Справа № 2-40/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.,

при секретарі Кудіній А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-позивача ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-відповідача ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3, про відшкодування майнової шкоди в сумі 39576 грн. 97 коп. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., завданої джерелом підвищеної небезпеки. Зазначив, що 11 грудня 2008 року біля 7 години ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "Mersedes-Benz" 321 E, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, на перехресті вул. Макарівської та Березової в м. Дубровиця Рівненської області, не надав перевагу в русі автомобілю марки "Mersedes-Benz" 308 D, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, спричинивши зіткнення автомобілів, внаслідок чого автомобіль "Mersedes-Benz" 308 D, який належить позивачеві, отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Посилаючись на обставини цієї ж події, просив з огляду на взаємодію кількох джерел підвищеної небезпеки та вини водія ОСОБА_4 стягнути з ОСОБА_1 на його користь 42299 грн. 50 коп. майнової шкоди та 25000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 8 квітня 2010 року позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднані з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, змінили заявлені позовні вимоги, просили відшкодувати майнову шкоду в сумі 34466 грн. 48 коп., заподіяну йому як власнику автомобіля через його пошкодження, 689 грн. 76 коп. сплаченого транспортного податку. Моральну шкоду в сумі 25000 грн. обґрунтували стражданнями через неможливість здійснювати підприємницьку діяльність, потребою позичати автомобіль для здійснення перевезень. Зустрічний позов не визнали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-відповідача ОСОБА_4 підтримав первісний позов, заявивши про відсутність своєї вини у дорожній події та вину водія ОСОБА_3, який не надав йому переваги в русі, раптово виїхав на головну дорогу з другорядної, що і спричинило зіткнення автомобілів.

Відповідач-позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7, не визнавши заявленого позову, підтримали зустрічний позов в повному обсязі та дали пояснення згідно заяви.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні у задоволенні первісного позову просив відмовити, підтримав зустрічний позов, заявивши про те, що дотримувався правил руху, зупинився перед виїздом на головну дорогу, не бачив автомобіля, який зявився зненацька.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Факт вчинення ОСОБА_3 неправомірних діянь, які спричинили пошкодження транспортних засобів, підтверджується постановою судді Сарненського районного суду від 16 лютого 2009 року, якою на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладене стягнення у виді штрафу.

З постанови вбачається, що 11 грудня 2008 року біля 7 години ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "Mersedes-Benz", державний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Макарівської та Березової в м. Дубровиця Рівненської області не надав перевагу в русі автомобілю марки "Mersedes-Benz", державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, спричинивши зіткнення автомобілів та їх пошкодження, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні неправомірних діянь та заподіянні цим майнової шкоди власнику автомобіля ОСОБА_1 в сумі 34 466 грн. 05 коп. (вартість матеріального збитку), в сумі 689 грн. 76 коп. (сплачений податок з власників транспортних засобів за період грудня 2008 року листопада 2010 року) підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10; дослідженими письмовими доказами протоколом про адміністративне правопорушення № 192880 від 21 січня 2009 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 грудня 2008 року, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_9; свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу РВС № 266969, ХМС № 300064, довідкою-розрахунком сплати транспортного податку, висновком авто-товарознавчої експертизи № 90729/1 від 20 серпня 2009 року, висновком авто-технічної експертизи № 0564 від 25 грудня 2009 року.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у спричиненні майнової та моральної шкоди позивачу-відповідачу ОСОБА_1, вимоги останнього, заявлені до ОСОБА_2, який на праві власності володіє автомобілем "Mersedes-Benz" 321 E, державний номер НОМЕР_1 ґрунтуються на положеннях ст. 1187 ЦК України.

Постанова Сарненського районного суду від 16 лютого 2009 року, якою встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є підставою, визначеною ст. 61 ЦПК України для звільнення від доказування.

Зазначені у постанові висновки про невірні дії іншого водія ОСОБА_4, який не відреагував на зміну дорожньої обстановки, свідчать про наявність помякшуючих вину водія ОСОБА_3 обставин, про що було зазначено і в ухвалі Апеляційного суду Рівненської області від 19 березня 2009 року при перегляді постанови суду першої інстанції.

Разом з тим згідно висновку авто-технічної експертизи № 0564 від 25 грудня 2009 року з технічної точки зору причиною дорожньо-транспортної події явились дії водія ОСОБА_4, який допустив порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху і в момент виникнення небезпеки для руху, створеної водієм ОСОБА_3, не прийняв своєчасно необхідних мір для уникнення зіткнення.

Такі положення експертизи судом оцінюються критично і не можуть бути взяті до уваги як підстави для висновку про винність ОСОБА_4 у порушення правил руху та спричиненні в звязку з цим пошкодження транспортних засобів. Його поведінка на дорозі стала наслідком протиправних дій ОСОБА_3 і не являлась необхідною передумовою дорожньої події та заподіяння шкоди.

Отже, доводи представника позивача-відповідача ОСОБА_5 про недоведеність вини водія ОСОБА_4 у порушенні правил дорожнього руху і спричинення в звязку з цим пошкодження транспортних засобів судом приймаються до уваги. На думку суду, в діяннях ОСОБА_4 мала місце самовпевненість, яка сприяла збільшенню шкоди, а тому заявлений ОСОБА_1 розмір відшкодування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості підлягає зменшенню до суми 20000 грн.

Також суд, враховуючи характер і тривалість душевних страждань позивача-відповідача ОСОБА_1, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, спричинених пошкодженням його майна, вважає що заявлений позивачем розмір моральної шкоди має бути зменшено.

Завдану моральну шкоду суд оцінює у 3000 грн., яка підлягає стягненню із відповідача-позивача на користь позивача-відповідача у відповідності до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі.

З огляду на недоведеність заявлених вимог відповідачем-позивачем ОСОБА_2 його позов до ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Доведеними є вимоги позивача-відповідача про відшкодування на його користь з відповідача-позивача понесених судових витрат, проте, зважаючи на часткове задоволення позову, вказані витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 10 грн.

На підставі викладеного, ст. 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 61, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-позивача ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. завданої майнової шкоди та 3 000 грн. завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 грн. понесених судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-відповідача ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відмовити.

Звільнити сторони від сплати судового збору на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМ України "Про державне мито".

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: