Справа №489/5755/16-ц 13.12.2016 13.12.2016 13.12.2010
Провадження №22-ц/784/2778/16
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Шагаєм О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2016 року, постановлену по цивільній справі за позовом

ОСОБА_4

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівна»

(далі - ТОВ «Петрівна»),

про усунення перешкод у розпорядженні майном

у с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ТОВ «Петрівна» про усунення перешкод у розпорядженні майном, шляхом скасування державної реєстрації права власності на 523/1000 нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. М. Василевського, 40/1 в м. Миколаєві, яке зареєстровано за ТОВ «Петрівна» та просив зобовязати управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєструвати за позивачем право власності на 523/1000 нерухомого майна.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Петрівна» про усунення перешкод у розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права власності на підставі п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на незаконність ухвали суду, просив її скасувати та направити справу для повторного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Петрівна» про усунення перешкод у розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права власності суд першої інстанції виходив з того, що є таке, що набрало законної сили, рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ТОВ «Петрівна» про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на 523/1000 частини нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Миколаїв вул. М.Василевського, 40/1 за ТОВ «Петрівна».

Предметом цього спору було рішення державного реєстратора, про реєстрацію права власності на 523/1000 частини нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 40/1 за ТОВ «Петрівна».

Звертаючись до суду у листопаді 2016 року з позовом до ТОВ «Петрівна», ОСОБА_4 просив усунути перешкоди у розпорядженні майном, шляхом скасування державної реєстрації права власності на 523/1000 нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. М. Василевського, 40/1 в м. Миколаєві, яке зареєстровано за ТОВ «Петрівна».

Отже, предметом судового розгляду також є рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на 523/1000 частини нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 40/1 за ТОВ «Петрівна».

Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження у справі суддя вірно виходив з того, що є таке, що набрало законної сили, рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а формулювання позивачем вимог щодо скасування державної реєстрації через усунення перешкод у користуванні майном не свідчить про їх відмінність від тих, що вже були предметом судового розгляду по справі.

Посилання ОСОБА_4 на те, що підстави позову є іншими, оскільки ним заявлено позов про усунення перешкод у користуванні майном, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки такі посилання є невірним тлумаченням норм матеріального та процесуального права.

Доводи позивача про те, що розгляд за попередньою справою, за якою оскаржувалось рішення державного реєстратора, проводився в рамках КАС України, не відповідають дійсним обставинам справи, про що свідчить рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2016 року та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року.

До того ж, помилковими є доводи апелянта про те, що попереднім рішенням оскаржувалось рішення державного реєстратора про відмову у реєстрації права власності за ОСОБА_4

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_5