17 жовтня 2010 року Волноваський районний суд Донецької області у складі: головуючого -
зри секретарі - Гуровій Л.Л.,
за участю позивача - не з "явився,
відповідача - не з'явилася,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,
В судове засідання позивач не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів ( суму позики)... Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей...
Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що 20 жовтня 2004 року та 16 липня 2006 року між позивачем та відповідачкою було укладено договори позики, за якими позивач передав відповідачці у власність 8640 гривень та 500 доларів СІЛА відповідно. Ці факти підтверджуються наданими розписками, власноруч написаними відповідачкою, за якими термінами повернення боргу визначено - до 1 серпня 2005 року та 1 вересня 2006 року.
Однак в указані строки борг повернуто не було, і відповідачка не заперечувала цей факт. Станом на момент розгляду справи в суді грошове зобов»язання відповідачкою не виконано, тому суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги частково.
Підлягає стягненню з відповідачки сума боргу за договором позики 8640 гривень.
8640 грн.х111,6 %(2006 рік): 100 % - 8640 грн.= 1002,24 грн.:12 х8 = 668,16 грн.;
Щодо позовних вимог в частині стягнення процентів за період з 01.09.2006 року до 01.07.2010 року, то суд зазначає наступне.
Відповідно до п.6 ст. 4 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року надання коштів ( грошових) у позику є фінансовою послугою.
Пункт 5 ч.1 ст. 1 зазначеного закону передбачає, що фінансова послуга надається з метою отримання прибутку, різновидом якого є проценти. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також суб»єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законом. В інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається.
З урахуванням викладеного та положень ст. 625 ЦК України вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення процентів задоволенню не підлягають, оскільки чинне законодавство, окрім стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, в даному випадку не передбачає права фізичної особи на отримання процентів.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково, згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати: судовий збір в сумі 177,2 гривень, з позивача на користь держави стягнути судовий збір в сумі 42,98 гривень.
На підставі ст.ст. 526, 625, 1046, 1050 ЦК України, п.6 ст. 4, п.5 ч.І ст.1 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року, керуючись ст.ст. 15, 30,60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити частково.
З позивача ОСОБА_2 стягнути на користь держави судовий збір - 42 гривні 98 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя