Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

„26" травня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І. ,

суддів: Павицької Т.М., Забродського М.І.,

при секретарі судового

засідання Никончук 0.0.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду від 2 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП „Служба міжнародних автомобільних перевезень" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив. Просив стягнути з відповідача 11464 грн.28 коп. заробітної плати за зайво відпрацьований робочий час за період з січня 2006 року по 21 квітня 2008 року та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. При цьому посилався на те, що протягом вказаного періоду обіймав посаду інспектора відділу „Виступовичі" ДП „Служба міжнародних автомобільних перевезень". За спірний період тривалість робочого часу перевищувала встановлені трудовим законодавством норми. Проте заробітну плату за надурочну роботу він не отримував. Неправомірними, на думку позивача, діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду.

Рішенням Овруцького районного суду від 2 березня 2010 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ДП „Служба міжнародних автомобільних перевезень" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення його вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з"ясування обставин справи. Зокрема зазначає, що суд не звернув уваги на розбіжності даних, що маються в наданих відповідачем табелях обліку робочого часу. Вважає, що відповідач надав недостовірну інформацію щодо відсутності у нього комп'ютерних даних про кількість відпрацьованого робочого часу.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обіймав посаду інспектора відділу „Виступовичі" ДП „Служба міжнародних автомобільних перевезень" з 30 грудня 2005 року. З 21 квітня 2008 року він звільнений з роботи.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що за час роботи у відповідача фактично відпрацьований ним робочий час перевищував встановлені норми тривалості робочого часу на відповідний рік.

Разом з тим, ОСОБА_1 не вказав точну кількість годин, які, на його думку, не оплачені відповідачем як надурочний час. Зроблений позивачем розрахунок суми позову не підтверджений доказами (а.с.125).

Крім того, 'позивачем не спростовані надані відповідачем відомості про кількість відпрацьованого ним за спірний період робочого часу та про правильність нарахованої і одержаної заробітної плати.

Відповідно до ч.І ст.60 ЦПК кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наведених обставин суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що підстав для задоволення позову не було.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду від 2 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: