Справа №2-187/10 29.09.2010 29.09.2010 29.09.2010
Провадження №22ц-6475/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-6475/10 Головуючий у 1-й інстанції: Кріль М.Д.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Вовненко Г.Ю.,

суддів Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання Величковській В.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра»

на рішення Снігурівського районного суду від 20 травня 2010 р., ухвалене за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі Банк) до ОСОБА_6 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

В січні 2010 р. Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 і ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 17 серпня 2007 р. між Банком і ОСОБА_6 укладено договір кредитної лінії на суму 80 000 доларів США строком до 16 серпня 2012 р. включно.

17 серпня 2007 р. з метою забезпечення належного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором було укладено договори поруки між Банком та ОСОБА_7 і ОСОБА_6

Проте ОСОБА_6 порушив умови кредитного договору, в звязку з чим станом на 25 листопада 2009 р. заборгованість становила 100 447 доларів США, із них: 73 583, 67 доларів США основного боргу, 19 180 доларів США відсотків за користування кредитом, 7683, 06 доларів США пені.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 порушив умови кредитного договору, Банк просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 802 571 грн. 52 коп. заборгованості, що еквівалентно 100 447 доларам США.

В квітні 2010 р. Банк звернувся із заявою про збільшення позовних вимог і просив стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за вказаним кредитним договором станом 1 квітня 2010 р., яка склала 848 929 грн., що еквівалентно 107 120, 38 доларів США, із них: 73 583, 67 доларів США основного боргу, 22 927, 93 доларів США відсотків за користування кредитом і 10 608, 78 доларів США пені.

Рішенням Снігурівського районного суду від 20 травня 2010 позов Банку задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь Банку з ОСОБА_6 848 929 грн. боргу, із них : 583150 грн. 58 коп. основного боргу; 181 703 грн.85 коп. відсотків за користування кредитом; 84 074 грн. 58 коп. пені.

Стягнуто на користь Банку з ОСОБА_6 1820 грн. судових витрат.

В позові Банку до ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить рішення суду скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про стягнення боргу з відповідачів у солідарному порядку. Зокрема, позивач посилається на те, що суд помилково застосував положення ч.4 ст. 559 ЦК.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно зі ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку і відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч.1 ст. 554 ЦК).

Із матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2007 р. між Банком та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №61/03/МК/2007-840 на суму 80 000 доларів США на строк з 17 серпня 2007 р. до 17 серпня 2012 р. зі сплатою 14,4% річних за користування кредитом.

В забезпечення зобовязань за даним кредитним договором 17 серпня 2007 р. між Банком і ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір поруки. Відповідно до п.2.1 цього договору ОСОБА_7 поручився перед Банком за виконання ОСОБА_6 зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 порушив зобовязання за кредитним договором. Згідно розрахунку, наданого Банком, останній порушив графік повернення кредиту, внісши останній черговий платіж 30 квітня 2008 р. В звязку з чим станом на 01 квітня 2010 року загальна заборгованість за кредитним договором склала 107120, 38 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на вказану дату складало 848 929 грн., із них: основний борг 73 583, 67 доларів США, що еквівалентно 583 150 грн. 58 коп.; по сплаті відсотків за користування кредитом 22 927,93 доларів США, що еквівалентно 181 703 грн. 85 коп.; 10 608, 78 доларів США, що еквівалентно 84 074 грн. 58 коп. пені за прострочення виконання зобовязання.

Наведене свідчить, що згідно з умовами кредитного договору, ОСОБА_6 як позичальник зобовязався повертати кредит щомісячно періодичними платежами, а строк виконання цього зобовязання закінчиться 17 серпня 2012 р.

Статтями 1054, 1050 ЦК та п. 3.2.4 кредитного договору передбачено право вимоги Банку як позикодавця на дострокове повернення всієї суми позики у разі прострочення виконання боржником зобовязання і таким правом Банк може скористатися за будь-який період.

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, то порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від укладення договору поруки.

Оскільки, строк виконання основного зобовязання не наступив, а Банк відповідно до п.3.2.4 кредитного договору скористався своїм правом про стягнення простроченої заборгованості за певний період, то у районного суду не було підстав вважати, що даний договір поруки припинено.

З врахуванням того, що вимоги Банку до ОСОБА_6 і ОСОБА_3 взаємоповязані, то колегія приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню в повному обсязі з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги Банку підлягають задоволенню. А тому на користь Банку з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку 848 929 грн. заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК на користь Банку з кожного з відповідачів слід стягнути по 1395 грн. судових витрат, понесених позивачем при розгляді справи в суді першої та другої судових інстанцій.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ВАТ комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2010 р. скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ВАТ комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути на користь ВАТ комерційний банк «Надра» в солідарному порядку з ОСОБА_6 і ОСОБА_3 848 929 (вісімсот сорок вісім тисяч девятсот двадцять девять) грн. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути на користь ВАТ комерційний банк «Надра» з ОСОБА_6 і ОСОБА_3 судові витрати по 1395 (одна тисяча триста девяносто пять ) грн. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді