Справа №2а-740/09 25.02.2010 25.05.2010 25.05.2010
Категорія 57 Головуючий першої інстанції Раєвич Т.М.
Суддя - доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА іменем України

25 травня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: [головуючої - Вовненко Г.Ю., суддів - Лівійського І.В., Шаманської Н.О., ари секретарі - Бобуйок І.Ф.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України а Єланецькому районі Миколаївської області (далі - УПФ)

постанову Єланецького районного суду Миколаївської області від дня2009 р. за позовом ОСОБА_2 до УПФ про визнання мості протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У листопаді 2009 р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до УПФ, в якому просила визнати протиправною бездіяльність щодо неперерахування їй як № має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, визначеної Законом України від 18 листопада 2004 р. «Про соціальний захист війни» (далі - Закон від 18 листопада 2004 p.), у розмірі 30% мінімальної за віком за період з 1 січня 2006 р. до 31 грудня 2007 р. та зобов'язати УПФ ги перерахування такої допомоги і забезпечити виплату заборгованості. Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від грудня 2009 р. позов задоволено частково. Визнано бездіяльність правомірною. Зобов'язано УПФ нарахувати та виплатити 30% підвищення до Іза віком за період з 9 липня по 31 грудня 2007 р. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову постанову ' мову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів с, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить торії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або ячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що вчується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

l!95/2010p. ¦

Однак, згідно з пунктом 17 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 р. Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада р. зупинено на 2006 р.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 р. «Про внесення змії Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» із положень Зі України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет України на виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110 ці ж Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону 18 листопада 2004 p., запроваджуються у 2006 р. поетапно, за результат, виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабіні Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з ш бюджету.

Між тим, Кабінет Міністрів України протягом 2006 р. не прі рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 р. Державний бюджет України на 2006 рік».

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону 18 листопада 2004 p., безпосередньо у 2006 р. запроваджено не було.

В подальшому пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2і «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закон' 18 листопада 2004 р. зупинено на 2007 р. із урахуванням ст. 111 названого Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 20 № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пу ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. «Про Державний бюджет Укріїни2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004ЦІ урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України саме, підпунктом 2 пункту 41 розділу II зміст ст. 6 Закону від 18 листопада 21 щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в новій редакції.

Але, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 200М 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни, внесені підпунктом 2 пунктом 41 розділу II Закону України 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсіїїі війни визнано такими, що не відповідають Конституції України | неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші прам| акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачакі чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про І неконституційність.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсі розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 p., мають діти війні! 9 липня до 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р.

2006 Щ

Суд першої інстанції, який розглядав на той час справу за правши адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору.II належну оцінку наявним доказам, а тому прийшов до обґрунтованого висновку^ те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Законуі 18 листопада 2004 р. і здійснити відповідні перерахування (за той період, колі

L ^ була зупинена). Однак, УПФ у порушення зазначених положень ¦еу таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну (U. На підставі чого суд обґрунтовано задовольнив позов частково, але в їдених вимог.

Моди відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є Lцього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання |к на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених ркусудом не розглядалися.

шеявдставними є також посилання відповідача на можливість

іго використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про

ивиплатіз власних джерел фінансування останнього.

З огляду на викладене судова колегія вважає за необхідне відхилити

апеляційну скаргу, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 - 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в ;ому районі Миколаївської області відхилити, а постанову Єланецького районного Миколаївської області від 14 грудня 2009 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання нею законної сили

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Г.Ю. Вовненко