РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-1109/10

пр. № -

12 квітня 2010 рокуСвятошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Величко Т.О.,

при секретарі Оберемко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Третя особа: ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» про виключення майна з акту опису й арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що йому стало відомо, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження та накладено арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Зазначав, що його квартири АДРЕСА_1 приходять сторонні люди з незрозумілими вимогами, що йому стало відомо, що державним виконавцем передано на реалізацію через уповноважені підприємства зазначену квартиру. Зазначав, що сума боргу по кредиту банку не сплачувалась по причині тяжкого фінансового стану позичальника кредиту та відсутністю коштів в період фінансової кризи у країні. Посилаючись на вимоги ст. 321 ЦК України, вважаючи, що порушено його право власності, просить суд виключити з опису й арешту однокімнатну квартиру №83, по вул. Кіпріанова Академіка,буд.2 у м. Києві, зупинити виконавче провадження про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1,без зазначення номеру виконавчого провадження.

У судовому засіданні 07.04.2010 року представником позивача було заявлено клопотання про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, де позивач одночасно змінив підставу та предмет позову. За ухвалою суду, без виходу у нарадчу кімнату, із занесенням до журналу судового засідання у порядку ч.4 ст.209 ЦПК України представнику позивача було відмовлено у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог, оскільки вони за змістом суперечили ч.2 ст. 31 ЦПК України, тобто одночасно було змінено два елементи позову, а саме змінено первісний позов на інший самостійний позов. Така заява, щодо якої було постановлено ухвалу була передана представником позивача 08.04.20010 року до канцелярії суду.

У судовому засіданні представник позивача від позову не відмовився, просив позов задовольнити. У судове засідання позивач, представник позивача1 2.04.2010 року не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подали, заяв про відмову від позову до суду не подали, заяв про залишення позову без розгляду до суду не подали.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав подав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити. У судове засідання не з»явився, а тому суд у відповідності до ст.169,224 ЦПК України вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності належним чином повідомленого відповідача та ухвалення у справі заочного рішення.

Третя особа: виступала на боці відповідача, просила у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, ознайомившись із запереченнями проти позову відповідача та третьої особи встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачем у справі у якості доказів до суду надано постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.11) від 19.02.2009 року за виконавчим написом нотаріуса 30712. ОСОБА_2 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 07.12.2009 року (а.с.12) спірна квартира квартиру №83, по вул. Кіпріанова Академіка,буд.2 у м. Києві було реалізовано ПП «Спеціалізованим підприємством Юстиція» 05.11.2009 року, предмет іпотеки придбано ОСОБА_3, кошти надійшли на рахунок відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Судом встановлено, що згідно акту опису й арешту майна (а.с.13-16) спірна квартира №83, по вул. Кіпріанова Академіка,буд.2 у м. Києві підлягала опису та накладено арешт.

Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця від 04.12.2009 року (а.с.91,93) виконавчий документ повернуто стягувачу.

Судом встановлено, що згідно протоколу №1-К-87-СВ-і проведення прилюдних торгів від 05.11.2009 року (а.с.95) спірну квартиру квартира №83, по вул. Кіпріанова Академіка,буд.2 у м. Києві було продано переможцю ОСОБА_4.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва (а.с.17,93) спірна квартира №83, по вул. Кіпріанова Академіка,буд.2 у м. Києві належить ОСОБА_5.

Судом встановлено, що позивач у справі згідно пред»явленого позову не просить суд визнати за ним право власності на майно, а лише виключити майно із акту опису та арешту, не зазначаючи, що відбулися прилюдні торги, що спірна квартира належить іншому власнику, хоча про зазначене позивачу було відомо на день пред»явлення зазначеного позову.

Позивачем ОСОБА_1 та його представником всупереч ст. 60 ЦПК України не було надано жодних доказів про те, що майно: квартира №83, по вул. Кіпріанова Академіка,буд.2 у м. Києві, перебуває у його власності, або у судовому порядку за позивачем визнано право власності на зазначену квартиру, у зв»язку із чим, підлягає зазначене майно виключенню з акту опису й арешту майна. Зазначене, у позовній заяві не приймається судом до уваги, оскільки не знайшло свого підтвердження в доданих до матеріалів справи доказах. Також, не надано доказів які б свідчили про підстави звільнення від доказування (ст. 61 ЦПК України).

ОСОБА_2 із ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлені права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається із матеріалів справи до суду звернувся особисто боржник, вважаючи, що його права порушені, без наданні доказів, або повідомлення про підстави звільнення від доказування.

З врахуванням вище наведеного, суд вважає позов не підлягає задоволенню, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, ст.321 ЦК України ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про виключення майна з опису від 27.08.1976 № 6, керуючись ст. ст. 3-14, 209, 212 , 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

Керуючись ст.ст.3, 10, 11,57-60, 209, 212, 214-215, 218,224,228,294,295 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про виключення майна з опису від 27.08.1976 № 6, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання протягом десяти днів заяви про апеляційне оскарження з дня оголошення рішення, а апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Т.О. Величко