Справа № 2-460/10р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Корюкіної М.П.,

секретаря Капітан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі про перерахунок пенсії та стягнення невиплаченої доплати як дитині війни,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулася з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача в її користь заборгованості до пенсії, отриманої у період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р, з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р., з 01.01.2010р. по 31.05.2010р. з подальшим щомісячним нарахуванням та виплатою надбавки в розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком права на яке надане ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням змін до цієї ж статті Закону від 28 грудня 2007 року та з врахуванням уже виплачених сум. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивачка в позові вказала, що вона як пенсіонер отримує у відповідача пенсію. Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дитини війни» є дитиною війни. Згідно зі ст. 6 зазначеного закону з 01.01.2006 року йому як дитині війни повинна бути збільшена пенсія у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках така допомога їй не виплачувалась, а у 2008 -2010 роках виплачувалась не в повному обсязі.

Верховна Рада України Законом України №3235-ІV від 20.12.05 року «Про Державний бюджет України на2006 рік», ст. 77 та ст. 110 і Законом України №489 V від 19.12.2006 року Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 71 п.12 призупиняла дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Конституційний Суд України своїм рішенням №6-рп/2007 року визнав положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» - 12 ст.71, яким призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», такими, що не відповідають Конституції України. Відповідно до ч.2 ст3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені скасовані іншими нормативно правовими актами. Статтею України передбачено, що при прийнятті інших або нових законів, або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Розмір соціальної допомоги, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином відповідач зобовязаний був здійснити перерахунок їй пенсії зі збільшенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за періоди з 01.07.2007 року по 31.05.2010 роки, проте не доплатив підвищення до пенсії 3602.72грн. .

Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії має вищу юридичну силу, а рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на території України остаточним і не може бути оскаржено відповідач, як орган владних повноважень відмовив їй у гарантованому Конституцією України та ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» праві. В процесі розгляду справи позивачка уточнив позовні вимоги та просить визнати дії відповідача неправомірними. Просить стягнути із відповідача в її користь недоплачену їй щомісячну допомогу до пенсії з січня 2006 року по час винесення рішення включно. Просить зобовязати відповідача нарахувати їй щомісячну, соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» надалі при нарахуванні пенсії.

В судове засідання позивачка не зявилася, до суду направила заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Одночасно у поданій заяві просить не стягувати понесені нею судові витрати.

Представник відповідача в удове засідання не зявився. До суду подав заяву у якій просить справ розглядати у його відсутності, позовні вимоги гне визнає.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, 03.02. ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни», як особа, що є громадянкою України, якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни не було 18 років і вона наділена статусом дитини війни, що стверджено пенсійним посвідченням.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., який набрав чинності з 1 січня 2006 р. передбачено, що дітям

війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак п.12ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційним і окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України, зокрема п.12 ст.71 та ст.11 якими було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано не конституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік, зокрема пунктів 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу 111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», якими було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат. Дане рішення Конституційного Суду мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, якщо визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Таким чином п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» припинив свою чинність з 9 липня 2007 року та пункти 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу 111 «Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» припинили свою чинність з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» у 2007 році мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25 , а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом.

Враховуючи вище наведене, суд вважає ж, що позивачка має право на одержання пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та з 22 травня по 31грудня 2008 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року 36-рп/2007 та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 набрали чинності з дня їх ухвалення і не мають зворотної дії в часі.

Протягом 2009 року підвищення дитині війни виплачують у розмірі 49.80 грн., передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча закон має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів, тому в 2009 році як і в 2010 році підвищення до пенсії позивачу мало бути виплачено відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З часу набрання чинності Законом України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка не зверталася до суду, а звернулася до суду із позовом 25.05.2010р.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Окрім того Закон України «Про Державний бюджет на 2006 р.» не визнавався не конституційним. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано неконституційним окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007р.» та відновлено Закон України «Про соціальний захист дітей війни». У звязку із цим у стягненні соціальної державної допомоги з 01.01.2006 року по 08.07.2007 року слід відмовити.

Таким чином вимоги щодо зобовязання відповідача провести перерахунок недоплаченої їй щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії підлягають задоволенню за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009 року по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по 26.11.2010р. з урахуванням виплачених сум. За таких обставин суд вважає, що порушене право позивача на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підлягає захисту за зазначений період. Суд теж вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 27.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31грудня 2008 року та з 01.012009 року по 31.12.2009 р. та з 01.01.2010р. по 26.11.2010р.

В силу ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Матеріалами справи доводиться, що позивачка просить зобовязати відповідача нараховувати їй щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» надалі без зазначеного терміну. Оскільки позивачкою не доведено щодо порушення її прав свободи чи інтересів у нарахуванні їй щомісячної соціальної державної допомоги за цей період, а тому в цій частині вимог слід відмовити.

В силу ст. 88 ЦПК України, суд стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Проте суд вважає, що судові витрати в користь позивачки слід не стягувати, оскільки позивачка відмовилася від них.

Виходячи із наведеного, на підставі: ст.ст.22, 152 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та керуючись: ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 214-215 ЦПК України ,суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області щодо нарахування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо перерахунку та виплати пенсії у відповідності до вимог ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по. 26.11.2010р. протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 недоплачену пенсію з урахуванням положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по 26.11.2010 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного чуду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Корюкіна М.П.