Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-796/10
РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2010 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області

складі:

головуючого судді: Пінкевич Н.С.

при секретарі: Василенко Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий житловий будинок.

встановив:

У грудні 2009 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що після смерті ОСОБА_4, їхньої бабусі, відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 спадщину після смерті бабусі прийняла мати - ОСОБА_5 шляхом вступу в управління майном, так як вона проживала в даному будинку. Але до нотаріальної контори не зверталась та не отримувала свідоцтво про право на спадщину. Згодом померла мати, спадщину вони прийняли, так як весь час проживали у спадковому будинку. Отримати свідоцтво про право на спадщин вони не можуть, так як не була проведена первинна реєстрація права власності на будинок, тому нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, вони втратили свідоцтво про народження їхньої матері. Просили суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4; встановити факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_5: визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на спадкову частину житлового будинку АДРЕСА_1, по 1/6 частині за кожною.

У судовому засіданні позивачі суду пояснила суду, що 1 /3 частина житлового будинку належала їх бабусі. Цю частину успадкувала мати. Вони постійно проживали разом в даному будинку, доглядали за нею до дня її смерті. Після її смерті спадкове майно вони прийняла, тому що постійно проживали разом зі спадкодавицею тобто вступили в управління спадковим майном. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок їм було відмовлено, оскільки відсутнє свідоцтво про народження їхньої матері, не була проведена первинна реєстрація права власності на будинок. Вказала також, що житловий будинок побудований ще 1956 році. Просили суд задоволити позов.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на вона посилається та які підтверджували їх вимоги та заперечення.

При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого 03 жовтня 1996 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

З відповіді КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області від 19 лютого 2010 року № 414, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 - 2/3 частини будинку, та ОСОБА_4 - 1/3 частина.

З довідок №5799 від 07 жовтня 1996 року, №2610 від 01 липня 1998 року, №381 від 03 лютого 2010 року виконавчого комітету Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області вбачається, що ОСОБА_5 проживала по АДРЕСА_1 разом зі своєю матір'ю до дня смерті останньої.

Також позивачами подано свідоцтва про одруження, згідно яких ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, при одружені 26 липня 1980 року з ОСОБА_6 змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 (серія НОМЕР_2, виданого 26 липня 1980 року відділом ЗАГСу Шевченківського району), при одружені 23 липня 1988 року з ОСОБА_7 змінила прізвище з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (серія НОМЕР_3, виданого 23 липня 1988 року відділом ЗАГСу Жовтневого району м. Києва).

На підставі поданих доказів, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 була донькою ОСОБА_4.

26 січня 1957 року комісією виконавчого комітету Боярської міської ради депутатів трудящих Києво-Святошинського району Київської області був прийнятий в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради депутатів трудящих №15 від 17 липня 1958 року було затверджено акт прийомки в експлуатацію будинку, належного ОСОБА_4 з допущеними порушеннями.

Відповідно до ст. 549 ЦК 1963 року, чинного на час відкриття спадщини, особа є такою, що прийняла спадщину, якщо вона вступила в управління та володіння майном.

За ст. 524 ЦК України 1963 року, чинного на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя ОСОБА_4 заповіт не складала.

Відповідно до ст. 529 ЦК при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружини і батьки (усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З довідки виконавчого комітету Боярської міської ради № 381 від 03 лютого 2010 року встановлено, що ОСОБА_4, бабуся, була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 06 листопада 1956 року до дня смерті. Разом з нею на момент смерті були зареєстровані: донька ОСОБА_5, 1961 року народження, онука ОСОБА_1 мерті, тому слід встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданого 28 жовтня 1999 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до довідки №03 лютого 2010 року виконавчого комітету Боярської міської ради на час смерті ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 проживали її доньки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Таким чином позивачки спадкове майно прийняли шляхом вступу у володіння цим майном, оскільки проживали разом із спадкодавцем на день її смерті, до даних правовідносин застосовується норми ЦК 1963 року, тому слід встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спадщини після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачі не можуть, оскільки свої спадкові права мати не оформила та не отримала свідоцтво про право на спадщину та не зареєструвала його в органах БТІ. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановами державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 13 січня 2010 року та матеріалами справи.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за позивачами необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами по 1/2 частині спадкового майна, тобто по 1/6 за кожною.

Керуючись ст.ст. 549, 524, 529 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215, 294 ЦПК України, -

вирішив:

Позов позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий житловий будинок - задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. На рішення суду позивачем може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Пінкевич Н.С.