Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді КосигіноїЛ.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Назаренко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Комунального підприємства "Житомирський міський центр земельних відносин" Житомирської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2009 року, -

встановила:

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0503 га, закріпленою за будинком № 12 по провулку Кільцевому у м. Житомирі.

Рішенням Корольовського районного суду від 05.03.2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 02.06.2009 року, позов ОСОБА_1 задоволено /а.с. 122-123, 192-194/. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за третім варіантом судовоїбудівельно-технічної експертизи.

У вересні 2009 року головний державний виконавець Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ звернувся до суду із заявою про виправлення можливої помилки /описки/ у виконавчому листі № 2-58 від 18.06.2009 року, оскільки судом не зазначено відстань між точками 15-16 лінії розподілу земельних ділянок /а.с. 206/. Ухвалою Корольовського районного суду від 02.10.2009 року заяву державного виконавця задоволено /а.с. 217/.

17.11.2009 року ухвалою апеляційного суду Житомирської області вищезазначену ухвалу скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Дана ухвала є чинною.

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 подав до суду заяву /а.с. 251 /, в якій просив ухвалити додаткове рішення, яким визначити відстань між точками 15-16 та 16-3 /3-15 15-16/ лінії розподілу земельних ділянок, яка помилково зазначена судом у рішенні від 05.03.2009 року у вигляді сумарної відстані 2,95м. /15-16-3, 3-15-16/. Крім того, він просив виправити вказану помилку у виконавчому листі № 2-58 від 18.06.2009 року.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.12.2009 року визначено відстань між точками 16-15=1,00м., 15-3=1,95 м. /а.с. 257/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати. Зокрема зазначила, що суд вийшов за межі заявлених позивачем вимог, оскільки ОСОБА_1 просив виправити помилку у виконавчому листі, а не у рішенні суду. Судом не була призначена експертиза щодо визначення пропущеної відстані між точками 15-16-3. Крім того, виправити допущену у рішенні помилку можливо шляхом постановлення ухвали, згідно зі ст. 219 ЦПК України, а не додаткового рішення. Також, в порушення вимог ст. 197 ЦПК України, розгляд справи проводився без фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду від 05.03.2009 року встановлено порядок користування земельною ділянкою за третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи.

ОСОБА_1 виділено в користування земельну ділянку № 1 площею 0,0307 га., яку на плані позначено синім кольором. Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 3- 4-5-6-7-8-9-10-25-24-23-22-21-20-19-18-17-16-15-3, що відповідає розмірам:и1,95м. - 14,93м. - 0,34м. - 3,00м. - 14,12м. - 1,65м. -11,45м. - 2,88м. - по стіні будівлі /точки 25-24- 23-22-21 / - 1,42м. - 4,00м. - 7,49м. -5,75м. - 4,20м. - 2,95м.

ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку № 2 площею 0,0196 га., яку на плані позначено червоним кольором. Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 1-2-3-15-16-17-18-19-20-21-22-23-24-25-10-11-12-13-14-1, що відповідає розмірам: 2,00м. - 4,77м. - 2,95м. - 4,20м. - 5,75м. - 7,49м. - 4,00м. - 15,42м. - по стіні будівлі /точки 21-22-23-24-254- 2,88м. - 9,0м. - 13,85м. - 1,40м. - 9,07м. - 3,15м.

Отже, відстань між точками 16-15-3 /3-15-16/ зазначена судом у рішенні одним сумарним проміром 2,95 м.

З роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі" вбачається, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, зокрема, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою згідно третього варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 30 від 25.11.2008 року /72-84/, місцевий суд виходив з того, що даний варіант відповідає розмірам часток сторін в будинковолодінні, враховує розташування належних сторонам квартир, господарських будівель і споруд, їх безперешкодне обслуговування. Однак, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у висновку експертизи допущена механічна помилка щодо визначення відстані між точками 16- 15-3 /3-15-164.

З плану третього варіанту судової експертизи вбачається, що лінія розподілу земельної ділянки між сторонами по точках 16-15-3 43-15-164, фактично є прямою лінією між точками 16-3 /3-16/ загальною довжиною 2,95м. Точка 15 на вказаній лінії, позначає лише місце розташування сараю А, зокрема його правого переднього кута. Відстань від точки 16 до точки 15 4правого переднього кута саракЛ становить 1,00 м. Лінія розподілу ділянки по точках 15-3 43-154 проходить по правій стінці даного сараю, що становить 1,95 м.

Вищенаведене підтверджується висновком експертизи № 30 від 25.11.2008 року /а.с. 73, 83/ та матеріалами справи, зокрема, даними технічного паспорту /а.с. 87- 88, 182/, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду справи.

У додатковому поясненні експертом зазначено, що сумарна відстань між точками 16-15-3 /3-15-16/ становить 2,95 м„ а отже відстань між точками 16-15=1,00м., а між точками 15-3=1,95м. /а.с. 212-213/. Допущена механічна помилка не вплинула на площу земельних ділянок, виділених сторонам у користування, оскільки не змінює їх конфігурацію та розташування.

Дані пояснення не є додатковим доказом по справі, оскільки фактично не змінюють висновки проведеної експертизи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Є безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що допущена судом помилка, повинна бути виправлена в порядку ст. 219 ЦПК України.

Згідно зі ст. 219 ЦПК України, суд може виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. При цьому, опискою вважається помилка, зумовлена неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Крім того, суд може виправити лише ті помилки, які сам допустив. Якщо такі помилки наявні у висновку експерта, такі помилки судом не виправляються.

Отже, допущені судом неточності у рішенні щодо визначення відстані між точками 15-16-3 не є помилкою чи опискою в контексті вимог ст. 219 ЦПК України, а тому можуть бути виправлені тільки шляхом постановления додаткового рішення.

Доводи ОСОБА_2 з приводу того, що порушення судом вимог ст. 197 ЦПК України є підставою для скасування додаткового рішення, є необгрунтованими виходячи з наступного.

З розяснень, викладених в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку вбачається, що законне, обгрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань. Зокрема, до таких недоліків, які не призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, і не впливають на суть ухваленого рішення є відсутність технічного запису при безспірності доказів, якими обґрунтовано рішення.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що під час судового розгляду 23.12.2009 року представник відповідача та два представники позивача надали суду пояснення щодо суті спору, також судом були досліджені докази по справі. Сторонами не заявлялися клопотання про необхідність оголошення перерви для надання доказів та додаткового ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, слід зазначити, що на час розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, тобто станом на 23.12.2009 року, сторонами не було подано нових доказів.

За таких обставин, відсутність технічного запису при безспірності доказів, якими обгрунтовано додаткове рішення, не є підставою для його скасування.

Також, є безпідставними доводи скарги щодо непризначення додаткової експертизи для визначення відстані між точками 16-15-3, оскільки додаткове рішення не може бути ухвалено на підставі нових доказів, які не досліджувались під час розгляду справи по суті.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 25.11.2009 року, тобто до звернення позивача із заявою про ухвалення додаткового рішення, державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-58 від 18.06.2009 року /а.с. 255/. Виділено в користування ОСОБА_1 земельну ділянку № 1 площею 0,0307 га., лінія розподілу якої проходить по точках 3-4-5-6-7-8-9-10-25-24-23-22-21-20-19- 18-17-16-15-3, відповідно відстань 14,93м. - 0,34м. - 3,00м. - 14,12м. - 1,65м. - 11,45м. - 2,88м. - по стіні будівлі /25-24-23-22-21 1,42м. - 4,00м. - 7,49м. - 5,75м. - 4,20м. - 1,00м. - 1,95м.

Незважаючи на вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно ухвалив додаткове рішення, оскільки рішення суду від 05.03.2009 року було виконано тільки частково і строк на його виконання не закінчився ч. 2 ст. 220 ЦПК України/.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді