РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2010 року суддя Селидівського міського суду Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Селидівської міської ради про визнання права власності на господарські будівлі та споруди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Селидівської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані господарські будівлі та самочинно перепланований житловий будинок за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул. Свердлова, буд.137, вказуючи на те, що він є власником житлового будинку за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул. Свердлова, буд.137.

Позивач вказує, що мешкаючи у будинку він зробив деякі перепланування, тобто побудував господарські будівлі та споруди для його обслуговування, а саме: три сарая, вбиральню та ґанок. На дані господарські будівлі та споруди він отримав технічний висновок про їх придатність до експлуатації. У 2009 році у зв'язку з наміром продати вищевказаний будинок Позивач звернувся до Селидівського БТІ для отримання технічної документації та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. БТІ надало висновок про технічний стан будинку, господарських будівель та споруд, а в технічному паспорті було поставлено штамп про самовільне будівництво трьох сараїв, вбиральні та ґанку.

В 2009 році позивач звернувся до відповідача, де йому було роз'яснено, що при будівництві господарських будівель та споруд він порушив вимоги ст.4 З.У. «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 р. N 687-ХІУ, у частині того, що розпочав та закінчив будівництво /перепланування/ без підготовки вихідних даних на проектування, що підпадає під поняття самочинне будівництво.

Просить визнати за ним право власності на самочинне будівництво /перепланування/ будинку, господарських будівель та споруд.

Позивач надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, а з участю його представника ОСОБА_1, позивач позов підтримав повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує та їх визнає.

У наданій заяві відповідач вважає можливим визнати за позивачем право власності на господарські будівлі, споруди та перепланований будинок.

Державне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» м.Селидове надало суду довідку, згідно якої, ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул. Свердлова, буд.137. Права власності виникло на підставі Договору дарування від 13.06.1995 року. У 1995 році ОСОБА_2 виконав перепланування житлового будинку за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул. Свердлова, буд.137 та побудував господарські будівлі та споруди для його обслуговування, а саме: сарай - літера «3-1», сарай - літера «В-1», сарай - літера «С-1», вбиральня - літера «У-1», ґанок - літера «а '», при переплануванні житлового будинку, жила площа будинку збільшилася на 0,5 кв.м.

Селидівське БТІ не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_3.

Дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул. Свердлова, буд.137. Згідно технічного висновку складеного Проектно - виробничим підприємством «Донбассреконструкція», м.Донецьк підтверджено, що всі конструкції сараїв, вбиральні та ґанку, які зазначені наступними літерами: сарай - літера «3-1»; сарай - літера «В-1»; сарай - літера «С-1»; вбиральня -літера «У-1»; ґанок - літера «а '» знаходяться в задовільному стані, видимих дефектів конструкцій погрожуючих привести до обрушення, не виявлено, подальша експлуатація господарських будівель та споруд можлива. Крім того, при переплануванні житлового будинку, жила площа будинку збільшилася на 0,5 кв.м.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. А також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано за рішенням суду.

Враховуючі вищевикладене, а також те, що позивач є власником вищевказаного нежилого приміщення, суд вважає, що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 376, 392, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Селидівської міської ради про визнання права власності на господарські будівлі, споруди та визнання права власності на перепланований житловий будинок, жила площа якого збільшилася на 0,5 кв.м. за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул. Свердлова, буд.137 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на господарські будівлі та споруди, а саме: сарай - літера «3-1»; сарай - літера «В-1»; сарай - літера «С-1»; вбиральня -літера «У-1»; ґанок літера «а '» та перепланований житловий будинок, жила площа якого збільшилася на 0,5 кв.м. за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул. Свердлова, буд.137.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано до Селидівського міського суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя