Справа № 2-3314/10
Провадження № 1-3314/10
2 липня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді Грищенко І. О.
при секретарі Мушаровій Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором,
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2009 року вищезазначену цивільну справу справу передано до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю.
27.01.2010 року матеріали цивільної справи надійшли до Дзержинського районного суду м. Харкова.
Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", просить справу розглядати у відсутність представника позивача, у зв'язку з завантаженістю. В разі неявки на судове засідання відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді.
Відповідач на судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується наступними доказами: зворотними повідомленнями та телеграмами, оголошенням в газеті "Слобідський Край" від 12.06.2010 року, які долучено до матеріалів справи. Справа розглядається за відсутністю представника позивача та відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом справи встановлено, що 09.02.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № HAE2AU08950001, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7694 доларів США зі сплатою відсотків та кінцевим терміном повернення 08.02.2011 року.
Відповідно до умов кредитного договору ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредитні кошти, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором, щомісяця в період сплати здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані відсотки, винагороди, комісії.
Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 13.08.2009 року становить 3496,46 [Доларів США], складається з наступного: - 3374,70 [Доларів США] - заборгованість за кредитом; - 87,24 [Доларів США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 20,00 [Доларів США] - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 14,52 [Доларів США] - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
З вимог ч.2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України
Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль, що належить відповідачу на праві власності, шляхом його продажу позивачем, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 546-552, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, на користь ПАТ комерційний банк ПриватБанк, понесені позивачем при подачі позову до суду та документально підтверджені судові витрати в розмірі 542,62 грн. (п'ятсот сорок дві гривні шістдесят дві копійки).
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції шляхом подачі в 10-денний строк від дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження й подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий І.О. Грищенко