Справа № 2-34/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 лютого 2010 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Седун Ф. В., при секретарях Довгаленко О. І., Василенко С. В.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Брусиліської селищної ради , Брусилівського районного підприємства Архітектурно-планувальне бюро Брусилівського району Житомирської області про визнання свідоцтва про право на житло часткково недійсним та визнання права власності на частину будинку ,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2009 року позивачка ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 22 .07. 1995 р. н. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Брусилівської селищної ради про визнання свідоцтва про право на житло частково недійсним та визнання права власності на частину будинку , мотивуючи це тим що в період шлюбу з відповідачем виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради 27.03.1985 року їх сімї було видано ордер на жилий будинок № 26 ( на даний час це № 27 ) по вул.. Горького в смт. Брусилів. Відповідач , відповідно до свідоцтва про право власності на майно № 515 від 22 серпня 1995 року наданий їм житловий будинок № 27 по вул . Горького в смт. Брусилів Житомирської області приватизував на своє ім.я , не врахувавши при цьому членів сімї , а саме: її позивачку та новонароджену дитину ОСОБА_5 Вважає дане свідоцтво недійсним , так як воно видане з порушенням вимог Закону України Про приватизацію державного житлового фонду , так як на час приватизації житлового будинку вони всі були зареєстровані і проживали в даному будинку , а згідно ст. 8 п. 2 вказаного Закону передбачено, що передача займаних квартир, будинків здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї , які постійно мешкають у цій квартирі , будинку. Просить визнати свідоцтво про право власності на житло № 515 від 22 серпня 1995 року видане на мя відповідача частково недійсним та визнати за нею та ОСОБА_5 право власності по 1/3 частині житлового будинку та господарських будівель , що знаходяться по вул. .Горького № 27 в смт Брусилів Житомирської області.

Під час попереднього судового засідання в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Брусилівське районне підприємство

Архітектурно-планувальне бюро Брусилівського району Житомирської області .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка одночасно є представником неповнолітньої дитини ОСОБА_5 1995 р. н. , в інтересах якої заявлено позов , підтримала позовні вимоги з мотивів , викладених в позовній заяві , додатково пояснила , що будинок був наданий їй , відповідачу для проживання в період шлюбу . На час приватизації будинку в будинку постійно проживали вона , відповідач та новонароджена дитина ОСОБА_5 і в її свідоцтві про народження проставлено штамп про те , що вона використала право приватизації житла. Всіма документами на приватизацію займався відповідач . Про те , що свідоцтво видано неправильно вона не знала раніше. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав , заперечень щодо його задоволення не має.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Брусилівської селищної ради в судовому засіданні позов не визнав , пояснив , що Брусилівська селищна рада свідоцтва про право власності на будинок не видавала , а тому по позову він нічого пояснити не може. Може пояснити лише те , що по господарській книзі спірний будинок рахується вул.. Горького № 27 , в ордері вказано було будинок № 26 . Це один і той же будинок і його номер фактично 27. Щодо задоволення позову заперечень не має.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала , пояснила що Брусилівське архітектурно-планувальне бюро не являється правонаступником відділу приватизації. Функціонує бюро лише з 2003 року. Дійсно в бюро знаходиться приватизаційна справа ОСОБА_2 в якій знаходиться заява на приватизацію житла та довідка про склад сімї із трьох чоловік , які мають право на приватизацію житла. Розпорядженням органу приватизації будинок був переданий в приватну спільну власність . В свідоцтві про право власності на житло вказано що будинок належить на праві приватної , спільної власності ОСОБА_6 Самостійно, без рішення суду , внести зміни в свідоцтво про право власності вони не можуть.

Вислухавши позивачку , відповідача , представників третіх осіб ,вивчивши матеріали справи та дослідивши докази суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав :

В судовому засіданні встановлено , що будинок , який знаходиться в смт. Брусилів по вул.. Горького № 27 був наданий для проживання позивачці та відповідачу в березні 1995 року і що на час приватизації в ньому проживали наймач ОСОБА_2 та члени його сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_5, що підтверджується копією ордеру на жиле приміщення № 76 від 27.03.1995 року , оглянутою в судовому засіданні по господарською книгою Брусилівської селищної ради , копіями документів приватизаційної справи , оригінал якої оглянутий в судовому засіданні , зокрема заявою до органу приватизації , довідкою про склад сімї наймача ОСОБА_2 , яка складається із трьох осіб- відповідача та позивачів , випискою із по господарської книги на 1996-2000 роки, копією свідоцтва про укладення шлюбу , копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , копією рішення Брусилівського районного суду від 21.04.2009 року про розірвання шлюбу .

Відповідно до ст.ст. 1, 2 ч. 1 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду це відчудження будинків де мешкають два і більше наймачів державного житлового фонду на користь громадян України . До обєктів приватизації належать одноквартирні будинки де мешкають два і більше наймачів.

Згідно ч. 2 ст. 8 вказаного Закону передача займаних будинків здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї , які постійно мешкають в даному будинку , з обовязковим визначенням уповноваженого власника будинку.

Так як згідно ст. 9 ЦК України 1963року , який діяв на час приватизації спірного будинку здатність мати цивільні права та обовязки / цивільна правоздатність / визнається в однаковій мірі за всіма громадянами України і виникає в момент народження громадянина і припиняється зі смертю , тому в однаковій мірі виникло право власності на будинок внаслідок приватизації як у наймача так і членів його сімї незалежно від їх віку.

Копія розпорядження органу приватизації , копія розрахунку площі будинку , що безоплатно приватизується , затвердженого розпорядженням від 22.08.1995 року № 515, копія довідки про склад сімї наймача свідчать що ОСОБА_2 передано у приватну спільну власність будинок № 27 по вул. Горького в смт. Брусилів загальною площею 48,1 кв.м , кількість мешканців у будинку 3 , а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Копія свідоцтва про право власності на житло від 22 серпня 1995 року виданого районною радою народних депутатів представництвом Фонду державного майна згідно з розпорядженням від 22 серпня 1995 року № 515 підтверджує , що будинок № 27 по вул.. Горького в смт. Брусилів належить на праві приватної , спільної власності ОСОБА_2 . Однак в даному свідоцтві не були вказані як співвласники члени сімї наймача його дружина ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_5.

Не зазначенням позивачів як співвласників переданого у приватну спільну власність будинку у свідоцтві про право власності були порушені права власності позивачів , які встановлені ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та ч. 2 ст. 15 Закону України Про власність , який діяв на час видачі відповідачу свідоцтва про власність на житловий будинок.

З вказаних підстав суд вважає , що позивачка ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_5 набули право спільної власності на будинок , який вони займали на момент прийняття рішення про передачу будинку у приватну спільну власність , як співвласники разом з ОСОБА_2 у однакових ідеальних частках , а тому свідоцтво про право власності на житло від 22 серпня 1995 року видане на ім.я відповідача ОСОБА_2 є частково недійсним , так як в ньому не вказані інші члени сімї відповідача як співвласники будинку позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а тому позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

В позові до третіх осіб на стороні відповідача слід відмовити , оскільки самостійних вимог на предмет спору до них заявлено не було.

Керуючись ст. 10,11,15, 60 , 88 , 212,213,215 ЦПК України , ст. 9 ЦК України 1963 року, ст. 15 ч. 2 Закону України Про власність , ст. ст. 1 , 2 ч. , 8 ч. 2 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду суд ,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходяться за адресою вул.. Горького № 27 в смт. Брусилів Житомирської області , видане 22 серпня 1995 року на ім.я ОСОБА_2 представництвом Фонду державного майна України.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями , що знаходяться за адресою по вул.. Горького № 27 в смт. Брусилів Житомирської області за кожною.

В позові до третіх осіб відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 657 грн. 34 коп. за сплату судового збору та 30 грн. 00 кол. За оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення , а всього стягнути судові витрати в сумі 687 грн. 34 коп.

Рішення може бути оскаржене в Житомирський апеляційний суд через Брусилівський районний суд . Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ф. В. Седун