Справа №2-7-580/10 24.03.2010 24.03.2010 24.03.2010
Провадження №22ц-748/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Паліюка В.П.,

суддів Славгородської Н.П., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_1,

за участю позивачів, їх представника ОСОБА_2, відповідача і його представника ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2010р., ухвалене за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, і за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення,

в с т а н о в и л а :

В вересні 2009 р. ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мотивували тим, що вони зареєстровані та проживають в квартирі № 24, розташованій у будинку №36 по вул. Адміральській у м. Миколаєві. Квартира не приватизована. В даному жилому приміщенні також зареєстрований ОСОБА_4, але з 2000 р. в ньому не проживає у звязку із переїздом за місцем проживання до своєї матері ОСОБА_8 за адресою: Миколаївська область, Баштанській район, с. Новоіванівка. В указаному жилому приміщенні відповідач проживає до теперішнього часу, куди на його прохання були перевезені його речі. Участі в утриманні спірної квартири та в оплаті комунальних послуг ОСОБА_4 не приймає.

Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що перешкод в користуванні спірною квартирою ОСОБА_4 не чиниться, позивачі на підставі ст. 107 ЖК просили визнати його таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою.

В листопаді 2009 р. ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням і вселенні.

ОСОБА_4 зазначав, що в спірній квартирі не проживав з поважних причин, оскільки здійснював догляд за хворою матірю, яка померла у 2002 р. Після її смерті він мав намір повернутись в квартиру, але відповідачі замінили вхідні двері, але ключі йому не надали, а тому він позбавлений можливості користуватися цим жилим приміщенням.

Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що іншого житла не має, ОСОБА_4 просив зобовязати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не перешкоджати йому користуватися спірною квартирою та вселити його у це жиле приміщення.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2010 р. первісний позов ОСОБА_5 і ОСОБА_6 задоволено.

Постановлено визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням №24 по вул. Адміральській, 36 у м. Миколаєві.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відмовити, а його зустрічний позов задовольнити. ОСОБА_5 посилається на те, що висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачів, їх представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи первісний позов, та відмовляючи у зустрічних вимогах, суд вважав доведеним, що ОСОБА_4 відсутній в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, а тому відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК є підстави визнати його таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням.

ОСОБА_9 з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і положенням статей 71, 72 ЖК.

Як вбачається із матеріалів справи, спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ЖЕК «Забота» та належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва.

В указаній квартирі з липня 1982 р. зареєстрований ОСОБА_4, який є її основним наймачем. В цьому приміщенні також зареєстрований з червня 1993 р. його син ОСОБА_5, а з квітня 2003 р. ОСОБА_6 - дружина останнього.

Наполягаючи на задоволенні позову, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зазначали, що ОСОБА_4 в 2000 р., забравши особисті речі, добровільно виїхав до своєї матері, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2001 р. на прохання ОСОБА_4 позивачі перевезли за вказаною адресою залишок його речей, язокрема, книги, інструменти, меблі, а після зміни замків на вхідних дверях квартири надали йому нові ключі. Як підставу своїх вимог в суді першої інстанції і в апеляційному суді позивачі зазначали факт відсутності ОСОБА_4 у квартирі понад шість місяців без поважних причин у звязку з переїздом за місцем проживання матері.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 посилався на те, що його у звязку з необхідністю постійного догляду за матірю ОСОБА_8, яка мала похилий вік, він змушений був проживати з нею у с. Новоіванівці Баштанського району, але інтерес до спірної квартири не втрачав, давав кошти сину ОСОБА_5 для оплати комунальних послуг, пропонував йому приватизувати квартиру та періодично приїздив у це жиле приміщення, в тому числі і для отримання пенсії.

Вказані ОСОБА_4 обставини підтверджуються наступними доказами: довідкою управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва від 2 листопада 2009 р., яка свідчить, що у цьому управлінні він перебуває на обліку і його місцем проживання для отримання пенсії за віком зазначена спірна квартира; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8, яка померла 25 липня 2002 р. у віці 90 років; довідками Новоіванівської сільради Баштанського району від 2 листопада 2009 р. та від 19 лютого 2010 р., із яких вбачається, що ОСОБА_4 з 1998 р. доглядав свою матір ОСОБА_8 до її смерті в с. Новоіванівці та власного житла на території сільради немає; довідкою Миколаївської міської поліклініки від 30 жовтня 2009 р. про те, що він перебуває на обліку у цьому медичному закладі.

Крім цього, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не заперечували, що змінили замки на вхідних дверях, проте доказів передачі ключів від нового замка ОСОБА_4 суду не надали. Наведені обставини свідчить про те, що позивачі чинять перешкоди ОСОБА_4 у проживанні у спірній квартирі.

Що стосується показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_15, допитаних за ініціативою позивачів, та акту від 27 липня 2009 р., складеного сусідами за участі представника ЖЕК, про відсутність відповідача у квартирі, то ці докази не містять обставин щодо причин відсутності останнього у спірному жилому приміщенні, а тому не можуть бути розцінені як достовірні докази на підтвердження вимог позивачів за первісним позовом.

Згідно з частиною 1 і 2 ст. 71, ст. 72 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Встановивши наведені обставини, колегія приходить до висновку, що ОСОБА_4 не втратив права користування даною квартирою, був відсутній у цьому жилому приміщенні з поважних причин, позивачі перешкоджають його проживанню у спірному приміщенні, натомість інтересу до квартири він не втрачав, іншого житла немає. Тому підстави, передбачені статтями 71, 72 ЖК, для задоволення первісного позову відсутні, а зустрічний позов ОСОБА_4 про вселення в квартиру є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір, суд не дав належної оцінки доказам, які надали сторони, у звязку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і положенням матеріального права, що у відповідності до п.3 і 4 ч.1 ст. 309 ЦПК є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення, яким зустрічний позов слід задовольнити, а в первісному позові відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 318, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2010 р. скасувати і ухвалити нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні квартирою і вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_2.

Зобовязати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4 перешкод в користуванні квартирою № 24 у будинку №36 по вул. Адміральській у м. Миколаєві.

У первісному позові ОСОБА_4 і ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.

Головуючий Судді