Справа №22-ц-2767/10 Суддя-доповідач - Смирнова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на

заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2009 року

у справі за позовом ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» до ОСОБА_1

про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

4 грудня 2008 року ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за експлуатаційні послуги. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач проживає в квартирі по вул. Черепіна, б. 26, кв. 95 м. Суми , не сплачує кошти за послуги та утримання будинку внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 .03.2002 року по 01.11.2008 року. в сумі 439,грн. 78 коп., а саме: експлуатаційні виплати 137,76 грн., комунальна електроенергія 3,75 грн., за користування ліфтом 2,90 грн., борг Ж-С-І- 295,55 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2009 року позовні вимоги ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» заборгованість в сумі 285 грн. 04 коп. в межах строку позовної давності.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» відмовити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Між ним та позивачем відсутні договірні чи зобов'язальні відносини. З актів виконаних робіт чи наданих послуг, не вбачається, що відповідач замовляв позивачу відповідні послуги, й що їх взагалі отримував. Також вказує, що акти та надані позивачем документи містять посилання на конкретні квартири, власники яких і замовляли відповідні послугу, проте посилань на квартиру відповідача немає, він послуги не отримує.

Зазначає, що суд розглянув справу без його участі чим порушено норми процесуального права, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири № 95в буд. 26 по вул. Черепіна, 7 м. Суми.

Зазначений будинок згідно з рішенням виконкому Сумської міської ради обслуговується ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест».

За обліковими даними позивача власник квартири відповідач ОСОБА_1 з березня 2002 р. до листопада 2008 року не сплачував комунальні послуги та експлуатаційні витрати, тому виникла заборгованість в сумі 439 грн. 78. коп.

В письмовій заяві до місцевого суду (а.с. 38) відповідач просив, не визнаючи позов, застосувати строк позовної давності.

Вирішуючи спір та стягуючи заборгованість в межах строку позовної давності суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що власнику квартири на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування, обладнання будинку, як у квартирі і за її межами, а тому власник квартири повинен нести витрати на їх обслуговування.

За таких обставин посилання апелянта на не проведення будь яких робіт по його власній квартирі, не можуть бути підставою для звільнення його від витрат на обслуговування будинку.

Апелянт також вважає, що відсутність договору про надання послуг між сторонами позбавляє позивача права стягувати з нього оплату послуг щодо утримання будинку. Проте з такими доводами погодитись неможливо, оскільки позивач поштою направляв відповідачу проект договору у 2008 та 2009 році, але договір залишився не підписаним, при цьому обслуговування будинку позивачем проводилось протягом усього часу.

Щодо порушення процесуальних прав відповідача через невручення йому судової повістки та позбавлення права брати участь в розгляді справи, колегія суддів не може погодитись з доводами скарги.

Розгляд справи неодноразово відкладався за неявкою відповідача, якому неможливо було вручити судову повістку про виклик до суду.

Особи, які проживають за домашньою адресою відповідача відмовляються одержувати повістки що підтверджується складеними актами (а.с. 26 акт., а.с. 191 акт.); надіслані судові повістки через пошту відповідач не одержує, повістки повертаються до суду поштою, як не вручені (а.с. 50).

В судовому засіданні 22.06.2009 р. суд ухвалив відкласти розгляд справи на 14.07.2009 р. та через судового розпорядника відповідачу було направлено відповідну повістку, яку ОСОБА_1 відмовився прийняти, з посиланнями на те, що вона адресована за його місцем проживання, а доставлена до його офісу за адресою вул. Петропавлівська, 47. Цей факт підтверджується актом складеним судовим розпорядником (а.с. 197) та фактично апелянт не заперечує що повістку було доставлено до офісу.

З доводами апелянта про порушення його процесуальних прав щодо вручення повістки а також що судовий розпорядник не наділений правом вручення судової повістки колегія судів не погоджується з таких підстав.

Згідно з «Інструкцієй про порядок забезпечення старшим судовим розпорядником та судовим розпорядником проведення судового засідання, їх взаємодії з правоохоронними органами» затв. наказом ДСА України та зареєстрованой Міністерством юстиції України, судовий розпорядник для забезпечення оперативного розгляду справи терміново доставляє установам, підприємствам та фізичним особам листи, виклики та інші документи, що і мало місце в даному випадку. За таких обставин порушення правил вручення повістки відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи неодноразово відкладався за неявкою відповідача, а всі намагання суду вручити йому повістку за місцем проживання через пошту, через позивача (ст. 74 ч. 5 ЦПК України) та врешті через судового розпорядника не були реалізовані внаслідок відмови від одержання повістки.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо порушення прав відповідача брати участь в судових засіданнях не ґрунтуються на матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, вірно застосував матеріальний закон, тому відсутні підстави для зміни або скасуванні рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, 313,314, 319 колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2009 року в даній справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді