Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючої судді - Дьомич Л.М.

при секретарі - Кульчицькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, яким просить надати дозвіл на виїзд з України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 13 жовтня 1999 року сторони розірвали шлюб, стосунки не підтримують, позивачка має намір разом із сином ОСОБА_2 виїжджати тимчасово за кордон на відпочинок та оздоровлення, але отримати згоду батька дитини не має можливості, оскільки він ухиляється від виховання та спілкування з дитиною, від зустрічі та від надання дозволу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити. Пояснив, що позивачка має можливість виїздити з неповнолітнім сином у відпустку за кордон для відпочинку та оздоровлення, однак виїзд сина позивачки можливий тільки за згодою батьків, а оскільки вони з відповідачем разом не мешкають, місце його мешкання позивачці невідоме, позивач не може отримати у відповідача дозвіл на виїзд сина за кордон.

Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не відомі.

Суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, дійшов висновку про винесення заочного рішення по справі, за згодою сторони позивача.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю, позивачем по справі, яка має намір виїздити за кордон для відпочинку та лікування разом з дитиною.

У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують у громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина

для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Згідно зі ст. 4 цього ж Закону оформлення проїзного документа дитини провадиться підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до положень ст.6 Сімейного кодексу України неповноигітньою вважається дитина у віці від 14 до 18 років.

В судовому засіданні було з'ясовано, що відповідач від зустрічі з позивачкою ухиляється, сина не навідує, не бере участі у його вихованні, позивачка не має змогя отримати у нього дозвіл на виїзд дитини за кордон, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне надати постійний дозвіл на тимчасові виїзди за кордон неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст.213-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзди з України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди його батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду протягом десяти днів, після отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського Л. М. Дьомич

районного суду

м.Кіровограда