Справа 2-74/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2010 р. Путильський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Маковійчук Л.Р.

при секретарі Ялов»як О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що її мати ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира належала матері на праві власності, і 31 березня 2006 року мати оформила заповіт на її ім»я, який був посвідчений Путильською нотаріальною конторою.

16 липня 2009 року мати померла в Путильській райлікарні і вона у встановлений законом строк звернулась в Путильську держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, однак 13.01.2010 р. отримала повідомлення від нотаріуса про те, що 2 червня 2009 р. від імені матері в районній лікарні заступником головного лікаря був посвідчений заповіт на ім»я ОСОБА_2.

Вважає, що цей заповіт посвідчено з порушенням закону, і просить суд винести рішення про визнання його недійсним.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в Путильській ЦРЛ з 20 травня по 1 червня 2009 року, та з 5 червня по 16 червня 2009 року, про що свідчить довідка райлікарні..

Відповідно до вимог ст.. 1252 ЦК України, заповіт особи, яка перебуває на лікуванні в лікарні, може бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної частини або черговим лікарем цієї лікарні.

Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчено заступником головного лікаря ОСОБА_4 в період, коли вона не перебувала на лікуванні в лікарні, а тому недійсний.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 під час посвідчення заповіту перебувала в лікарні, оскільки була хвора, а тому заповіт посвідчено правомірно.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 1252 ЦК України від імені особи, що перебуває на лікуванні в лікарні, може бути посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини. Ця норма також закріплена в ст. 40 ЗУ «Про нотаріат».

Як вбачається з показів свідків - лікуючого лікаря ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та заст. головного лікаря з медичної частини ОСОБА_4, громадянин, який перебуває на лікуванні в стаціонарному закладі охорони здоров»я, таким вважається , якщо на нього заведена історія хвороби і призначене відповідне лікування.

Як вбачається із представлених історій хвороби ОСОБА_3 №№ 1182 та 1380, пацієнтка перебувала на стаціонарному лікуванні двічі : з 20.05.2009 р. по 1.06 2009 р. та з 5.06.2009 р. по 16.06.2009 року.

Заповіт від імені ОСОБА_3 2.06.2009 р. посвідчено в палаті терапевтичного відділення Путильської ЦРЛ в присутності двох свідків заступником головного лікаря з лікувальної частини ОСОБА_4, який пояснив, що за проханням родичів заповідачки про її намір скласти заповіт він зайшов у палату, де лежала хвора, роз»яснив їй права і наслідки

посвідчення заповіту. Свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які мали паспорти, запросила сама заповідачка. Оскільки вона не мала із собою окулярів, він прочитав їй зміст заповіту, який вона власноручно підписала в присутності свідків. Заповіт було складено в 2-х примірниках, один з яких видав на руки заповідачці, а другий - направив у нотаріальну контору.

Він не перевіряв по історії хвороби, чи перебувала ОСОБА_3 на лікуванні і не допускав, що вона виписана з лікарні.

Таким чином, заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчено ОСОБА_4 2.06.2009 р., тобто, в період, коли ОСОБА_3 не перебувала на лікуванні в Путильській районній лікарні. Будь-які записи в історії хвороби про призначення ліків та лікування в цей час відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 1252 ЦК України, 40 ЗУ «Про нотаріат», 57-60 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Заповіт, посвідчений 2 червня 2009 року за реєстром №6/2009 заступником головного лікаря Путильської центральної районної лікарні з лікувальної частини ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачене держмито 8 грн.50 коп. та витрати на ІТЗ - 37 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через' суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ Л.Р.Маковійчук