Справа № 2-1826/10
Провадження № 2-1826/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення зробленого нею банківського вкладу за двома договорами в розмірі 29513,50 грн., індекс інфляції, три проценти річних, упущену вигоду та 3000 грн. за завдану моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, та в обгрунтування таких пояснила, що 12.01.2009 р. між нею та КБ «Надра» було укладено два договори строкового банківського вкладу № 747187 та № 747182, за якими нею зроблено банківські вклади по першому договору - в розмірі 29 500 грн., та по другому - 500 грн. терміном на один місяць по кожному з договорів та з виплатою 12 % річних та 19 % річних відповідно. Відповідач виплатив вкладнику лише нараховані за умовами договорів відсотки та по договору № 747182 486,50 грн., тобто неповну суму вкладу. В звязку з чим на даний момент заборгованість становить по Договору № 747187 29 500 грн. та по Договору № 747182 13,50 грн. Не зважаючи на закінчення строку договору та вимоги про повернення коштів відповідач відмовляється повернути зроблений позивачем вклад. За умовами договору, та відповідно до норм ЦК України банк зобовязаний видати суму вкладу на першу вимогу вкладника. Отже, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання та порушує норми цивільного законодавства України в зв`язку з чим, просить позов задоволити, стягнути з відповідача депозитний вклад, індекс інфляції, три проценти річних, упущену вигоду та 3000 грн. за завдану моральну шкоду, яка полягає в переживаннях, головних болях, витратами на медикаменти.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення по суті позову, в яких позовні вимоги не визнає, вважає, що банк свої зобовязання виконав, оскільки належні позивачу кошти переведено з депозитних рахунків на поточні. З врахуванням того, що згідно п. 4.7 Договори припинили свою дію, що стверджується заявами позивача, вимоги щодо стягнення коштів за користування вкладу понад строк дії договору не підлягають відшкодуванню. Крім цього, покликається на введення в Банку мораторію з 10.02.09р., у звязку з чим з відповідача не можуть бути стягнуті штрафні санкції. Також заперечує щодо стягнення моральної шкоди, враховуючи, що вини відповідача у заподіянні такої немає. Просить судовий розгляд проводити у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши письмові заперечення та дослідивши представленні по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно договорів банківського вкладу від 12.01.2009 року № 747187 та № 747182 (а.с.7,8) Банк прийняв на депозитний рахунок ОСОБА_1 грошовий вклад у розмірі 29 500 грн. та 500 грн. відповідно, строком на 1 місяць по кожному з договорів. Внесення коштів позивачем підтверджується також відповідними квитанціями (а.с.3) Пунктом 3.4.5 вказаних договорів передбачено, що Банк зобовязується повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадку дострокового розірвання договору. Термін дії обидвох договорів закінчився 12 лютого 2009 року.

Згідно п. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

В судовому засіданні встановлено, що позивач отримала відсотки передбачені договорами та частково по Договору № 747182 суму депозиту 486,50 грн. (а.с.2).

Отже, в ході розгляду справи судом встановлено факт наявності у відповідача, за умовами договорів строкового банківського вкладу, обовязку по виплаті позивачу вкладу на загальну суму 29513,50 грн. В судовому засіданні зясовано, що відповідач ухиляється від добровільного виконання покладених на нього договірних зобовязань, оскільки письмові звернення позивача, залишено без задоволення.

В звязку з наведеним позовні вимоги в частині стягнення вкладу суд вважає підставними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими, оскільки переведення коштів на поточний рахунок позивача, які вона фактично не може отримати, не є належним виконанням договірних відносин між сторонами.

Вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції, трьох процентів річних, упущену вигоду задоволенню не підлягають. Так, згідно заяв позивача від 10.02.09р. про відмову від продовження строку вкладу на довший термін (а.с.5,6), Договори банківського вкладу припинили свою дію на підставі п. 4.7. Крім цього, згідно ч. 3 ст. 85 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами.

Постановою правління Національного банку України від 10.02.2009 р. № 59 для відновлення фінансового стану ВАТ КБ «Надра» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком з 10.02.2009 р. по 10.08.2009 р., дію мораторію постановою Нацбанку продовжено до 10.02.2010 року.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Цивільна відповідальність у виді відшкодування моральної шкоди не передбачена законодавством, що регулює питання банківського вкладу. Не передбачено відшкодування моральної шкоди також і договором укладеним між сторонами. А тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Враховуючи наведене, з відповідача в користь позивача слід стягнути зроблені нею депозитні вклади на загальну суму 29513,50 грн., а в решті вимог відмовити за безпідставністю.

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, та пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.12-14).

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 526,1058,1060 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційний банк „Надра на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 747187 строкового банківського вкладу від 12.01.2009 року в розмірі 29 500 (двадцять дев»ять тисяч пятсот) грн. та заборгованість за Договором № 747182 строкового банківського вкладу від 12.01.2009 року в розмірі 13 (тринадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційний банк „Надра на користь ОСОБА_1 295,14 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8 грн. за послуги банку.

В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя С.І.Леньо