№ 2-674/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2010 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кладько Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Воронківської сільської ради, про визнання заповіту недійсним, , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, Воронківської сільської ради про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач та її представник пояснили, що рідний брат позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 склав заповіт в користь відповідача ОСОБА_3 Вважає, що вказаний заповіт, посвідчений 31 грудня 2009 року секретарем Воронківської сільської ради є нікчемним, оскільки даний заповіт посвідчено з грубими порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема прочитано та підписано нібито самим ОСОБА_5, який ні прочитати, ні підписати заповіт не міг, оскільки був неписьменним. Крім того, ОСОБА_5 був глухонімим, тому посвідчення заповіту без сурдоперекладача та свідків суперечить вимогам закону.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечила, пояснила, що вона з чоловіком здійснювали догляд за престарілим дядьком ОСОБА_5 Він дійсно був глухонімим, однак вони розуміли його знаки, вільно з ним спілкувались. Дядько за життя неодноразово висловлював бажання передати будинок їй з чоловіком, вони навіть їздили до нотаріуса щоби укласти договір дарування. Заповіт ОСОБА_5 склав повністю добровільно, він відповідає бажанню дядька. Про те, що при складанні заповіту необхідний був перекладач, вони не знали, оскільки заповіт посвідчувався в сільській раді, вважали, що все робиться правильно.

Представник відповідача сільської ради заперечила проти позову, пояснила, що вона давно знала заповідача ОСОБА_5, який був глухонімим, розуміла його мову жестів і могла спілкуватись. При посвідченні заповіту будь-яких сумнівів у волевиявленні ОСОБА_5 у неї не було, він виразно дав зрозуміти, що хоче заповісти хату племінниці ОСОБА_3 Про те, що при посвідченні заповіту глухонімого необхідно було запросити перекладача і свідків, вона не знала.

Заслухавши пояснення сторін, інших учасників судового розгляду, оцінивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 31 грудня 2009 року склав заповіт на користь своєї племінниці ОСОБА_3 Вказаний заповіт посвідчено посадовою особою Воронківської сільської ради секретарем Якубською Г., що підтверджується її власними поясненнями, оглянутим реєстром нотаріальних дій Воронківської сільської ради за 2009 рік, оглянутим в судовому засіданні заповітом.

Як вбачається зі ст.ст.1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті, право на складання заповіту має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Виходячи із загальних правил правомірності правочинів, зокрема ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Крім того, чинним законодавством встановлено вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення. Так, у відповідності до ст.ст.1247, 1248, 1253 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у Цивільному Кодексі. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи написати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках, при цьому присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 був глухонімим, що визнали в своїх поясненнях сторони. Крім того, дана обставина підтверджується довідкою від 06.07.2010 року та оглянутою в судовому засіданні копією медичної карти ОСОБА_5

З урахуванням викладеного, враховуючи, що заповіт було складено посадовою особою сільської ради, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 був позбавлений можливості усно висловити свою волю щодо розпорядження майном, а також і вголос прочитати заповіт, записаний секретарем сільської ради. З огляду на це, запис заповіту «зі слів» ОСОБА_5 та його подальше підписання без участі сурдоперекладача та свідків, суперечить вимогам ст.ст. 1248, 1253 ЦК України, пп.13, 16, 157, 158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року з наступними змінами та доповненнями..

При цьому відомості про перекладача та свідків мали бути занесені до тексту заповіту, службова особа сільської ради зобовязана була встановити їх особи та перевірити дієздатність та повноваження, як це вбачається зі змісту названих положень чинного законодавства.

Разом з тим, вказані вимоги закону при складанні та посвідченні заповіту дотримані не були, що підтвердили в своїх поясненнях учасники судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при складанні та посвідченні заповіту ОСОБА_5 31 грудня 2009 року в с.Воронки Володимирецького району допущено грубі та істотні порушення порядку посвідчення заповіту.

У відповідності до ч.1 ст.1257 ЦК України, заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Як вбачається з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.203, 207, 1218, 1233, 1234, 1247, 1248, 1253, 1257, 1258, 1262 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати заповіт ОСОБА_5, посвідчений 31 грудня 2009 року в с.Воронки Володимирецького району на користь ОСОБА_3 нікчемним.

Звільнити відповідача ОСОБА_3 від сплати судового збору на підставі ст..4 п.18) Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». Стягнути з Воронківської сільської ради в дохід держави судовий збір в сумі 51 (пятдесят одна) грн. Стягнути з Воронківської сільської ради та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені нею та письмово підтверджені судові витрати в сумі 37 (тридцять сім) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: