Перечинський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-44/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Чепурнова В.О.,

при секретарі Багара Н.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника третьої особи Зарічівської сільської ради Перечинського

району не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про затвердження реально існуючої межі між дворогосподарствами та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про погодження розмірів суміжних земельних ділянок дворогосподарств та зобовязання виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про затвердження реально існуючої межі між дворогосподарствами. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником будинковолодіння під №19 по вул. Гагаріна в с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області. За даним дворогосподарством рахується 0,11 га землі в якості присадибної ділянки та 0,13 га рілля. Відповідно до рішення № 300 Зарічівської сільської ради Перечинського району 16 сесії 5 скликання від 13 грудня 2008 року позивачці передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,11 га для обслуговування житлового будинку та надано право виготовити акт про право приватної власності. З метою виготовлення землевпорядної документації, позивачка уклала договір з ПП Закарпатський геодезично-кадастровий центр Земля. Однак відповідачка по справі ОСОБА_2, яка є суміжним землекористувачем без пояснень та поважних причин відмовляється від підписання акту погодження зовнішніх меж земельної ділянки. Неодноразові звернення до Зарічівської сільської ради з метою вирішення зазначеного питання результатів не дали. На підставі наведеного позивачка просить суд затвердити реально існуючу межу між своїм дворогосподарством та дворогосподарством відповідачки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги змінила та просила суд визнати погодженим акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки між нею та відповідачкою без підпису ОСОБА_2 по реально існуючій межі, згідно з землевпорядною документацією, яка виготовлена спеціалізованою організацією.

Відповідачка ОСОБА_2 в ході попереднього судового засідання позов не визнала та подала зустрічний позов до ОСОБА_1, в якому просить суд погодити розміри суміжних земельних ділянок дворогосподарств №19 та №21 по вул. Гагаріна в с. Зарічево Перечинського району з тильної сторони будинку та надвірних споруд будинковолодіння ОСОБА_1 із визначенням меж на відстані 0,90 м та зобовязати Закарпатський геодезично-кадастровий центр Земля виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку з урахуванням зазначених розмірів.

В ході судового розгляду справи по суті, відповідачка ОСОБА_2 свої позовні вимоги змінила та доповнила їх вимогою про визнання погодженим акту від 15 лютого 2009 року встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Зарічево, вул. Гагаріна, буд. № 21 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по наявній на місцевості твердій огорожі між земельними ділянками на відстані 0,95 м від будинку ОСОБА_1.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору сільський голова Зарічівської сільської ради ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі та підтримав позовні вимоги по зустрічному позову ОСОБА_2 (а.с.47).

Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений первісний та змінений зустрічний позов підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

В ході судового засідання встановлено, що відповідно до рішення 16 сесії 5 скликання № 300 від 13 грудня 2008 року Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області позивачці ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,11 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Зарічево по вул. Гагаріна, буд. № 19 (а.с. 12).

В ході судового розгляду також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є суміжним землевласником з позивачкою та володіє суміжною земельною ділянкою площею 0,12 га, яка надана їй безоплатно у приватну власніть на підставі рішення №352 від 14 серпня 2008 року 19 сесії 5 скликання Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а.с. 44).

Комісією з питань розвитку сільськогосподарського виробництва, земельних відносин та охорони навколишнього середовища при Зарічівській сільській раді від 05 листопада 2009 року встановлено реальну межу 0,95 м від будинковолодіння ОСОБА_1 та рекомендовано позивачці встановити огорожу на даній відстані від будинку (а.с. 48).

Відповідно до ситуаційного плану земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 в с. Зарічево по вул. Гагаріна, буд. № 19, яка є складовою технічного паспорту на даний житловий будинок, відстань від зовнішньої стіни будинку до межі суміжної земельної діянки відповідачки ОСОБА_2 визначена в розмірі 0,95 м (а.с. 58).

Згідно проекту забудови земельної ділянки житлового будинку № 21 по вул. Гагаріна в с. Зарічево відстань від зовнішньої стіни будинку позивачки ОСОБА_1 до межі земельної ділянки відповідачки ОСОБА_2 визначено в розмірі 0,90 м (а.с. 82).

Відповідно&nbsp;до листа №02-28/к-76 від 27 ;квітня 2009 року сільського голови Зарічівської сільської ради Перечинського району, згідно акту обстеження присадибних ділянок різниця між планом забудови та фактичними розмірами становить 0,1 м (а.с. 97).

oman;tag3:12pt;">Відповідно до ст. ;103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок.

Відповідно до ст. 106 Земельного кодексу України власник ;земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення Зарічівською сільською радою Перечинського&nbsp;району від 13 грудня 2008 року) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Згідно п. 1.12. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі і на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року №43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за № 354/3647 складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та обєднанням громадян усіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Згідно п. 2.6. вищевказаної Інструкції кадастровий план земельної ділянки складається в масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і написів. На план наносяться: межі земельної ділянки з описом суміжних землевласників і землекористувачів, поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміжки між точками по межах земельної ділянки, річки, озера, канали, шляхи, лісосмуги, інші елемети ситуації, межі будинків, споруд, розташованих на земельній ділянці, межі вкраплених земельних ділянок сторонніх землевласників і землекористувачів, межі угідь та зон обмежень щодо використання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01 червня 2000 року № 1775-ІІІ, підпункту «з» пункту 2.1.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних та землеоціночних робіт, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету України по земельних ресурсах № 28/18 від 13.02.2001 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних та землеоціночних робіт» складання проектів відведення земельних ділянок у власність або користування (у тому числі на умовах оренди), перенесення в натуру (на місцевість) меж вилучених (викуплених) і відведених земельних ділянок&nbsp;належить до землевпорядних робіт, які належать до виду господарської діяльності, що підлягає обовязковому ліцензуванню з боку спеціально уповноваженого органу державної влади, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку органів ліцензування» від 14 листопада 2000 року № 1698. Крім того, відповідно до п. 2.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виконання топографо-геодезичних, картографічних робіт, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства екології та природних ресурсів України № 24/43 від 12.02.2001 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виконання топографічно-геодезичних, картографічних робіт» господарська діяльність з виконання топографо-геодезичних робіт належить до виду господарської діяльності, яка підлягає обовязковому ліцензуванню з боку спеціально уповноваженого органу державної влади відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку органів ліцензування» від 14 листопада 2000 року № 1698.

Оскільки позивачці ОСОБА_1 рішенням від 13 грудня 2008 року № 300 Зарічівської сільської ради Про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1О. було передано безоплатно у приватну власність шляхом безоплатної приватизації земельну ділянку, яка розташована в с. Зарічево, вул. Гагаріна, буд. №19, а земельна ділянка відповідачки ОСОБА_2 межує з земельною ділянкою позивачки і вона виготовила всю необхідну землевпорядну документацію, то відповідачка ОСОБА_2 зобовязана погодити межі вказаних земельних ділянок.

Оскільки відповідачці ОСОБА_2 рішенням від 14 серпня 2008 року №352 Зарічівської сільської ради Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села було передано безоплатно у приватну власність шляхом безоплатної приватизації земельну ділянку, яка розташована в с. Зарічево, вул. Гагаріна, 21, а земельна ділянка позивачки ОСОБА_1 межує з земельною ділянкою відповідачки і вона виготовила всю необхідну землевпорядну документацію, то позивачка ОСОБА_1 зобовязана погодити межі вказаних земельних ділянок.

З огляду на викладене, суд вважає обставини справи, на які посилаються сторони у справі як на підставу своїх позовних вимог, доведеними не в повному обсязі.

;">Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь з ОСОБА_1 витрат на послуги адвоката в розмірі 1500,00 гривень, суд вважає, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки відповідачкою не доведено у встановленому законодавством України порядку обгрунтованість розміру грошової суми,&nbsp;яка підлягає до стягнення, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних із розглядом цивільних і адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 30, 31 Закону України «Про планування та забудову територій» від 20.04.2000 року № 1699-ІІІ, п. 2.1. Наказу Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства екології та природних ресурсів України № 24/43 від 12.02.2001 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської ;діяльності з&nbsp;виконання ;топографічно-геодезичних,&nbsp;картографічних&nbsp;робіт&#187;,&nbsp;п. 2&nbsp;Наказу Державного комітету України з&nbsp;питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету України по земельних ресурсах № 28/18 від 13.02.2001 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних та землеоціночних робіт», ст.ст. 10, 60, 140, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 103, 106, 116, 121, 156, 161 Земельного кодексу України, суд, -

Р І Ш И В :

Змінений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання погодженим акту встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки задоволити частково.

Визнати погодженим акт від 01 лютого 2010 року встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Зарічево, вул. Гагаріна, буд. № 19 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по наявній на місцевості огорожі між земельними ділянками на відстані 0,95 м. від будинку ОСОБА_1.

Змінений зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання погодженим акту встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки задоволити частково.

Визнати погодженим акт від 15 лютого 2009 року встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Зарічево, вул. Гагаріна, буд. № 21 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по наявній на місцевості твердій огорожі між земельними ділянками на відстані 0,95 м. від будинку ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду&nbsp;набирає законної сили&nbsp;після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: Чепурнов В.О.