УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Богонюка М.Я.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина A.B.

при секретарі - Качмар М.Я.,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 9 квітня 2010 року,-

встановила:

оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання його таким, що прийняв спадщину, визнання ОСОБА_4 такою, що не прийняла спадщину та про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 від 06.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6

Рішення оскаржив ОСОБА_1, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зокрема: після смерті його тітки ОСОБА_7 спадкоємців ближчої черги не було і у встановлений законом строк він оформив спадкові права, натомість відповідач цього не зробила і вважається такою, що відмовилась від прийняття спадщини. Недійсним вважає заповіт у зв'язку із тим, що під час вчинення цієї нотаріальної дії був присутнім чоловік відповідачки ОСОБА_2 і перешкодив нотаріусу визначити справжню волю заповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримання скарги, ОСОБА_4 і її представника на заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення і тому приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін та відхилення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 07.06.2004 року відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5, на цей час існував її заповіт на користь Мокрій Г.А. від 06.05.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Жовківського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 Заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 від 01.06.2004 року нікчемний, так як складений з порушенням вимог, додержання яких є необхідним для його чинності: воля заповідача не відповідала волевиявленню та була порушена форма.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із позовної заяви ОСОБА_1 убачається, що він звернувся до суду з проханням визнати його таким, що прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_5

Як випливає із матеріалів справи, зокрема із спадкової справи №1113 Жовківської державної нотаріальної контори, 30.11.2004 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом і відповідно оформив спадкові права на майно ОСОБА_5

Як зазначено вище, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги нікчемність цього заповіту, так як секретар Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_8 умисно вчинила службове підроблення: склала і видала завідомо неправдивий заповіт №182 від 01.06.2004 року - склала неправдиве заповідальне розпорядження від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 і підписалась замість заповідачки.

Цей висновок суду ґрунтується на вироку Жовківського районного суду Львівської області від 07.03.2007 року у кримінальній справі №1-73/2007, яким ОСОБА_8 засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 оформив спадкові права за заповітом на підставі нікчемного правочину і його вимога визнати ці дії, направлені на прийняття спадщини, але уже за законом, не ґрунтуються на вимогах закону і тому суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги у цій частині не спростовують правильність висновків суду.

Твердження апелянта про недійсність оспорюваного заповіту унаслідок порушення таємниці заповіту є голослівним і не відповідає матеріалам справи.

Статтею 1257 ЦК України передбачені підстави недійсності заповіту.

Із пояснень приватного нотаріуса ОСОБА_6 випливає, що при посвідченні заповіту вимоги до вчинення нотаріальних дій нею були дотримані.

Згідно показань свідка ОСОБА_2, відображених у протоколі судового засідання від 21.02.2007 року (а.с.225 кримінальна справа №1-73/2007), не убачається підстав для визнання заповіту недійсним. Не убачаються такі і з пояснень в суді апеляційної інстанції, наданих ним у межах даної справи.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 такою, що не прийняла спадщину колегія суддів зазначає, що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_7 від 06.05.2004 року і тому суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні цієї вимоги.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 9 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: