Справа №2-12-257/10 01.06.2010
Справа № 22ц-3497 Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 48 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
РІШЕННЯ

Іменем України

І червня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Паліюка В.П., судців: Кутової Т.З.,

ОСОБА_3, при секретарі судового засіцання: ОСОБА_4, за участю прецставника відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_6

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2010 року, ухвалене за позовом

ОСОБА_7 до

ОСОБА_6 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру

аліментів

встановила:

У червні 2009 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що після розірвання шлюбу з відповідачкою з нього за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, 27 лютого 1997 року нароцження на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Відцілом державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції йому встановлено розмір заборгованості по аліментам станом на 26 березня 2009 року в сумі 8815 грн. 17 коп. Посилаючись на те, що він не мав змоги добровільно виплачувати аліменти, оскільки місце проживання відповіцачки йому не було відомо, а остання без поважних причин не пред'являла рішення суцу до виконання, просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. Також позивач зазначав, що його сімейний стан змінився, він перебуває в повторному шлюбі, має двох дітей, його заробіток не значний, тому просив також зменшити встановлений судом розмір аліментів до 1/8 частини його заробітку.

В судовому засіданні позивач збільшив вимоги та просив зарахувати суму грошей сплачену в рахунок погашення заборгованості, в рахунок майбутніх аліментних платежів.

Рішенням Центрального районного суду від 10 березня 2010 року позов задоволено частково. Звільнено позивача від сплати заборгованості по аліментам, а в задоволенні позовних вимог про віцмову в зменшенні розміру аліментів віцмовлено.

В апеляційній скарзі віцповіцачка просить вказане рішення суду в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог, посилаючись на те, що суд не вірно оцінив докази по справіЗаслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідачки, дослідивши письмові докази по справі в межах апеляційного оскарження, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Районний суд постановляючи рішення про задоволення позову ОСОБА_9 про звільнення від сплати заборгованості в повному обсязі, виходив з того, що заборгованість виникла внаслідок не пред'явлення позивачкою виконавчого листа до виконання без поважних причин.

Між тим, в повній мірі з такими висновком погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 J1.M. перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2001 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина в розмірі 1А частини з усіх видів заробітку щомісячно.

З листа Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області від 14 серпня 2008 року слідує, що в провадженк'. вказаного органу перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_10 J1.M. по виконавчому листу № АЕ - 30 від 15 жовтня 2001 року виданого Любашівським районним судом Одеської області. Оригінал виконавчого документу направлено за місцем роботи боржника до МПП «Темп», яке знаходиться на території Южненського МУЮ Одеської області. Однак в подальшому встановлено, що виконавчий лист до вказаного підприємства не надходив, аліменти не утримувались, виконавчий документ у виконавчу службу не повернувся (а.с. 57).

Вказана обставина стала підставою для звернення відповідачки до Любашівського районного суду з заявою про видачу їй дублікату виконавчого листа, який в подальшому було пред'явлено до виконання у Відділ державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції (а.с. 4, 48, 59, 103).

Однак суд вказаним обставинам не дав належної оцінки та дійшов помилкового висновку про те, що відповідачка без поважних причин не пред'являла виконавчий документ до виконання, тоді як виконавчий лист перебував на виконанні і дані про те, що його було повернуто стягувачці в справі відсутні.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості, поза увагою суду залишились доводи позивача щодо його матеріального стану, саме з приводу вирішення вказаних вимог.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 CK України суд може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою, або іншою обставиною, що має істотне значення.

Так, відповідно до довідки Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області від 17 листопада 2009 року до складу сім'ї позивача входять дружина та двоє неповнолітніх дітей, які народилися в період виникнення заборгованості, а саме син ОСОБА_11, 1 жовтня 2003 року та донька Ангеліна, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 50, 55, 54). Актом обстеження матеріального становища сім'ї ОСОБА_10 встановлено, що його сім'я окремого житла не має, а проживає в будинку, який належить матері дружини ОСОБА_12, земельних паїв сім'я також не має (а.с. 52). З акту судового виконавця також слідує, що майно, на яке може бути звернено стягнення у боржника відсутнє (а.с. 62). З довідки, виданій TOB Агрофірма «Кодима» , вбачається, що заробітна плата позивача за мінусом всіх відрахувань за 2009 рік є вкрай незначною (а.с. 49).

З наведеного слід зробити висновок, що матеріальний стан позивача в період виникнення заборгованості є незадовільний і вказана обставина має істотне значення.

Враховуючи наведені обставини, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, необхідно змінити, задовольнивши вказалі вимоги частково та зменшити розмір заборгованості до 4000 грн.

В іншій частині вказане рішення, з урахуванням меж апеляційного оскарження, відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, слід залишити без змін.

ф-

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2010 року в частині задоволення позовних вимог змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_7 в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_7 частково від сплати заборгованості по аліментам зменшивши її розмір до 4000 гри. (чотирьох тисяч грн.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: