Красилівський районний суд Хмельницької області
справа № 2-466/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Федишина І.В.

при секретарі Коломієць Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - дошкільного навчального закладу № 4

"Сонечко" Красилівської міської ради ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко" Красилівської міської ради про поновлення на роботі, скасування наказу № 132-К від 25.03.2010, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.03.2010 по день поновлення на роботі, скасування запису в трудовій книжці за № 15 від 25.03.2010 про її звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 27.01.1968 вона працювала старшою медичною сестрою в дошкільному навчальному закладі № 4 "Сонечко". Наказом № 132-К від 25.03.2010 за згодою профкому її звільнено з роботи за прогули без поважних причин з 24.02.2010 по 27.03.2010 за п.4 ст.40 КЗпПУ. Це звільнення вона вважає незаконним і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства тому, що причиною неявки на роботу було різке та суттєве погіршення стану здоров'я, в зв'язку з чим вона вимушена була звернутись у лікарню. Цей факт підтверджується записами в її амбулаторній картці № 1064. 23.02.2010 вона звернулась до лікаря-невролога ОСОБА_4, після цього - до терапевта ОСОБА_5 Згідно записів цих лікарів лікарняний лист їй повинні були видати на період непрацездатності з 24.02.2010 по 28.02.2010. Після завершення лікування вона звернулась до адміністрації лікарні щодо видачі лікарняного листка, однак з надуманих мотивів їй у цьому відмовили. Враховуючи, що її відсутність на роботі сталася з поважних причин - по причині хвороби та втрати працездатності, просить поновити її на роботі на посаді старшої медичної сестри дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко", скасувавши наказ № 132-К від 25.03.2010, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.03.2010 по день поновлення на роботі, скасувати запис у її трудовій книжці за № 15 від 25.03.2010 про її звільнення.

Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, заявила клопотання про виклик свідка ОСОБА_6, заступника головного лікаря Красилівської ЦРЛ, за вказівкою якої їй не видали лікарняний лист. Представник відповідача щодо клопотання не заперечила, клопотання судом задоволене. У судовому засіданні позивач участі не брала, інтереси її представляв ОСОБА_1

Відповідач позов не визнала, пояснила, що 23 лютого 2010 року позивачка зранку звернулась до лікаря, а потім цілий день була на роботі. По її зовнішньому вигляду не можна було сказати, що вона була хвора. Оскільки нею не було надано підтверджуючих документів про її хворобу, то вона звільнила ОСОБА_3 з роботи за прогули без поважних причин. Заявила клопотання про виклик у судове

2

засідання лікарів ОСОБА_4 та ОСОБА_7, проти якого представник позивача не заперечив, і яке судом задоволене.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом достовірно встановлено, що 27.01.1968 ОСОБА_3 переведена тимчасово виконуючою обов'язки старшої сестри садочка. 01.06.1992 переведена старшою медичною сестрою садочка. Наказом № 132-К від 25.03.2010 дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко" Красилівської міської ради за згодою профспілкового комітету її звільнено з роботи за прогули без поважних причин з 24.02.2010 по 27.03.2010 за п.4 ст.40 КЗпПУ. Перебуваючи на роботі, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я 23.02.2010 вона звернулась на прийом до лікаря- невролога Красилівської центральної районної лікарні ОСОБА_8, після цього - до терапевта ОСОБА_9 Зазначеними лікарями в амбулаторній медичній картці позивача було зроблено записи про її хворобу та про видачу лікарняного листа з 24 по 28 лютого 2010 року, з чим погодилась і заступник головного лікаря Красилівської ЦРЛ ОСОБА_6, завізувавши своїм підписом записи лікарів ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Після завершення лікування позивач звернулась до адміністрації лікарні щодо видачі лікарняного листка, однак документа про хворобу їй не видали.

Ці обставини підтверджуються:

-показаннями свідка ОСОБА_6, яка пояснила суду, що вона працює заступником головного лікаря Красилівської центральної районної лікарні. Згідно прийнятого в лікарні порядку хворий, побувавши на прийомі у лікаря, з медичною карткою заходить до неї або інших посадових осіб лікарні, вона ставить на медичній картці, де є запис лікаря, свій підпис, після чого хворий іде в кабінет № 76 для оформлення лікарняного листка. 23 лютого зранку до неї в кабінет зайшла ОСОБА_3 Амбулаторної картки (історії хвороби) в неї не було, в руках вона мала кілька скріплених листочків, на яких були зроблені записи лікарями неврологом та терапевтом. ОСОБА_9 сказала ОСОБА_3, що необхідно їй надати амбулаторну медичну картку, записала це на чистому аркуші, а на аркуші, де був зроблений запис терапевтом, поставила свій підпис про те, що вона не заперечує щодо оформлення лікарняного листа ОСОБА_3 Чому ОСОБА_3 не оформила лікарняного листа, їй невідомо. Пізніше ОСОБА_6, сама не знає чому, перекреслила свій підпис, який був на аркуші з записом терапевта. Через кілька днів ОСОБА_3 з питанням видачі лікарняного листка звернулась до головного лікаря лікарні, який, зважаючи на її стан, рекомендував їй стаціонарне лікування в лікарні;

-показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 23 лютого 2010 року до неї на прийом звернулась хвора ОСОБА_3 З нею раніше вона знайома не була. Записи в амбулаторній медичній картці ОСОБА_3 від 23.02.2010 зроблено нею, лікарем-невропатологом, особисто і відповідають дійсності. ОСОБА_3 мала всі ознаки хворої, однак сказала, що цей день вона вже відпрацювала, і тому ОСОБА_8 зробила запис про видачу їй лікарняного листа з наступного дня, з 24 лютого, виписала їй ліки та рекомендувала їй розпочати лікування на денному стаціонарі поліклініки. Чому хвора не звернулась на денний стаціонар та за лікарняним, їй невідомо;

-показаннями свідка ОСОБА_10, яка повідомила суду, що вона працює терапевтом Красилівської ЦРЛ. 23 лютого 2010 року до неї на прийом звернулась ОСОБА_3 з ознаками хворої: скарги на головний біль, головокружіння, шум в голові, болі в серці, серцебиття. Записи в амбулаторній медичній картці ОСОБА_3 від 23.02.2010 зроблено нею особисто і

з

відповідають дійсності. ОСОБА_10 прописала їй лікування. Вважає, що в наявності були всі підстави для видачі ОСОБА_3 лікарняного листа;

- заявою ОСОБА_3 до головного лікаря Красилівської ЦРЛ від 01.03.2010, наказом № 132-К від 25.03.2010 дошкільного навчального закладу №4 "Сонечко" Красилівської міської ради, протоколом № 11 від 25.03.2010 засідання профспілкового комітету дошкільного навчального закладу № 4, довідкою Красилівської міської ради № 40 від 20.04.2010, амбулаторною медичною карткою ОСОБА_3, її трудовою книжкою.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік; рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Проаналізувавши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 з 24 лютого по 27 лютого 2010 року в зв'язку з хворобою була відсутня на роботі з поважних причин, а тому звільнення її з роботи за прогули слід визнати незаконним і необхідно поновити її на роботі з 25 березня 2010 року, скасувати наказ дошкільного навчального закладу № 4 № 132-К від 25.03.2010 та запис у її трудовій книжці за № 15 від 25.03.2010 про звільнення її з роботи за прогули без поважних причин, на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 березня по день розгляду справи. Виходячи з середнього заробітку позивача за два останні місяці роботи перед звільненням у розмірі 1224 грн. 50 коп., стягненню підлягає сума 4711 грн. 21 коп. (290 грн. 56 коп.(1224 грн. 50 коп. х 2 / 59 днів х 7 днів (за березень) + 3673 грн. 50 коп. (1224 грн. 50 коп. х 3 (за квітень-червень) + 747 грн. 15 коп. (1224 грн. 50 коп. х 2 / 59 днів х 18 днів (за липень).

Згідно ст.235 ч.5 КЗпП України та п.2 ч.І ст.367 ЦПК України рішення про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню, а тому необхідно допустити негайне виконання судового рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 1224 грн. 50 коп.

Відповідно до стст.81 ч.З п.4, 88 ч.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, компенсацій працівникам, вихідної допомоги,

4

відшкодування за затримку їх виплати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 гривень.

Керуючись стст.40, 235 КЗпП України, стст.10, 11, 60, 61, 81, 88, 212-215, 294, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 на посаді старшої медичної сестри і

дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко" Красилівської міської ради з 25

березня 2010 року.

Скасувати, як незаконні, наказ дошкільного навчального закладу № 4

"Сонечко" Красилівської міської ради № 132-К від 25.03.2010 та запис у трудовій

книжці ОСОБА_3 за № 15 від 25.03.2010 про звільнення її з

роботи за прогули без поважних причин.

Стягнути на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час

вимушеного прогулу в сумі 4711 (чотири тисячі сімсот одинадцять) гривень 21

(двадцять одна) копійка.

Допустити негайне виконання судового рішення у частині поновлення

ОСОБА_3 на роботі та стягнення її середнього заробітку за '

один місяць у сумі 1224 гривні 50 копійок.

Стягнути з дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко" Красилівської

міської ради в дохід держави судовий збір в сумі 51 гривня.

Стягнути з дошкільного навчального закладу № 4 "Сонечко" Красилівської

міської ради витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової

справи (одержувач: УДК в Красилівському районі, ОКРО: 23565526, МФО: 815013,

р/р 0279, банк одержувача: ГУДКУ в Хмельницькій області,

призначення платежу: оплата з інформаційно-технічного забезпечення розгляду

справ у судах) в розмірі 37 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Хмельницької області через

Красилівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження чи

апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У випадку

подання заяви про апеляційне оскарження рішення, апеляційна скарга на рішення

суду подається протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Рішення в повному обсязі складене 19 липня 2010 року.

Суддя