Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-32/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМИ УКРАЇНИ

12 лютого 2010 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

при секретарі Кудрявцевій Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника Старобільської районної державної адміністрації

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Старобільського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Старобільської районної державної адміністрації про поновлення строку позовної давності, виділ земельної частки (паю), визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Старобільської районної державної адміністрації (далі РДА) про поновлення строку позовної давності, виділ земельної пастки (паю), визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, зобовязання вчинити певні дії, в якому просив суд поновити йому строк для звернення до суду з вказаним позовом, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), яка належала б його батькові ОСОБА_5 померлому 10 грудня 2000 року, зобовязати Старобільську РДА виділити йому земельну ділянку (пай) розміром 7 у.к.га. з земель розташованих на території Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області, який повинен був належати ОСОБА_5.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він є сином ОСОБА_5. 10 грудня 2000 року його батько ОСОБА_5 помер. Відповідно до ст.1261 ЦК України він є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті батька. ОСОБА_5 за життя з 1991 по 1997 р.р. працював у Державному елітно-насінницькому господарстві «Роздольне» та мав право на отримання земельної частки (паю). Тривалий час після смерті батька він намагався знайти документи, які б підтверджували право батька на земельну ділянку (пай), при цьому неодноразово звертався до керівництва ВАТ «Роздольне» та Веселівської сільської ради, але посилаючись на те, що жодного документу не збереглося отримував відмову. В червні 2009 р. з відповіді наданої Відділом Держкомзему в Старобільському районі йому стало відомо, що його батько не був внесений до списків працівників та пенсіонерів ВАТ «Роздольне», які мають право на земельну частку (пай) відповідно протоколу загальних зборів членів ВАТ «Роздольне» від 14.11.2002 р. №2 та Державний акт на право колективної власності на землю не виготовлявся. До цього часу йому не відомо було про наявність права його батька на земельну частку (пай), а тому вважав, що строк звернення до суду він пропустив з поважних причин.

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позов ОСОБА_4 підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Представник Старобільської РДА ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення

позову.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_6 -ОСОБА_2, представника Старобільської РДА, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

10 грудня 2000 року ОСОБА_5 помер (а.с.5).

Про наявність права ОСОБА_5, померлого 10.12.2000 р. на земельну частку (пай) позивачу стало відомо у червні 2009 р., а тому відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України суд вважає за необхідне поновити йому строк для звернення до суду з позовом вважаючи, що обставини за яких він був пропущений є поважними.

За життя ОСОБА_5 з 1991 по 1997 р. р. працював у державному елітно- насінницькому господарстві «Роздольне» і був звільнений з робити у звязку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-11). У зв'язку з чим на підставі наказу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 мав право на земельну частку (пай), як пенсіонер, який раніше працювали в ньому та залишається членом підприємства.

Державне елітно-насінницьке господарство «Роздольне» згідно наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області №797 від 07.11.2000 р. було реорганізовано у ВАТ «Роздольне».

На момент розпаювання земель ВАТ Роздольне ОСОБА_5 був пенсіонером, який раніше працював на підприємстві та залишався його членом.

Застосовуючи земельне законодавство при розгляді цивільних справах судова практика склалася таким чином, що член КСП, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Не внесення до списків працівників та пенсіонерів ВАТ «Роздольне», які мають право на земельну частку (пай) відповідно протоколу загальних зборів членів ВАТ «Роздольне» від 14.11.2002 р. №2 за життя ОСОБА_5 на думку суду є помилковим.

Крім того, з довідки відділу Держкомзему у Старобільському районі від 26.01.2010 р. №05-03.1-21/0305 видно, що згідно виписки з протоколу загальних зборів членів ВАТ «Роздольне» від 14.11.2002 р. №2 та списку працівників та пенсіонерів, які мають право на земельну частку пай, який додається до даного протоколу всього по ВАТ «Роздольне» враховується 348 членів підприємства. Проект розпаювання земель по ВАТ «Роздольне» було розроблено та затверджено розпорядженням голови РДА від 13.01.2004 р. №6, але Державний акт на право колективної власності на землю по ВАТ «Роздольне» взагалі не виготовлявся. (а.с.16).

На підставі ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 10.12.2000 р., а тому суд задовольняє позов та визнає за ОСОБА_4 право власності на земельну частку (пай) яка б належала ОСОБА_5, померлому 10.12.2000 р. та приймаючи до уваги те, що згідно довідки Веселівської сільської ради Старобільського району №43 від 18.01.2010 року станом на 01.01.2010 р. на території сільської ради є землі запасу сільськогосподарського призначення площею 277 га., сіножаті та пасовища площею 172 га. (а.с.17) зобовязує Старобільську району державну адміністрацію виділити з земель запасу розташованих на території Веселівської сільської ради ОСОБА_4 відповідну земельну частку (пай).

В задоволенні вимог позивача щодо виділу земельної частки (паю) у розмірі 7 у.к.га., суд відмовляє, тому як визначення розміру земельної ділянки, яка б належала ОСОБА_5 не є компетенцією суду.

На підставі викладеного, керуючись п.2 Указу Президента України „Про порядок

паювання земель, переданих в колективну власність сільгосппідприємств від 08.08.1995 р.

№720, ст. ст. 10,11,60,61, 79, 88,212-215,218 ЦПК України, суд

4Р

ВИРІШИВ.

Позов ОСОБА_4 до Старобільської районної державної адміністрації

про поновлення строку позовної давності, виділ земельної частки (паю), визнання права

власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, зобовязання вчинити

певні дії задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду з позовом до

Старобільської районної державної адміністрації про виділ земельної частки (паю), визнання

права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, зобовязання

вчинити певні дії.

Визнати за ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за

законом на земельну частку (пай), розташовану на території Веселівської сільської ради

Старобільського району, яка б належала ОСОБА_5, померлому 10 грудня 2000

року.

Зобов'язати Старобільську районну державну адміністрацію виділити ОСОБА_4

Павловичу земельну частку (пай), розташовану на території Веселівської сільської ради

Старобільського району.

Рішення може бути оскаржено в апелляційному суді Луганської області через

Старобільський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заяву на апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10-ти днів з

дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви

про апеляційне оскарження.

Суддя О.О.Пелих