Апеляційний суд Житомирської області
„3" листопада 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Миніч Т.І.,
суддів: Олексієнка М.М.,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконкому Житомирської міської ради, виконкому Богунської районної ради у м.Житомирі, Житомирської обласної державної адміністрації, науково-виробничої асоціації „Житомирський моноліт", товариства з обмеженою відповідальністю „Замкове", комунального підприємства „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, ОСОБА_4 про скасування рішень,
У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в подальшому доповнив. Просив визнати незаконними та скасувати рішення Житомирського міськвиконкому №464 від 12 вересня 1991 року, №679 від 25 жовтня 2001 року та №167 від 28 лютого 2008 року, скасувати реєстраційний напис на право власності №115 від 6 травня 1996 року, зроблений Житомирським МЕТІ, скасувати свідоцтва про право власності, видані Житомирським міськвиконкомом на підставі рішень №679 від 25 жовтня 2001 року та №167 від 28 лютого 2008 року, зобов"язати Житомирський міськвиконком оформити право власності на будинок по вул.Стародавній,3 у м.Житомирі на його ім"я. Позивач також просив зобов"язати НВА „Житомирський моноліт", ТОВ „Замкове" та ОСОБА_4 звільнити та повернути йому зазначений будинок і не чинити в подальшому перешкод в його користуванні, стягнути з відповідачів 250000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2010 року закрито провадження в справі в частині вимог ОСОБА_3 до виконкому Житомирської міської ради, виконкому Богунської районної ради у м.Житомир, Житомирської державної адміністрації, науково-виробничої асоціації „Житомирський моноліт", товариства з обмеженою відповідальністю „Замкове", комунального підприємства „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, ОСОБА_4 про скасування рішень №464 від 12 вересня 1991 року, №679 від 25 жовтня 2001 року та №167 від 28 лютого 2008 року, скасування реєстраційного напису на право власності №115 від 6-травня 1996 року, скасування свідоцтв про право власності, виданих Житомирським міськвиконкомом на підставі рішень №679 від 25 жовтня 2001 року та №167 від 28 лютого 2008 року, зобов'язання Житомирського міськвиконкому оформити право власності на будинок по вул.Стародавній,3 у м.Житомирі.
Позивачу роз'яснено, що він вправі звернутися з позовом в порядку адміністративного судочинства.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеної ухвали з направленням справи до того ж суду для розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема вважає, що підстав для закриття провадження у справі не було.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб"єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб"єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Зокрема юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 КАС).
Із змісту поданої ОСОБА_3 позовної заяви вбачається, що останнім оскаржуються рішення та бездіяльність Житомирського міськвиконкому щодо неоформлення відповідних правовстановлюючих документів на його ім"я, а також реєстраційний напис комунального підприємства „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради. Згідно з п.7 ч.І ст.З КАС зазначені юридичні особи є суб"єктами владних повноважень.
Конституційний Суд України у рішенні від 1 квітня 2010 року за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої ст.143 Конституції України, п.1 ч.І ст.17 КАС зазначив, що положення ч.І ст.143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування „вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб"єкти владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Положення п.іч.1 ст.17 КАС слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб"єктом владних повноважень, пов"язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.
Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що в цій частині вимог має місце спір фізичної особи із суб"єктами владних повноважень, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та відповідно до п.1 ч. 1 ст.205 ЦПК правильно закрив провадження у справі. При цьому суд врахував, що згідно зі ст.16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Разом з тим, закриваючи оскаржуваною ухвалою провадження у справі в частині вимог до науково-виробничої асоціації „Житомирський моноліт", товариства з обмеженою відповідальністю „Замкове", ОСОБА_4 та вимог про скасування свідоцтв про право власності, суд не врахував наступне.
Визначальним для закриття провадження у справі було те, що відповідачами у справі є суб'єкти владних повноважень - виконком Житомирської міської ради, виконком Богунської районної ради у м.Житомир, Житомирська обласна державна адміністрація та комунальне підприємство „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради.
Проте суд не звернув уваги на те, що відповідачами у справі також зазначені інші юридичні та фізична особи, які до кола таких осіб не відносяться.
За таких обставин, підстав для закриття провадження у справі в частині вимог до науково-виробничої асоціації „Житомирський моноліт", товариства з обмеженою відповідальністю „Замкове", ОСОБА_4 не було.
Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Заявлені ОСОБА_3 вимоги про скасування свідоцтв про право власності на будинок пов"язані із оспоренням позивачем права власності на жилий будинок по вул.Стародавній,3 у м.Житомирі. А тому, відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК випливають із цивільних відносин і підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
За наведених обставин, підстав для закриття провадження в справі в цій частині вимог не було.
Тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст.311 ЦПК в цій частині ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для розгляду по суті.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,307,310,311-315 ЦПК України , суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.
Скасувати ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2010 року про закриття провадження у справі в частині вимог про скасування рішень №464 від 12 вересня 1991 року, №679 від 25 жовтня 2001 року та №167 від 28 лютого 2008 року, скасування реєстраційного напису на право власності №115 від 6 травня 1996 року, зобов'язання Житомирського міськвиконкому оформити право власності на будинок, заявлених до науково- виробничої асоціації „Житомирський моноліт", товариства з обмеженою відповідальністю „Замкове", ОСОБА_4 та направити справу в цій частині вимог до того ж суду для розгляду по суті.
Скасувати ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2010 року про закриття провадження в справі в частині вимог про скасування свідоцтв про право власності та направити справу в цій частині вимог до суду першої інстанції для розгляду по суті.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення.