Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Городничої В.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виступаючої в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_8, третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла та стягнення шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_9, треті особи - Приватні нотаріуси ДМНО ОСОБА_10 та ОСОБА_11, про визнання недійним договору дарування та свідоцтва про право на власність та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2006 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла та стягнення шкоди, яка в подальшому була доповнена позивачами. В обгрунтування свої вимог вони зазначили, що власниками домоволодіння №34 по вул. Колективна в м. Дніпропетровську є ОСОБА_1 (7/8 частин), ОСОБА_2 (1/16 частина) та ОСОБА_3 (1/16 частина).

На даний час в зазначеному домоволодінні проживають відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які перешкоджають позивачам користуватись домоволодінням, не пускають їх на територію ті інше.

Вважають що своїми діями відповідачі спричинили їм моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі 1650 грн.

Також зазначили, що колишня власниця 7/8 частин домоволодіння - ОСОБА_4, яка в подальшому подарувала свою частину ОСОБА_1, сплатила борг по комунальним витратам, що виник в результаті проживання відповідачів в розмірі 4002,68 грн.

Просили усунути перешкоди в користуванні належним на праві власності домоволодінням шляхом виселення відповідачів без надання їм другого жилого приміщення, стягнути з відповідачів на їх користь моральну шкоду в розмірі 1650 грн. та матеріальну шкоду на користь ОСОБА_4 в розмірі 4002,68 грн.

19 червня 2006 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про визнання недійним договору дарування та свідоцтва про право на власність та визнання права власності, яка в подальшому була доповнена. В обгрунтування своїх вимог вони зазначили, що в 1999 році вони шукали собі житло і за порадою знайомого звернулись до подружжя ОСОБА_9, які на той час продавали належне їм домоволодіння №34 по вул. Колективна в м. Дніпропетровську.

Після перемовин вони дійшли згоди щодо купівлі даного домоволодіння за 5000 доларів США в розстрочку та зі згоди власників переїхали до домоволодіння 01 жовтня 1999 року і відразу почали поступово здійснювати ремонт.

За період з 2000 по 2003 роки вони сплатили ОСОБА_9 3095 доларів США, що підтверджується наявністю розписок, однак власники постійно уклонялись від нотаріального оформлення угоди посилаючись на відсутність належно оформлених документів на домоволодіння. Як вияснилось в подальшому, їх постійно обманювали, оскільки документи були готові ще в 1998 році, і поки вони чекали, то виникли зміни в документах і власниками різних частин домоволодіння стали відповідачі.

На даний час вони сплатили 3400 доларів США та бажають сплатити залишок по сумі періодичними платежами, однак відповідачів відмовляються приймати їх.

Просили визнати недійсним договори дарування на імя ОСОБА_4 та на імя ОСОБА_1 на 7/8 частин будинку №34 по вул. Колективній в м.Дніпропетровську, визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеного домоволодіння укладений між ОСОБА_12 та позивачами і визнати за ними право власності на 7/8 частин зазначеного домоволодіння.

У судовому засіданні ОСОБА_4 виступаючи як позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову позовні вимоги первісного позову підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, вимоги зустрічного позову не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Суду пояснила, що ОСОБА_12 був її родичем і з вдячності подарував їй 7/8 частин спірного домоволодіння, про наявність усної домовленості про продаж даного домоволодіння відповідачам їй нічого не відомо, зі слів ОСОБА_12 вони були квартирантами. В подальшому вона подарувала вказану частину домоволодіння своєму знайомому ОСОБА_1

У попередніх судових засіданнях ОСОБА_1 виступаючи як позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову позовні вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В останнє засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу в його відсутності /т. 2 а.с. 165/.

Позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. В попередніх засіданнях її інтереси (до закінчення строку дії довіреності) як представник представляла ОСОБА_4, яка не підтримувала позовні вимоги по первісному позову та просила їх задовольнити та не визнавала позовні вимоги по зустрічному позову і просила відмовити в їх задоволенні.

Позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. В попередніх засіданнях її інтереси (до закінчення строку дії довіреності) як представник представляла ОСОБА_4, яка не підтримувала позовні вимоги по первісному позову та просила їх задовольнити та не визнавала позовні вимоги по зустрічному позову і просила відмовити в їх задоволенні.

Відповідачі по первісному позову та позивачі по зустрічному позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В обгрунтування своїх вимог посилались на обставини зазначені в зустрічному позові та доповненні до нього. Суду пояснили, що в серпні 1999 року вони познайомились з сімєю ОСОБА_12, які продавали спірне домоволодіння, а вони потребували житла. Вони домовились з ОСОБА_12, що купують у них домоволодіння за 5000 доларів США з виплатою суми періодичними платежами, через два місяці вже була здійснена перша проплата. 27 вересня 1999 року вони переїхали проживати до спірного домоволодіння і почали там проводити ремонт. На даний час частина оплати вже здійснена, а остаточно суму вони хотіли оплатити при оформленні угоди нотаріально.

Представники відповідачів по первісному позову та позивачів по зустрічному позову в судове засідання не зявились, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідачка ОСОБА_7 виступаючи в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 в судовому засіданні первісний позов не визнала в повному обсязі, вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як їй достеменно відомо, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 придбали у подружжя ОСОБА_12 частину домоволодіння і з 1999 року вона з ними мешкає в спірному домоволодінні. Ніяких претензій до них з приводу виселення з даного домоволодіння ОСОБА_12 не предявляли. Неодноразово вона особисто за дорученням своїх батьків передавала подружжю ОСОБА_12 певну суму коштів в рахунок оплати повної суми за частину домоволодіння. В подальшому в судове засідання не зявилася, про день, місце, час слухання справи повідомлялася належним чином.

Відповідачка по зустрічному позову ОСОБА_9 у судовому засіданні не визнала зустрічні позовні вимоги та просила відмовити в їх задоволенні. Суду пояснила, що в 1999 році вона з чоловіком ОСОБА_12 мали намір продати домоволодіння по вул. Колективній, 34 і познайомились з відповідачами, які хотіли придбати їх будинок, вони домовились про суму в розмірі 5000 доларів США. З їх дозволу відповідачі заселилися до спірного будинку. Однак оскільки відповідачі сплачували дуже повільно і маленькими сумами, то її чоловік вирішив подарувати домоволодіння позивачці ОСОБА_4 Визнала факт, що кошти за домоволодіння від подружжя ОСОБА_6 вони отримували, але точну суму назвати не може. Не зважаючи на це, чоловік подарував ОСОБА_4 частину спірного домоволодіння не повернувши ОСОБА_6 отриману за будинок суму коштів та не звертався за життя до них з вимогою звільнити домоволодіння.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради в судовому засіданні просила суд розглянути позови відповідно до діючого законодавства з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини.

Третя особа - ОСОБА_10 в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла заява в якій вона просила розглядати справу в її відсутності /т. 2 а.с. 19/.

Третя особа - ОСОБА_11 в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона проживає по сусідству зі спірним домоволодінням, після отримання домоволодіння в спадщину ОСОБА_12 звернувся до неї з проханням про оголошення інформації стосовно продажу домоволодіння. Через деякий час прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які домовились з останніми про купівлю будинку і почали там проживати з 1999 року та проводити ремонт і інше. Квартиранти в будинку ніколи не проживали.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона в 1999 році шукала будинок для свого брата, і одним із варіантів був спірний будинок, який ОСОБА_12 продавав за 4000 доларів США, але вона не купила його із-за поганого стану будинку та великих боргів. Пізніше вона дізналась, що даний будинок купили ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що спочатку ОСОБА_12 пустив проживати відповідачів, як квартирантів, а вже потім вирішив їм продати будинок за 5000 доларів США, якусь частину відповідачі йому сплатили, але не всю, оскільки вони з ОСОБА_12 їздили до них з вимогою щодо сплати коштів.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він син покійного ОСОБА_12 Також зазначив, що він в дитинстві ходив з батьком до міліції, оскільки останній хотів виселити відповідачів, але сам дійти не міг, оскільки мав хворі ноги. Більш детально нічого пояснити не може, оскільки на той час був неповнолітнім і не памятає обставин.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що домоволодіння №34 по вул. Колективна в м. Дніпропетровську на праві приватної власності належало ОСОБА_17 /а.с. /.

23 січня 1998 року ОСОБА_17 померла /т. 1 а.с. 62/, і після її смерті дане домоволодіння успадкували ОСОБА_12 (7/8 частини домоволодіння) /т. 1 а.с. 68/, ОСОБА_3 (1/16 частину домоволодіння) /т. 1 а.с. 1, 22/ та ОСОБА_2 (1/16 частину домоволодіння) /т. 1 а.с. 14/, /т. 2 а.с. 105/.

В 1999 році ОСОБА_12 вирішив продати свою частину домоволодіння, і до нього звернулись ОСОБА_5 та ОСОБА_18, які на той час підшукували собі дешеве житло.

Після перемовин ОСОБА_12 вирішив продати свою частину спірного домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_18 за суму еквівалентну 5000 доларам США, однак оскільки у покупців зазначеної суми не було вони домовились, що будуть сплачувати продавцеві суму частками /а.с. 92/. Також було досягнуто домовленості стосовно переїзду покупців до домоволодіння на постійне проживання відразу і надання їм дозволу на початок проведення ремонту в будинку, оскільки він не був придатний для проживання/а.с.92/.

01 жовтня 1999 року ОСОБА_5 та ОСОБА_18 переїхали до спірного домоволодіння і почали проводити в ньому ремонт, сплачувати комунальні платежі /т. 1 а.с. 117-169, за період з 1999 року по 2003 рік ними було сплачено в рахунок придбання домоволодіння суму еквівалентну в розмірі 3400 доларам США /т. 1 а.с. 42-59, 69/, однак нотаріальне оформлення угоди не відбувалось з причини затягування даного питання ОСОБА_12, який зазначав про неготовність всіх документів для угоди.

01 липня 2004 року ОСОБА_12 нотаріально оформив договір дарування за 7/8 частин спірного домоволодіння на імя ОСОБА_4 /т. 1 а.с. 179/, яка в свою чергу 20 грудня 2005 року нотаріально оформила договір дарування зазначеної частини спірного домоволодіння на імя ОСОБА_1/т. 1 а.с. 12/.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Суд, аналізуючи зібрані докази, вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог первісного позову та задовольнити вимоги зустрічного позову оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження факти стосовно наявності між ОСОБА_12 з одної сторони та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з другої сторони угоди відносно укладання договору купівлі- продажу 7/8 частин спірного домоволодіння досягнутої сторонами наприкінці 1999 року (Перше письмове підтвердження від 10 квітня 2001 року, визнання факту укладання договору купівлі-продажу дружиною ОСОБА_12, факт проживання сімї ОСОБА_6 в спірному домоволодінні з 1999 року, відсутність за життя вимоги ОСОБА_12 про виселення останніх з будинку, пояснення свідків в судовому засіданні). В такому разі після укладання даної угоди (в усній формі у 1999 році та у письмовій формі у 2001 році) ОСОБА_12 вже не був власником даного майна і не міг його подарувати у 2004 році ОСОБА_4, яка в свою чергу не могла його подарувати у 2005 році ОСОБА_1 Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_12 не повідомив ОСОБА_6 про оформлення договору дарування, не повернув отримані в рахунок вартості будинку кошти, продовжував отримувати їх від останніх. При цьому оформлення нотаріально посвідченого договору дарування свідчить про наявність у ОСОБА_12 належно оформлених правовстановлюючих документів на спірний будинок у 2005 році, однак він ухилявся від укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посилаючись на їх відсутність та вводячи в оману відповідачів.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями свідків і сторін.

Керуючись ст. ст. 220, 229, 230, 236 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виступаючої в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_8, третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної в місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла та стягнення шкоди - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_19, ОСОБА_4 та ОСОБА_9, треті особи - Приватні нотаріуси ДМНО ОСОБА_10 та ОСОБА_11, про визнання недійсним договору дарування та свідоцтва про право на власність та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 7/8 частин домоволодіння №34 по вул. Колективній в м. Дніпропетровську, укладений 10 квітня 2001 року між ОСОБА_20 з однієї сторони та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з другої сторони.

Визнати недійсним договір дарування 7/8 частин домоволодіння №34 по вул. Колективній в м. Дніпропетровську від 01 липня 2004 року укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_11

Визнати недійсним договір дарування 7/8 частин домоволодіння №34 по в> Колективній в м. Дніпропетровську від 20 грудня 2005 року укладений між ОСОБА_21.-: Анатоліївною та ОСОБА_1 і посвідчений приватна* нотаріусом ДМНО ОСОБА_10

Визнати за ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ОСОБА_18 внш право власності на 7/8 частин домоволодіння №34 по вул. Колективній в м.Дніпропетровсьо

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 Андріївни, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 с> ~ :ї витрати в розмірі 317 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційні оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційно _ арги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішенНя може бути подано протягом 10 днів з дн і гр: : иіс чня рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів піс ія тоСаоа заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Городнича В.С.