Справа №2-9948/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді - Крамаренко А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бердянської міської ради, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, мотивуючи тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2009 року належала нежитлова будівля по АДРЕСА_1

Земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0834 га на підставі договору оренди землі від 06.08.2010 року передана їй в користування для реконструкції нежитлової будівлі з розширенням під житловий будинок.

У зв'язку з поганим технічним станом придбаної нежитлової будівлі, вона її зруйнувала та у 2010 році самочинно збудувала трьохповерховий житловий будинок «А», прибудову «а» та терасу «а1».

Листом управління архітектури та містобудування виконкому Бердянської міської ради від 29.11.2010 року їй було відмовлено у прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна. В зв'язку з чим вона звернулась до суду та просила визнати за нею право власності на трьохповерховий житловий будинок «А», прибудову «а», терасу «а1», що розташовані на земельній ділянці площею 0,0834 га по вул. АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у запорізькій області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежитлової будівлі шляхом викупу від 09.10.2009 року ОСОБА_2 належить нежитлова будівля по вул. АДРЕСА_1 в м. Бердянську, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Бердянського КПТІ №24290008 від 29.10.2009 року.

Відповідно до договору оренди землі від 06.08.2010 року земельна ділянка площею 0,0834 га по вул. АДРЕСА_1 в м. Бердянську передана в оренду ОСОБА_2 для реконструкції нежитлової будівлі з розширенням під житловий будинок.

Згідно технічного паспорту, виготовленого Бердянським комунальним підприємством з технічної інвентаризації станом на 09.11.2010 року, по вул. АДРЕСА_1 в м. Бердянську є самочинно збудовані трьохповерховий житловий будинок «А», прибудова «а», тераса «а1».

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що спірне нерухоме майно збудовано на відведеній під житловий будинок земельній ділянці без отримання відповідних дозволів і є самочинно збудованим.

Листом управління архітектури та містобудування виконкому Бердянської міської ради №689/10 від 29.11.2010 року ОСОБА_2 відмовлено у прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1035 у зв'язку з невідповідністю наданих документів умовам тимчасового порядку.

Поняття самочинного будівництва та правові підстави й умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені ст. 376 ЦК України, яка є спеціальною в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли вимоги закону та інших правових актів при створені нової речі були порушені.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до технічного висновку ТОВ «Бердянськгражданпроект» №181-т від 25.11.2010 року самочинно збудовані трьохповерховий житловий будинок «А», прибудова «а», тераса «а1», що розташовані по вул. АДРЕСА_1 в м. Бердянську, знаходяться в задовільному стані. У процесі обстеження даних будівель будь-які деформації, тріщини, прогини, що впливають на їх несучу здатність, виявлені не були. Загальний технічний стан несучих та огороджуючи конструкцій задовільний й забезпечує їх міцність і стійкість.

Відповідність самочинно збудованого позивачем нерухомого майна вимогам діючого санітарного законодавства України та протипожежним нормам і правилам підтверджується висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 29.11.2010 року та експертним висновком протипожежного стану об'єкта від 29.11.2010 року №2513.

Також судом встановлено, що земельна ділянка використовується позивачем за цільовим призначенням, самочинне будівництво здійснено в межах переданої в оренду земельної ділянки і не порушує права третіх осіб.

З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права відповідає ч.2 ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 376 ЦК України, ст. 95 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності па трьохповерховий житловий будинок «А», прибудову «а», терасу «а1», що розташовані на земельній ділянці площею 0,0834 га по вул. АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко