Справа №2-82/2010
Провадження №б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2010

Кіцманський районний суд Чернівецької області в cкладі : головуючого судді Усатого М. В.

при секретарі Анучкіній О. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до ДОЧІРНЬОЇ КОМПАНІЇ «УКРТРАНСГАЗ» НАЦІОНАЛЬНОЇ АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» в особі БОГОРОДЧАНСЬКОГО ЛІНІЙНОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ про визнання наказів про накладення дисциплінарних стягнень незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі Богородчанського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів про визнання наказів про накладення дисциплінарних стягнень незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди .

Вказував на те, що наказом № 78к від 11 березня 1995 року був прийнятий на посаду оператора газорозподільчої станції.

Наказом № 99к від 6 червня 2008 року був звільнений з роботи згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Вважав, що порушень покладених на нього трудових обов»язків та трудової дисципліни не допускав, а тому накладені на нього дисциплінарні стягнення наказами від 30 липня 2007 року та 1 квітня 2008 року є незаконними. Крім того, перед звільненням з роботи також не допускав порушень дисципліни, а тому був незаконно звільнений з роботи за порушення трудової дисципліни.

Просив поновити його на роботі, стягнути з відповідача у його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду на суму 5000 гривень.

Представник відповідача позову не визнав і пояснив, що накладення на позивача дисциплінарних стягнень за невиконання посадової інструкції в частині негайного повідомлення адміністрації про проведення будівельних робіт по зведенню веж та звільнення його з роботи за систематичне порушення трудової дисципліни (повторне невиконання вимоги начальника служби ГРС щодо явки в Богородчанське ЛВУМГ) відбулися з дотриманням вимог чинного трудового законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому позов в частині визнання наказів про накладення дисциплінарних стягнень незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід задовольнити повністю, а в частині стягнення моральної шкоди частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст. 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, при яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю однією з підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу є систематичне невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

В судовому засіданні встановлено, що наказом № 78к від 11 березня 1995 року позивач був прийнятий на посаду оператора газорозподільчої станції. Наказами від 30 липня 2007 року № 345 та 1 квітня 2008 року № 51к його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього догани за порушення охоронної зони газорозподільної станції, а саме зведення вишок мобільного зв»язку. Наказом № 99к від 6 червня 2008 року його було звільнено з роботи згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме, за повторне невиконання вимоги начальника служби ГРС щодо явки в Богородчанське ЛВУМГ.

В судовому засіданні встановлено також і те, що на час роботи позивача у відповідача на газорозподільній станції крім нього працював і працює старший оператор, на якого також поширюються ті ж самі права і обов»язки, які передбачені трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та іншими інструкціями і зокрема, про проведення будівельних робіт в охоронній зоні газорозподільної станції іншими особами і він мав би також повідомляти про це відповідні служби відповідача. Разом з тим, старший оператор ні разу не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, що дає можливість суду зробити висновок про упереджене відношення відповідача до позивача.

Крім того, з наказів про накладення дисциплінарних стягнень та наказу про звільнення з роботи позивача, подання начальника Богородчанського ЛВУМГ від 28 травня 2008 року за попередньою згодою профкому на звільнення, протоколу засідання профкому від 30 травня та 6 червня 2008 року вбачається, що вони при обранні виду стягнення не врахували ступінь тяжкості вчинених проступків і заподіяну ними шкоду, обставин, при яких вони вчинені, та попередню роботу працівника. Це свідчить про те, що ними ігнорована обов»язкова вимога чинного законодавства про порядок застосування дисциплінарних стягнень, а тому ці накази, як і про накладення дисциплінарних стягнень так і про звільнення з роботи є незаконними і підлягають безумовному скасуванню, а позивача слід поновити на попередній роботі з стягненням з відповідача втрачений заробіток за час вимушеного прогулу та 500 гривень моральної шкоди. Визначаючи такий розмір моральної шкоди, суд враховує те, що внаслідок порушення його законних прав на працю призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі наведеного, ст. 40, 43, 139, 147, 147-1, 148, 149, 221, 235, 236, 237-1, 238 Кодексу законів про працю, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати накази від 30 липня 2007 року № 99 та 1 квітня 2008 року № 51к про притягення до дисциплінарної відповідальності, наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 незаконними.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаду оператора газорозподільної станції 4 розряду БОГОРОДЧАНСЬКОГО ЛІНІЙНОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ з 6 червня 2008 року.

Стягнути з БОГОРОДЧАНСЬКОГО ЛІНІЙНОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ у користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 49621 гривня 95 копійок та 500 гривень моральної шкоди.

Стягнути з БОГОРОДЧАНСЬКОГО ЛІНІЙНОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ 496 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано, а якщо подано, але апеляційна скарга не була подана у передбачений законом строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд шляхом подачі у 10 денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

С У Д Д Я :