Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-830/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Нікітіна С.П.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

Представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 47, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом до КЖЕП № 47. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. 23.06.2005 р. його квартира була залита водою з належної відповідачам квартири № 265 у тому ж будинку, розташованої поверхом вище, внаслідок протікання стояку гарячого водопостачання від корозійного пошкодження. У звязку з залиттям в квартирі позивача були пошкодженні стеля, та покриття стін, чим йому заподіяна матеріальна та моральна шкода. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 2.300, 00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 500, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на відсутність вини КЖЕП № 47 у заподіянні шкоди позивачеві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, притягнуті до участі у справі під час її розгляду як власники квартири, у якій відбулася теча (а.с. 19, 63/зв), та їх представник проти позову заперечували, посилаючись на відсутність їх вини у заподіянні шкоди позивачеві.

Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 18.07.1997 р. (а.с. 18) належить на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Власниками квартири № 265 у тому ж будинку, розташованої поверхом вище, згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.08.1997 р. є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 59). Співвласником даної квартири також був їх син ОСОБА_6, що помер 22.07.2005 р. (а.с. 61), право на спадщину після його смерті не оформлювалося.

23.06.2005 р. у квартирі відповідачів відбулася аварія у системі водопостачання, а саме внаслідок корозійного пошкодження стінки труби стояку гарячого водопостачання почалося витікання гарячої води, яка просочилася через міжповерхове перекриття та залила розташовану поверхом нижче квартиру № 257, належну позивачеві на праві власності, пошкодивши при цьому покриття стелі та стін (а.с. 5).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, що заподіяла шкоду майну, зокрема відшкодувати заподіяні збитки у розмірі вартості виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Вирішуючи питання про наявність у спірних правовідносинах вини відповідачів, суд виходить з наступного. Так, згідно ст. 322 ЦК України відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи власниками квартири, набутої ними в порядку приватизації державного житлового фонду, одночасно разом з іншими власниками жилих приміщень у тому ж будинку є співвласниками сантехнічного обладнання зовні та всередині квартири, що обслуговує більше, ніж одну квартиру. Враховуючи, що елемент обладнання, з виходом з ладу якого повязане заподіяння шкоди позивачеві, призначений для обслуговування більше, ніж одної квартири, за змістом зазначеної норми він є спільною власністю, а обслуговування його та підтримання у належному технічному стані згідно ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги є обовязком експлуатуючої організації, а саме КЖЕП № 47.

Оскільки такий обовязок цим відповідачем виконаний не був, докази належного обслуговування відповідних мереж, зокрема здійснення їх огляду з встановленою періодичністю, представником КЖЕП № 47 не надані, суд вбачає вину цього відповідача у заподіяння шкоди позивачеві та вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, розмір яких не оспорювався, задовольнити. При цьому також приймається до уваги, що виявлені корозійні пошкодження та відсутність фарбування значної ділянки поверхні стояку гарячого водопостачання не могли залишитися поза увагою співробітників КЖЕП № 47 за умови належного здійснення його профілактичного обслуговування.

За таких обставин не вбачається вини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у заподіянні шкоди позивачеві, що є підставою для відмови у задоволенні звернутих до них позовних вимог.

Вирішуючи питання про обгрунтованість вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Є безсумнівним, що у спірних правовідносинах йому була заподіяна певна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з пошкодженням належної йому квартири, необхідністю докладання додаткових зусиль до організації свого життя, у тому числі для звернення до суду за захистом свого права. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги у відповідній частині такими, що підлягають задоволенню за рахунок винної особи - КЖЕП № 47. Також з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачеві страждань, переживань та незручностей, а також фактичних обставин справи та характеру дій відповідачів, суд вважає за можливе погодитися з визначеним позивачем розміром відшкодування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 59,50 грн., від якого позивач звільнений, підлягає стягненню з КЖЕП № 47 в доход держави, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30, 00 грн. (а.с. 7) підлягають стягненню з цього відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 322, 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України, ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 47 на користь ОСОБА_1 2.800, 00 грн. (дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.), в тому числі 2.300, 00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 500, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 47 на користь ОСОБА_1 30, 00 грн. (тридцять гривень 00 коп.), в доход держави 59, 50 грн. (пятдесят девять гривень 50 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.А. Мазниця