16.06.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа 22-2152 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 57 Доповідач Гаркуша В.О.
2010 року червня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільких справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого Орловської Н.В.
Суддів Гаркуші В.О.
ОСОБА_2 при секретарі Дягілевій В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2009р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,
В грудні 2008р. ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до управління Пенсійного Фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області ( надалі УПФ) про визнання неправомірною бездіяльність та перерахунок пенсії, вказуючи, що має право на правовий статус дитини війни та доплати до пенсії, встановленої Законом У країни «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. N 2195-1У в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006р. У вказаний період часу відповідач не здійснює зазначеного перерахунку, та виплати відповідного підвищення до пенсії.
Просила поновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин, зобов'язати здійснити перерахування такої доплати і забезпечити виплату їй заборгованості за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн. та зобов'язати, відповідача нарахувати на його користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни, починаючи з 1 січня 2008 р.
Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2009р. позовні вимоги задоволені частково. Відновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 1 січня 2006 р. по 31 грудня 2007р. Зобов'язано УПФ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкова державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. та провести відповідні за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. за рахунок коштів Державного бюджету України. Стягнуто з Державного Бюджету України на користь позивача судовий збір з розмірі 3,40 грв., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області посилається на незаконність судового рішення, просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Державним Бюджетом України за 2007-2008р. не передбачене повне фінансування зазначених позивачем виплат.
Письмових заперечень до суду апеляційної інстанції не надходило.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.
Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р. № 2195-1У ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або що місячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.
Дія вказаної норми закону зупинена згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний Бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006р. № 489-У із урахування ст.111 цього Закону. Однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. No 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону № 489-У визнано неконституційними.
Також рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. N10 рп/2008 визнані неконституційними норми Закону України від 28.12.2007р. № 107-1У «Про Державний бюджет на 2008р про внесення змін, зокрема, до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Після ухвалення наведених рішень Конституційного суду України продовжила дію ст. 6 Закону України № 2195-1 У, тоді як відповідач, як орган уповноважений здійснювати призначення та виплату пенсій і доплат до них, відповідні нарахування до пенсії позивачки: в обсязі встановленому вказаною нормою Закону не здійснив, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо визнання протиправною бездіяльність УПФ з покладанням на нього обов'язку здійснити відповідні нарахування та забезпечити виплату заборгованих позивачці сум у визначений судовим рішенням період за рахунок коштів Державного бюджету України.
Позбавлені правового обгрунтування доводи апеляційної скарги відносно законодавчої невизначеності розрахункового критерію для обчислення витребуваної позивачем доплати, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997р. № 523,( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що обчислення і призначення зазначених пенсій здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Положення цієї постанови стосовно критеріїв визначення розміру пенсій відповідають змісту ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р.Мг2195.
Отже розрахунковим критерієм для призначення пенсії зазначеним категоріям осіб є мінімальна пенсія за віком, розмір якої на підставі ч.З ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-1У.
Крім того, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, а також враховуючії, що чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-1У, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що при розрахунку пенсії, передбаченої ст.6 Закону України № 2195 визначений цими нормами розмір виплати позивачу не може бути зменшені межами виплат, встановленими п.8 постанови Кабінету Міністрів раїни від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», діючої з 22.05.2008р.
Також неприйнятними є доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача, позбавленого можливості реалізації програми з доплат дням війни через недостатність їх бюджетного фінансування, оскільки питання фінансування передбачених законодавством виплат не є предметом спору у даній справі, а недостатність бюджетних коштів для виконання покладених на відповідача обов'язків у спірних правовідносинах виходять за межі заявлених вимог та не є предметом судового розгляду.
Враховуючи, шо справу розглянуто з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України з Великоолександрівському районі Херсонської області відхилити.
Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2009 р. залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом: суддя підпис.