МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-1623 2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2010 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

судді - Маркарової С.В.

за участю - секретаря Тітової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення, відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

24.07.09 року ОСОБА_2 звернулась з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що є власником 1/2 частки майна її померлого брата ОСОБА_4, яке складається з 27/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Іншим спадкоємцем ОСОБА_4 є його син ОСОБА_5, який без згоди позивача дозволив ОСОБА_3 тимчасово проживання у зазначеній квартирі.

На неодноразові прохання ОСОБА_2 в добровільному порядку звільнити спірне приміщення ОСОБА_3 відмовилась, порушуючи право ОСОБА_2 як співвласника майна.

Крім задоволення позовних вимог про усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідача, ОСОБА_2 стверджувала, що діями ОСОБА_3 їй заподіяна моральна шкода, компенсацію якої вона визначила у 1.000 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, пославшись на правомірне проживання в спірній квартирі, яке підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_5

Третя особа у справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, повідомлений судом належним чином про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини, на які сторони послались, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 на підставі договору дарування від. 19.12.2005 року за № 5-2794 належало 27/100 частин квартири АДРЕСА_1.

26.09.08 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 29.09.08 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 27/100 частин квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 успадкувала 1/2 частку 27/100 частин квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.05.2009 року за № 3-1274.

Позивач зареєструвала своє право власності, (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» від 22.06.2009 року).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом за № 3-2766 від 9.10.2009 року інша частина спадкового майна у розмірі 1/2 частки спірної квартири, яка складається з 27/100 частин була успадкована ОСОБА_5

30.10.2009 року ОСОБА_5 надав письмову згоду на проживання у спірній квартирі ОСОБА_3, місце проживання якої зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1, строком до 1.07.2011 року.

Така згода була посвідчена нотаріусом Северодвінського нотаріального округу Архангельської області Росії (реєстровий номер № 1-956).

Відповідно до ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності, а право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю ( ст. 358 ЦК України)

Сторони не заперечували, що між співвласниками спірного майна ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ніяких домовленостей про порядок володіння та користування майном не існує, поділу спільного майна в натурі не проводилось.

Надаючи згоду ОСОБА_3 на проживання в квартирі, яка як спадкове майно не поділена між спадкоємцями в натурі, ОСОБА_5 фактично без згоди позивача розпорядився належною їй частиною спадкового майна, що є порушенням статей 321, 258 ЦК України.

Оскільки і на час розгляду справи спадкове майно не поділено в натурі та встановити, в якій частині квартири має право проживати ОСОБА_3 (за згодою ОСОБА_5І.) не представляється можливим, вимоги ОСОБА_2 про усунення їй перешкоди у користуванні 27/200 частини квартири № 34, розташованої по вул. Степовій, 16 в м. Одесі шляхом виселення відповідача ґрунтуються на законі.

Поряд з тим, вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, тому що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

Жодних доказів в підтвердження заподіяння ОСОБА_3 позивачеві моральної шкоди ОСОБА_2 в процесі розгляду справивідповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано.

Як вбачається з технічного паспорту на спірну квартиру вона є квартирою загального користування та 53/100 і 60/100 частини її належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За планом квартири та поясненнями сторін кожна з зазначених часток квартири становить окрему квартирою, має окремі особові рахунки, в них проживають окремі сім'ї.

Вищевказані особи ні до суду, ні до сторін з приводу порушення їх прав проживанням ОСОБА_3 не звертались, тому до участі у справі в якості третіх осіб не притягувались.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 358 ЦК України, ст.ст. 15, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоду у користуванні 27/200 частини квартири № 34, розташованої по вул. Степовій, 16 в м. Одесі шляхом виселення з квартири № 34 розташованої по вул. Степовій, 16 в м. Одесі.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя