Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 27 ( 1 ) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

Іменем України

«08» грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Савіної Г.О.

суддів: Братіщевої Л.А., Турік В.П.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2010 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - Банк) звернулося із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в якому зазначило, що на підставі укладеного договору від 13.02.2007р. відповідач отримала строковий кредит в розмірі 30 тис. грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.02.2009р.

В порушення взятих зобов'язань відповідач має станом на 20.07.2009р. має заборгованість в сумі 23056,56грн, яка складається з заборгованості за кредитом -14653,94грн. і заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 8402,62грн.

Посилаючись на ці обставин Банк просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 23056,56грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2010 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість по кредитному договору в сумі 23056,56грн. та судові витрати по справі.

В апеляційні скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду та відмовити Банку у позові з тих підстав, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, суд першої інстанції не повідомив її належним чином про розгляд спрани; не звернув уваги, що поручителем за кредитним договором вказана ОСОБА_3 для якої і бралися гроші в Банку і яка повинна була сплачувати по кредитному договору; не задовольнив її клопотання про виклик ОСОБА_3М, до судового засідання.

Крім того, Банк повинен був їй направити повідомлення про повернення кредиту, яке вона не отримувала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 49999 - сгеd про надання кредиту в сумі 30 000 грн. зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 13.02.2009 року (а.с. 4, 5).

В цей же день був укладений договір №49999 - сгеd про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної карти «Мікрокредит» (а.с. 6). Відповідно до умов п. 2.2.3. договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів.

Однак, ОСОБА_2 умов договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 23056,56грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з факту істотного порушення ОСОБА_2 умов укладеного кредитного договору від 13.02.2007 року щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користуванням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом і зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконувала в строки, передбачені графіком погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 23056,56грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що поручителем за кредитним договором є ОСОБА_3 для якої бралися гроші в Банку і яка повинна була сплачувати по кредитному договору безпідставні. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України, які передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень відповідачкою доказами не підтверджені і крім цього спростовуються поясненнями сторін в судовому засіданні. Так, представник позивача і сама ОСОБА_2 апеляційному суду пояснили, що при укладанні кредитного договору від 13.02.2007р. договір поруки не укладався.

Безпідставними є посилання ОСОБА_2 на те, що банк відповідно до п. 2.3 договору у разі невиконання позичальником зобов'язань повинен був направити їй повідомлення, оскільки зазначений пункт договору передбачає направлення такого повідомлення у разі зміни умов договору - витребування у позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. А з позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду із позовом вимога про зміну умов договору або дострокового повернення кредиту не ставилася, оскільки із зазначеним позовом позивач звернувся 23 жовтня 2009 року, тобто після сплину строку дії кредитного договору.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею

СИЛИ.

Головуючий: Судді: