АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-7628/10* Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Гасія Ю.В. Карнауха П.М. .

при секретарі: Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 січня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Миргородському районі Полтавської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсій та виплату нарахованих сум.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 січня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 в розмірах, передбачених ст. 50, ст. 54, ч.4, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»/^ 77 <:/Давними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в миргородському районі Полтавської області провести перерахунок ОСОБА_2 основної пенсії з 10 жовтня 2008 року по день прийняття цієї постанови відповідно до вимог ст. ст.54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 22 травня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 28 ч.І ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про Державний бюджет України» на 2008-2009 роки, та провести перерахунок додаткової пенсії за період з 31 травня 2008 року по день прийняття цієї постанови відповідно до ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 22 травня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 28 ч.І ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про Державний бюджет України» на 2008-2009 роки, і провести виплату різниці між раніше виплаченими та перерахованими розмірами пенсій.

В апеляційній скарзі ТурбабЙА.І. просить скасувати постанову, постановити нове судове рішення, яким задовольнити його позов повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального права і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і не заперечується сторонами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом війни 2 групи захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії.

В листопаді 2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії в розмірі, встановленому ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі- Закон), на що отримав відмову.

Відповідно до ст. 49 вказаного Закону особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 пенсія встановлюється у вигляді : а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 даного Закону особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірах - 50% мінімальної пенсії за віком, інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону, якою визначаються підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв»язку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком, а по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

У зв»язку з чим, судом першої інстанції зроблено обгрунтованим висновок про те, що вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка у відповідності до положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність.

Проте, розрахунок пенсії позивача, здійснений відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 р. № 530 та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року №654.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно застосував принцип пріоритетності законів над підзаконними актами і при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених відповідно ст.ст. 50, 54 згаданого Закону, правильно зазначив, що застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений Законом про держаний бюджет України на відповідний рік, саме з якого і визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

На підставі зазначеного, суд правильно констатував, що дії відповідача щодо виплати позивачу державної та додаткової пенсії в розмірі меншому, ніж встановлено ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірними.

Крім того доводи апеляційної скарги позивача щодо зобовязання відповідача здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії відповідно до вищевказаних законів за період із 27.01.2010 року не заслуговують на увагу.

Оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, у зв»язку з чим відсутні підстави для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 січня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом