819.

Рішення може бути оскаржено в Одеськи Аппеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя