Справа № 2-20/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2010 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Ольшевської Н.В.

при секретарі Кириленко І.В..

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу громадянства та реєстрації фізичних осіб Коростенського МРВ УМВС Житомирської області (далі ВГІРФО) про визнання реєстрації місця постійного проживання незаконною та її скасування, визнання особи такою, що не набула права користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право на користування жилою площею,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2, ВГІРФО про визнання реєстрації місця постійного проживання незаконною та її скасування, визнання особи такою, що не набула права користування жилим приміщенням. При цьому зазначає, що з 27.01.1991 року вона значиться зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з нею значиться зареєстровані її неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачка ОСОБА_2. ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі незаконно з 07.09.2006 року. Особовий рахунок відкрито на її бувшого чоловіка ОСОБА_5, який помер 26.06.2008 року. Вказана квартира не приватизована та належить міськвиконкому.

ОСОБА_2 зареєструвалась в квартирі в ході розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до неї про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та її зустрічного позову про вселення.

13.06.2005 року рішенням Коростенського міськрайонного суду її та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 було визнано такими, що втратили право на користування АДРЕСА_1 Б в м. Коростені, а в задоволенні її зустрічного позову про вселення було відмовлено.

20.07.2005 року на підставі вказаного рішення, яке в той час, не набрало законної сили її разом з неповнолітнім сином було знято з реєстрації за адресою: м. Коростень вул. Сосновського, 52 Б кв. 14.

В подальшому вона оскаржила рішення Коростенського міськрайонного суду від 13.06.2005 року. Рішенням Житомирського апецяційного суду від 07.09.2005 року скасоване рішення Коростенського міськрайонного суду від 13.06.2005 року та постановлене нове рішення, яким було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання її та неповнолітнього сина втратившими право на житло, а її з сином було вселено в квартиру АДРЕСА_1 Б в м. Коростені.

Вважає, що вона була знята з реєстрації без письмової згоди з вказаної квартири, а відповідачка була зареєстрована в квартирі незаконно.

Крім того, ОСОБА_2 в вказаній квартирі не проживає, фактично продовжує проживати в своїй квартирі, що розташована в м. Коростені АДРЕСА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Зустрічний позов не визнала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право на користування жилою площею, який підтримала в повному обсязі. При цьому зазначила, що з 1993 року по 2001 рік ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з її сином, ОСОБА_5 Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ЇЇ сину, як учаснику бойових дій в Афганістані, в грудні 1983 року була виділена, на 4 чоловік (першу дружину і двоє дітей), двокімнатна квартира № 14 в будинку № 52 Б по вул. Сосновського в м. Коростені. З 1991 року у вказаній квартирі її син проживав сам. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 він прописав останню в свою квартиру. Однак, з червня 2001 року він з ОСОБА_1 не проживав, так як захворів та тривалий час знаходмвся на лікуванні. В 2001 році ОСОБА_1 забрала свої речі та спільно придбане майно та виїхала з сином з квартири.

В 2003 році її син звертався до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 втратившою право на житло. 1.12.2003 року йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Повторно в 2005 році її син звернувся до суду з аналогічним позовом. Рішенням Коростенського міськрайонного суду 13.06.2005 року позов було задоволено, ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 було визнано втратившими право на житло в квартирі № 14 в будинку № 52 Б по вул. Сосновського в м. Коростені та знято з реєстрації у вказаній квартирі.

Так як, її син важко хворів то вона 07.09.2005 року зареєструвалась в його квартирі. З того часу вона проживала разом із сином, доглядала його, разом вони сплачували за комунальні послуги.

26.06.2008 року ОСОБА_5 помер, а вона залишилась проживати в його квартирі, де проживає і зараз, так як іншого житла у неї немає.

ОСОБА_1 та її син з 2001 року в спірній квартирі не проживає, їх речей в квартирі не має. Вона не бажала доглядати свого хворого чоловіка.

А тому вважає, що ОСОБА_1 та її неповноллітній син ОСОБА_4 втратили право на користування жилою площею в квартирі № 14 в будинку № 52 Б по вул. Сосновського в м. Коростені.

Представник КВЖРЕП № 3 в судовому засіданні покладався на розсуд суду при розгляді справи.

Представник ВРГІФО в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, при постановленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, так як відповідно до ст. 18 ЗУ Про охорону дитинства неповнолітня особа має право користуватися та проживати в приміщенні. Зустрічний позов не визнає, оскільки порушуються права дитини, а саме ОСОБА_2 має намір виселити неповнолітню дитину з квартири.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що працює паспортистом в КВЖРЕП № 3. ОСОБА_2 була прописана до сина ОСОБА_5 на підставі його заяви поданої до КВЖРЕП № 3 та згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 12.06.2005 року, яке на той час набрало законної сили. Вважає, що їх дії відповідають чинному законодавству.

Вислухавши пояснення сторін по справі, їх представників, які з'явились в судове засідання, представника органу опіки та піклування, свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 1993 року по 2001 рік ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_5, як учаснику бойових дій в Афганістані, в грудні 1983 року була виділена, двокімнатна квартира № 14 в будинку № 52 Б по вул. Сосновського в м. Коростені.

З 27.01.1994 року у вказані квартирі прописана ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_4, що стверджується довідкою КВЖРЕП № 3 від 08.07.2008 року № 918 (а.с. 12).

13.06.2005 року рішенням Коростенського міськрайонного суду ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 було визнано такими, що втратили право на користування АДРЕСА_1 Б в м. Коростені, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про вселення було відмовлено.

20.07.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було знято з реєстрації за адресою: м. Коростень вул. Сосновського, 52 Б кв. 14 лист КВЖРЕП № 3 від 22.07.2008 року за № 468 (а.с. 13).

Рішенням Житомирського апецяційного суду від 07.09.2005 року скасоване рішення Коростенського міськрайонного суду від 13.06.2005 року та постановлене нове рішення, яким було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_1 її та неповнолітнього сина ОСОБА_4 втратившими право на житло, а ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 було вселено в квартиру АДРЕСА_1 Б в м. Коростені.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, так як ОСОБА_2 була зареєстрована та проживає в спірній квартирі зі згоди свого сина ОСОБА_5, який на той час був прописаний та проживав в даній квартирі один.

Крім того, ОСОБА_2 користувалась і на даний час користується вищевказаною квартирою, що підтверджується квитанціями про оплату комунальних послуг.

А також, володіє відомостями про відключення даної квартири від енергопостачання в зв'язку з тим, що на даний час не визначено основного квартиронаймача і не має можливості укласти з ним договір. Дана обставина ускладнює ОСОБА_2 користуватися даною квартирою, як вона пояснила в судовому засіданні. Доказів протилежного суду не надано.

Також, не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_2 так як, ОСОБА_1 була відсутня в квартирі АДРЕСА_3 Б в м. Коростені з поважних причин, так як доглядала хвору матір ОСОБА_8, яка по стану здоров'я потребує постійного стороннього догляду, що стверджується висновком ЛКК Коростенської міської поліклініки № 636 від 05.05.2009 року (а.с. 64).

А тому, керуючись ст. ст. 209, 213 218 ЦПК України, ст. ст. 65, 71, 72 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання на україні, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позрвних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу громадянства та реєстрації фізичних осіб Коростенського МРВ УМВС Житомирської області про визнання реєстрації місця постійного проживання незаконною та її скасування, визнання особи такою, що не набула права користування жилим приміщенням та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право на користування жилою площею відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі зможуть ознайомитись 29.01.2010 року.

Суддя: