Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-275/2010р.
Рішення

Іменем України

11 травня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до Яготинської дитячої музичної шкоди про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до Яготинської дитячої музичної шкоди про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, оплати лікарняного та моральної шкоди, в котрій зазначила, що до 4 березня 2010 року вона працювала в Яготинській дитячій музичній школі на посаді секретаря навчальної частини. 4 березня 2010 року вона була звільнена з роботи, в звязку з її відсутністю на роботі терміном 26 робочих днів без поважних причин. Проте, їй не було оплачено лікарняного за період хвороби з 2 лютого 2010 року по 15 березня 2010 року. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки на час її відсутності на роботі перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня», що підтверджується лікарняними листами та виписками з історії хвороби. Отримавши листи про звільнення з роботи, в позивачки значно погіршився стан здоровя, так як вона перенесла душевні страждання та хвилювання. Разом з тим вона змушена була шукати кошти на лікування, оскільки їй не було оплачено лікарняних, а тому просила поновити її на посаді секретаря навчальної частини у Яготинській дитячій музичній школі, стягнути з відповідача кошти за період її непрацездатності з 2 лютого 2010 року по 15 березня 2010 року та стягнути моральну шкоду в розмірі 40000 гривень.

Ухвалою суду від 11 травня 2010 року позовні вимоги в частині поновлення позивачки на роботі та стягнення коштів за період її непрацездатності і вимушеного прогулу за заявою позивачки залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 40000 гривень моральної шкоди.

Представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що їй не було відомо про лікарняні листи позивачки, оскільки остання передавала їх не особисто їй, як директору, а в бухгалтерію школи, а забрати їх звідти та оглянути вона не мала права. Крім цього, лікарняні листи передавались родичами позивачки. В одному з них були виправлення в даті його видачі. Ніяких пояснень з приводу своєчасного не надання лікарняних листів, позивачка не надавала, про що головою профспілки музичної школи було складено акт. Крім цього, заяви про надання їй відпустки, вона передала через технічного працівника школи. Після чого, на профспілкових зборах колективу було поставлено питання про звільнення позивачки з роботи за порушення трудової дисципліни, оскільки 26 днів вона була відсутня на роботі без поважних причин та нею не було надано ніяких доказів в підтвердження поважності причин її відсутності. На даний час остання поновлена на роботі, а заборгованість їй буде виплачена під час виплати заробітної плати.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

В силу ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір

В силу ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З показів свідка ОСОБА_3 вбачається, що вона працює ВИКЛадачем Яготинської музичної школи та являється членом комісії соціального страхування. Про те, що позивачка була відсутня на роботі вона ніяких підтверджуючих документів не надавала та не мала бажання спілкуватися ні з ким із працівників школи. Заяву про надання їй відпустки, позивачка передала через техпрацівника, а не особисто директору.

З показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що вона працює бухгалтером музичної школи та є відповідальною за складання табелю обліку робочого часу. У відсутність директора вона приймає лікарняні листи. Позивачка не надала ніяких доказів в підтвердження її відсутності на роботі, в звязку з чим вона не мала можливості скласти табель. Про те, що лікарняні листи позивачки знаходяться в бухгалтерії школи, їй стало відомо від директора.

З показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що позивачка знаходилась з директором у неприязних стосунках. 4 лютого 2010 року вона передала написану позивачкою заяву про відпустку техпрацівнику, оскільки директора не було в кабінеті.

З показів свідка ОСОБА_6 видно, що вона працює в музичній школі викладачем та являється членом профспілкового комітету. З директором школи вона перебуває в неприязних стосунках. Неодноразово вона чула, як директор без поважних на те причин конфліктує з позивачкою. 1 лютого 2010 року був складений акт, який вона не підписувала. Про те, що позивачка передавала заяву на відпустку, їй було відомо.

З показів свідка ОСОБА_7 вбачається, що вона є головою профспілкового комітету Яготинської музичної школи. Позивачці вона повідомляла, щоб та передала лікарняні листки через ОСОБА_6 24 січня 2010 року вона отримала лікарняні листки і побачила, що декілька днів ніде не зафіксовано. Вона повідомила позивачці, щоб та виправила в лікарняному листі дату з 2010 року на 2009 рік, після чого її лікарняного листа більше не бачила.

З показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що позивачка не надавала лікарняні листи та не пояснювала причини її відсутності на роботі в лютому 2010 року, в звязку з чим і постало питання про її звільнення, що обговорювалось на нараді колективу.

З показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що він знайомий з позивачкою на протязі тривалого часу. В неї тяжке захворювання, проте під час перебування її на лікарняному, вона була звільнена з роботи. Особисто він її лікарняних листів не бачив.

З показів свідка ОСОБА_10 видно, що вона є членом профспілкового комітету музичної школи. Неодноразово на зборах комітету розглядалось питання про те, що позивачка без поважних причин не зявляється на роботі та несвоєчасно надає лікарняні листи. Крім того, директор не знала про їх існування, оскільки позивачка передавала їх в бухгалтерію школи, в звязку з чим і було вирішено на профспілкових зборах звільнити її з роботи за прогули. Працівники школи приїздили додому до позивачки, проте остання відмовилась з ними спілкуватись. Голова профспілкового комітету школи неодноразово телефонувала до неї з проханням передати лікарняні листи, проте вони передавалися невчасно та не особисто позивачкою, а її родичами.

З показів свідка ОСОБА_11 вбачається, що вона працює прибиральницею музичної школи. 12 лютого 2010 року ОСОБА_5Є просила її передати директору школи заяву позивачки на відпустку. Проте, оскільки заява була написана невірно, то директор школи її не прийняла.

З показів свідка ОСОБА_12 вбачається, що на роботу позивачки неодноразово були скарги з боку інших працівників щодо виконання нею своїх службових обовязків. Вона бачила заяву позивачки про надання їй відпустки та передавала її ОСОБА_5

З копії паспорту позивачки (а.с.З), з листків непрацездатності (а.с.4-5), з виписки з історії хвороби (а.с.6-9), з протоколу № 5 засідання комісії соціального страхування (а.с.10-14), з наказу № 16 від 4 березня 2010 року про звільнення позивачки (а.с.15), з протоколів засідання профспілкового комітету Яготинської ДМШ від 15 лютого 2010 року та від 4 березня 2010 року (а.с.16-17), з витягу з акту огляду МСЕК (а.с. 18), з актів Яготинської дитячої музичної школи від 1 березня 2010 року, від 4 березня 2010 року (а.с.25-27) з довідки про наявність заяв від працівників (а.с.28), з листа від 20 лютого 2010 року (а.с.29), з повідомлення про вручення листа (а.с.З 0), з листів від 15 лютого 2010 року та від 4 березня 2010 року (а.с.З 1-34),з пояснюючої записки бухгалтера музичної школи (а.с.35), з акту від 18 лютого 2010 року (а.с.З6), з наказу № 21-а від 12 серпня 2009 року про затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с.37-39), з табелю обліку робочого часу за лютий 2010 року (а.с.40), із заяви ОСОБА_2 (а.с.41), з наказу № 25 від 24 квітня 2010 року про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2 (а.с.42), з тимчасового кошторису на 2010 рік (а.с. 43-44), з розрахунку доходів та видатків по спеціальному фонду на 2010 рік (а.с.45), із статуту Яготинської дитячої музичної школи (а.с.48-55), з наказу № 24 від 23 квітня 2010 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_2В.(а.с.56), з наказу № 26 від 28 квітня 2010 року «Про звільнення з роботи позивачки (а.с.67) встановлено, що до 4 березня 2010 року ОСОБА_2 працювала на посаді секретаря навчальної частини Яготинської дитячої музичної шкоди. Після чого, була звільнена з роботи на підставі ст. 40 п. 4 КЗпП України згідно наказу № 16 від 4 березня 2010 року. Як вбачається з листів непрацездатності, позивачка хворіла та перебувала в цей час на лікуванні. Враховуючи характер, термін тривалості та обсяг заподіяних ОСОБА_2 моральних страждань, ступеню вини кожної із сторін, ті обставини, що відповідач звільнив позивачку під час тяжкого захворювання, належним чином не перевіривши причин її відсутності, а остання своєчасно не надавала лікарняні листи, в результаті чого у відповідача не було підтверджуючих документів щодо її відсутності на робочому місці, суд оцінює моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, а решту вимог знаходить безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст. 40,235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 23, 280 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Яготинської дитячої музичної школи про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Яготинської дитячої музичної школи м. Яготин вул. Лисенка-14 на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду

Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд

заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його

проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Литвин Л.І.