Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2-437 2010 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області в складі : головуючого судді Погорєлова І.В.

при секретарі КухарчикІ.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно , так як 14 березня 2005 року померла його мати ОСОБА_2 , яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті .

Після її смерті відкрилася спадщина, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами : А-Гж - житловий будинок,Б- сарай, В- комора ,Г- сарай, Д- л.кухня, Е- погріб, Ж- сарай, І- цистерна, II- колодязь, № 1-4- огорожа, що розташований в с. Северинівка , вул. Леніна, буд..№ 96 Іванівського району Одеської області та земельної ділянки за тією ж адресою загальною площею 0,32 га з них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,07га для ведення особистого підсобного господарства . Земельна ділянка була безкоштовно передана померлій у приватну власність згідно рішення 19-ої сесії Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області від 06.01 Л994 року.

Позивач являється спадкоємцем за заповітом на вищезазначене майно, що підтверджується заповітом посвідченим секретарем Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області. За даними виконкому Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області цей заповіт не змінено , не відмінено та не скасовано.

Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі позивач не може оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я померлої та його державна реєстрація. Отримати правовстановлюючий документ після смерті не можливо, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України.

Позивач на позовних вимогах наполягав .

Представник відповідача позов визнав в повному обсязі , про що надав письмову заяву та просив справу слухати у їх відсутність .

Судом встановлено , що 14 березня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання якої та місцем відкриття спадщини було с.Северинівка Іванівського району Одеської області , що підтверджується довідкою Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 961 від 22.10.2009 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами : А-їж - житловий будинок,Б- сарай, В- комора ,Г- сарай, Д- л.кухня, Е- погріб, Ж- сарай, І- цистерна, II- колодязь, № 1-4- огорожа, що розташований в с. Северинівка , вул. Леніна, буд..№ 96 Іванівського району Одеської області та земельної ділянки за тією ж адресою загальною площею 0,32 га з них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,07га для ведення особистого підсобного господарства . Земельна ділянка була безкоштовно передана померлій у приватну власність згідно рішення 19-ої сесії Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області від 06.01.1994 року.

Позивач являється спадкоємцем за заповітом на вищезазначене майно, що підтверджується заповітом посвідченим секретарем Северинівської сільської ради Іванівського

району Одеської області. За даними виконкому Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області цей заповіт не змінено , не відмінено та не скасовано.

Позивач прийняв спадщину , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і впродовж строку встановленого ст. 1270 ЦК України про відмову від спадщини не заявляла, про що свідчать матеріали зі спадкової справи витребувані з Іванівської державної нотаріальної контори.

На частину майна позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Згідно зі СТ..1297 ЦК України , спадкоємець , який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі позивач не може оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на імя померлої та його державна реєстрація. Отримати правовстановлюючий документ після смерті не можливо, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від ЗО травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи з наведеного , суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме : копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2, заповіт вважає, що позов підлягає задоволенню , оскільки відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268).

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обгрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 16, 325, 328, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р., ст. 14,57,60, 174,212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті ОСОБА_2 та складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами : А-їж - житловий будинок,Б- сарай, В- комора ,Г- сарай, Д- л.кухня, Е- погріб, Ж- сарай, І- цистерна, II- колодязь, № 1-4- огорожа, що розташований в с. Северинівка , вул. Леніна, буд..№ 96 Іванівського району Одеської області та земельної ділянки за тією ж адресою загальною площею 0,32 га з них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,07га для ведення особистого підсобного господарства . Земельна ділянка була безкоштовно передана померлій у приватну власність згідно рішення 19-ої сесії Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області від 06.01.1994 року.

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення відповідних змін до технічної документації житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в с. Северинівка , вул. Леніна, буд..№ 96 Іванівського району Одеської області.

Заяву про оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя Погорєлов І.В.