Справа № 22ц-915 2010 р. Головуючий у 1-й ОСОБА_1
Категорія 21 Доповідач Юхименко А.Г.
Ухвала

Іменем України

15 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді Юхименка А.Г.,

суддів : Курій Н.М., Мікуш Ю.Р.,

секретаря Балюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 грудня 2009 року;-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд у зв»язку з нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м.Львова від 01 липня 2004 року:

яким йому відмовлено в позові до ОСОБА_4, Личаківської районної адміністрації, ОСОБА_5, приватного нотаріуса ОСОБА_6 про:

- визнання недійсними розпоряджень Личаківської районної адміністрації №578 від

27.06.1998 р «Про переобладнання господарської будівлі під житло на вул.Теліги, 6», №1110

від 06.11.2001 р. «Про присвоєння будинкового номера житловому будинку по вул.О.Теліги» та

№1582 від 29.11.2001 р. «Про оформлення права власності на 1/5 ідеальну частину будинку №6 і будинку №6-а по вул.Теліги в м.Львові гр.ОСОБА_4»;

- визнання недійсними свідоцтв про право власності на 1/5 ідеальну частину будинку №6 і будинок №6-а по вул.Теліги в м.Львові від 29.11.2001 р.;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку №6-а по вул.О.Теліги в

м.Львові, укладеного 30.07.2003 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідченого

приватним нотаріусом ОСОБА_6;

та за задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про:

*визнання недійсним договору дарування 4/5 ідеальних частин будинку №6 по вул.Біломорській в м.Львові з відповідною частиною господарських споруд від 02.061993 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідченого у 4-й Львівській державній нотаріальній конторі;

*визнання дійсним договору дарування від 02.06.1993 р. 4/5 частин конкретних приміщень будинку №6 по вул.Біломорській в м.Львові, який був фактично укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4;

- визнання за ОСОБА_4 права власності на приміщення, які становили 1/5 частину

житлового будинку №6 по вул.Біломорській в м.Львові, а саме літ. 1-1 кімната площею 18,4

кв.м., сарай «Б», сарай «В», сарай «Г».

В апеляційній скарзі Заявник просить ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд суду першої інстанції, оскільки ухвала є незаконною і необгрунтованою, висновки суду про відсутність нововиявлених обставин, не відповідають матеріалам справи та поданим ним доказам, у вигляді довідки-характеристики вартості приміщень та розпорядження міської ради про скасування розпорядження районної адміністрації, які є нововиявленими обставинами.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів вважає, що її слід відхилити.

Відповідно до ст.361 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, може бути переглянуте у зв*язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для цього є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду.

Суд прийшов до правильного висновку, що обставини, на які покликався ОСОБА_4 як на нововиявлені, не є такими, оскільки вони були відомі йому самому та суду при розгляді справи, цим доказам (довідка-характеристика, розпорядження Личаківської райадміністрації) судом в рішенні дана оцінка, з якою заявник ОСОБА_3, як сторона по справі, був не згідний, а тому оскаржував судові рішення в апеляційному та касаційному порядку, які перевіряли законність судового рішення відповідно до поданих ним доказів.

У зв*язку з наведеним судова колегія приходить до висновку, що заявником не подано суду жодної з передбачених ст.361 ЦПК України обставини яка була б йому не відомою на час розгляду справи судом та постановлення ним 01 липня 2004 р. рішення, а тому підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів;

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді