АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договірні Доповідач - Тичкова О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.

суддів: Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2010 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства « Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії ПАТ « Державний експортно - імпортний банк України» в м. Харкові про звернення стягнення та визначення способу реалізації предмету іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство « Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії ПАТ « Державний експортно - імпортний банк України» в м. Харкові ( надалі Банк) звернулося до суду з дійсним позовом в якому просило звернути примусове стягнення шляхом визнання права продажу Банком предмету іпотеки: квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2010 року було частково задоволено заяву представника ПАТ « Державний експортно - імпортний банк України» про вжиття заходів забезпечення позову, а саме до вирішення позову по суті обмежено право ОСОБА_1М щодо виїзду з території України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати. В якості доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом вимог процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача суд керувався вимогами статей 168, 151 - 153 ЦПК України та виходив з того, що предмет позову знаходиться у звязку з конкретним видом заходу забезпечення позову, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Проте, судова колегія з зазначеним висновком суду погодитися не може.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, що містяться у п., п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу неналежного виконання ОСОБА_1М, договорів кредиту від 19.06.2007 року № 6807С47, від 15.10.2007 року № 6087С103, від 14.05.2008 року № 6808С40, що були забезпечені іпотекою у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до пунктів 5.1. договорів іпотеки та ст.,ст. 572, 590,591 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 основного зобовязання за кредитними договорами Банк вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Згідно вимог закону України « Про порядок виїзду з України і в їзду в Україну громадян України» № 3857 - 12 від 21.01.1994 року, постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання і вилучення» № 231 від 31.03.1995 року тимчасове затримання або вилучення паспортів можливо тільки на підставі рішення суду або інших уповноважених органів.

Застосувавши заходи забезпечення позову у вигляді обмеження конституційного права ОСОБА_1 на свободу пересування суд фактично вирішив по суті справу, що підлягає розгляду за правилами іншого провадження;

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви представника Банку про забезпечення позову належить відмовити.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 151- 153, 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2010 року скасувати.

В задоволенні заяви представника публічного акціонерного товариства « Державний експортно імпортний банк України» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: