Справа № 2-5672/10
Провадження № 2-5672/10
3 грудня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді Грищенко І.О.
при секретарі: Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором займу,
Позивач ОСОБА_1 на судовому засіданні, підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, пояснила, що коли вона передавала відповідача в борг зазначені суми, - знаходилась на повному забезпечені чоловіка, але чоловік помер і їй немає на що існувати. Відповідачі відмовляють їй в поверненні суми боргу.
Відповідачі на судове засідання не з'явилися, про причину неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим зворотним повідомленням про отримання судової повістки, доказів, що підтверджують неявку з поважної причини, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надали, представника, який би діяв від їх імені на підставі довіреності не направили. З огляду на таке, справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Факт передачі позивачем грошової суми підтверджується письмовими розписками, оригінали яких долучено до матеріалів справи.
В січні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням повернути суму боргу за борговими розписками, вони, спочатку, пообіцяли повернути борг, але в подальшому, почали її уникати.
05.02.2010 року позивач знов звернулася до відповідачів з письмовою вимогою про повернення суми боргу, однак дана вимога залишилася відповідачами без уваги. До теперішнього часу суму боргу відповідачі не повернули.
Сума боргу становить 475170 грн.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача суми боргу за договорами позики (письмовими розписками).
Зважаючи на те, що відповідачі свої зобов'язання у визначений термін не виконали, добровільно грошові кошти не повернули, у позивача виникло право на звернення до суду з дійсним позовом.
Таким чином, вимоги позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів на її користь суми боргу за договорами позики в визначеному розмірі є законними та обґрунтованими.
При цьому посилається в обґрунтування своїх вимог на норму ст. 1167 ЦК України, мотивуючи тим, що, діями відповідачів, які виразилися в неповерненні суми боргу, їй нанесено моральну шкоду, яка виразилася в стражданнях та хвилюваннях, пов'язаних з необхідністю звертатися до судових інстанцій, в її родині погіршилося матеріальне становище, виникла нездорова, нервозна обстановка, всі ці хвилювання відобразилися на її здоров'ї. Помер її чоловік, на утриманні якого вона знаходилась, і тепер вона вимушена утримувати себе і свою родину самостійно.
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Суд не виключає можливості спричинення діями відповідачів моральних страждань позивачці, але, зважаючи на той факт, що правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються нормами законодавства, щодо відповідальності за невиконання прийнятого на себе зобов'язання, якими не передбачена така санкція за невиконання зобов'язання, як компенсація моральної шкоди.
Таким чином, вимоги в цій частині є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Однак, позивачем не заявлені вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми
Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на її користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1167, 1190 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики (письмовими борговими розписками), в розмірі 475170 грн. (чотириста сімдесят п'ять тисяч сто сімдесят гривень).
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду у та документально підтверджені судові витрати 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн.
В іншій частині в задоволенні вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий: суддя І.О. Грищенко