Перечинський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-95/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Чепурнова В.О.,

при секретарі Багара Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи відділу містобудування, архітектури

та житлово-комунального господарства Перечинської районної державної

адміністрації ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перечин цивільну справу за позовом Перечинської міської ради Закарпатської області до ОСОБА_4 про усунення перешкод в землекористуванні та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Перечинська міська рада Закарпатської області звернулася з цивільним позовом до громадянина ОСОБА_4 з вимогою усунути перешкоди в землекористуванні та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14 вересня 2009 року на розгляд Перечинської міської ради Закарпатської області відповідач ОСОБА_4 подав заяву про затвердження кадастрової справи та передачу у приватну власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Перечин, вул. Пушкіна, 19, розміром 0,1 га.

27 жовтня 2008 року на розгляд Перечинської міської ради Закарпатської області надійшло колективне звернення жителів вулиці Пушкіна м. Перечин, в якому жителі даної вулиці повідомляють про незаконне розширення відповідачем меж власної земельної ділянки, внаслідок чого останнім зайнято земельну ділянку, на якій розташована цистерна з питною водою, яка перебуває в спільному користуванні жителів даної вулиці.

Позивач по справі для вирішення даної ситуації створив узгоджувальну комісію Перечинської міської ради, яка встановила, що відповідачу ОСОБА_4І надавалася в користувнання земельна ділянка площею 0,07 га конфігурації згідно плану забудови ділянки 1973 року. Однак, в порушення даної первинної документації відповідачем самовільно змінена конфігурація земельної ділянки та збільшена її площа до 0,10 га.

Відповідно до результатів проведеної перевірки дотримання норм земельного законодавства державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області складений лист №1957 від 24.11.2009 року , Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.11.2009 року та Припис № 000775 від 24.11.2009 року. Не зважаючи на дані численні листи Перечинської міської ради та припис держземінспекції в Закарпатській області, відповідач ОСОБА_4І не звільнив частину самовільно зайнятої та огородженої земельної ділянки та продовжує перешкоджати жителям десяти дворогосподарств обсуговувати цистерну з питною водою. Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності. Таким чином, земельна ділянка по вул. Пушкіна, 19 в м. Перечин перебуває в землях запасу територіальної громади міста, а управління та розпорядження нею здійснює виключно Перечинська міська рада Закарпатської області. Відповідно до ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі та його державної реєстрації забороняється. В порушення зазначеної норми закону відповідач по справі ОСОБА_4 самовільно захопив та огородив частину земельної ділянки. Даний факт підтверджується рішенням узгоджувальної комісії Перечинської міської ради Закарпатської області від 2 жовтня 2009 року та актом обстеження і приписом держземінспекції в Закарпатській області від 24.11.2009 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та подав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких пояснив, що відповідач користується спірною земельною ділянкою на законних підставах, має всі необхідні правовстановлюючі документи. Крім того, Перечинська міська рада Закарпатської області не долучила до позовної заяви жодної копії містобудівної документації, копії та витяги містобудівного обгрунтування і містобудівний кадастр, а надала лише копії матеріалів, які надані самим відповідачем ОСОБА_4 на затвердження Перечинській міській раді. Представник відповідача зазначив, що позивачем не взято до уваги Акт розбивки господарсько-побутових будівель в натурі, виданий і затверджений районною архітектурою у 1992 році та генеральний план (схема) земельної ділянки, виготовлений та затверджений РКП Бюро технічної інвентаризації Перечинської районної ради Закарпатської області. Стосовно змісту Акту та Припису Держземінспекції у Закарпатській області від 24.11.2009 року, відповідач зазначив, що в даному документі зафіксований факт використання земельної ділянки понад 0,7га, але не вказано, яка саме частина земельної ділянки відповідача є такою, що використовується понад норму. При цьому в даному Приписі вказано на необхідність звільнення земельної ділянки, або посвідчення права власності на неї, однак чітко не зазначено про звільнення якої саме частини земельної ділянки йдеться, оскільки такі висновки можна робити тільки на підставі відповідної містобудівної документації та безпосередньо містобудівного кадастру.

Представник третьої особи відділу містобудування, архітектури і житлово-комунального господарства Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_3 просив позов задовольнити як належний та обгрунтований. Свою процесуальну позицію пояснив тим, що основним вихідним документом, що встановлює розмір та конфігурацію земельної ділянки відповідача ОСОБА_4, є план забудови земельної ділянки відповідача від 1973 року. В той же час, акт розбивки господарсько-побутових будівель в натурі, виданий і затверджений виконкомом Перечинської районної державної адміністрації 20 червня 1992 році в даному випадку не слід брати до уваги, оскільки він стосується виключно розташування та розмірів господарсько-побутових будівель та споруд на території земельної ділянки відповідача. Щодо розмірів даної земельної ділянки, то в 1992 році обміри проводилися вже по наявній твердій огорожі земельної ділянки, тобто в той час, коли відповідачем ОСОБА_4 вже були здійснені зміни конфігурації даної земельної ділянки в бік її збільшення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Перечинської селищної ради Закарпатської області від 15 березня 1973 року №20 Про виділення земельних ділянок під будівництво нових житлових будинків індивідуальним забудівникам селища відповідачу по справі ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка під будівництво нового житлового будинку по вул. Пушкіна, буд. № 26 в кількості 700 кв.м.

Відповідно до акту від 26 квітня 1973 року представником техбюро з питань будівництва та архітектури виконкому Перечинської селищної ради депутатів трудящих ОСОБА_5 було здіснено відведення зазначеної земельної ділянки в натурі під індивідуальне житлове будівництво забудівника ОСОБА_4 загальною площею 700 кв.м.

В судовому засіданні також встановлено, що згідно плану забудови земельної ділянки відповідача ОСОБА_4, яка є первинним та основним документом, що встановлює розміри та конфігурацію земельної ділянки відповідача та є невідємною частиною до акту відведення зазначеної земельної ділянки в натурі під індивідуальне житлове будівництво від 26 квітня 1973 року, зовнішня межа земельної ділянки відповідача зі сторони вул. Пушкіна повинна складати 30 (тридцять) метрів 00 сантиметрів, однак згідно плану меж земельної діляки відповідача ОСОБА_4, який доданий ним до кадастрової справи на земельну ділянку та виготовлений ПП Закарпатський геодезично-кадастровий центр Земля, зовнішня межа земельної ділянки відповідача зі сторони вул. Пушкіна складає 32 (тридцять два) метри 67 сантиметрів. На підставі цього суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_4 самовільно проведена зміна конфігурації даної земельної ділянки в сторону збільшення її зовнішньої межі з боку вул.Пушкіна на 2 (два) метри 67 сантиметрів.

В судовому засіданні також встановлено, що згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства відповідачем від 24 листопада 2009 року, складеного державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області, встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4 при користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Перечин, вул Пушкіна, 19, порушив вимоги ст. 125 Земельного кодексу України. Крім того, згідно припису від 24 листопада 2009 року, винесеного державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області стосовно відповідача ОСОБА_4 його зобовязано звільнити захоплену земельну ділянку або посвідчити право власності чи користування згідно чинного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що згідно акту обстеження земельної ділянки узгоджувальною комісією Перечинської міської ради Закарпатської області від 02 жовтня 2009 року відповідач по справі ОСОБА_4 вчинив самозахоплення частини земельної длянки зі сторони вул. Пушкіна між точками В-С-Д-Е шириною 2,67 м.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель від 19.06.2003 року №963-ІV виключно до компетенції спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належить право вжиття, відповідно до закону, заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 року №1958 Про утворення Державної інспеції з контролю за використанням і охороною земель таким спеціально уповноваженим органом виконавчої влади в Україні є Державна інспеція з контролю за використанням і охороною земель, яка відповідно до підпункту 2 пункту 4 зазначеної Постанови вживає в межах своєї компетенції заходів до усунення порушень земельного законодавства, в тому числі щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок.

В ідповідно до п. 3 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

З огляду на викладене, суд вважає обставини справи, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, обґрунтованими та доведеними в повному обсязі, в звязку з чим позов слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 4, 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року, ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» від 20.04.2000 року № 1699-ІІІ, ст.ст. 102-1, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 30, 62, 202-203, п.1 ст. 217 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов Перечинської міської ради Закарпатської області до ОСОБА_4 про усунення перешкод в землекористуванні та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_4 привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Перечин, вул. Пушкіна, 19, у відповідність до конфігурації та розмірів, встановлених планом забудови земельної ділянки та будівельним паспортом земельної ділянки від 26 квітня 1973 року, шляхом демонтажу незаконно встановленої огорожі щодо земельної ділянки, яка використовується понад встановлену норму 0,07 га.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Перечинської міської ради Закарпатської області 37 (тридцять сім) гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8 (вісім) гривень 50 копійок судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України

Головуючий: Чепурнов В.О.