Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-1459/2010
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Бондаренко О.В.,

за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

12 березня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 27 січня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, в якому у них народилася дитина: син ОСОБА_3 (21.07.2007 р.н.). Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, аліментів на інших дітей не сплачує. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила стягнути визначений розмір аліментів, оскільки відповідач не бажає влаштовуватись на роботу та не надає відповідної матеріальної допомоги, а вона саме не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав на суму 200 грн., пояснив, що не може влаштуватись на роботу, а тому не має можливості надавати відповідної матеріальної допомоги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 січня 2007 року укладено шлюб, який на даний час не розірваний (а.с.2). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом РАГС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 07.08.2007 року серії І-ОК №073853 (а.с.3).

В позовній заяві та поясненнях наданих сторонами, позивачка та відповідач зазначили, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних батьків, у звязку з чим суд не вбачає за необхідне з'ясовувати відомості про наявність на утриманні ОСОБА_2 інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, однак враховує зазначені сторонами відомості при ухваленні рішення.

Дитина, на яку стягуються аліменти, проживає разом з позивачкою, її матірю ОСОБА_4 (1959 р.н), ОСОБА_5 (22.04.1982 р.н.), ОСОБА_6 (20.06.1983 р.н.), що підтверджується довідкою Форма №3 філії „Київського дорожньо-експлуатаційного управління №15 від 12.03.2010 р. (а.с.4).

Відповідно до довідки №9/917 від 10.03.2010 року наданої управлінням праці та соціального захистку населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області (а.с.5) ОСОБА_1 знаходиться на обліку в даній установі та отримує по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 144,10 грн., що свідчить про її неспроможність самостійно утримувати себе та дитину.

Мати позивачки - ОСОБА_4, хоч і допомагає їм, але відповідно до довідки про її доходи №44 від 08.04.2010 року, наданої КПТМ „Бориспільтепломережа, загальна сума доходу за період з 01.10.2009 року по 31.03.2010 року становить 14936, 54 грн.

Відповідно ж до трудової книжки серії ЛЛ №100317 на імя ОСОБА_2, останній 01.02.2010 року звільнився за власним бажанням із займаної ним посади і на час розгляду справи ніде не працює, що свідчить про його незадовільний матеріальний стан.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 відповідно до ст. 184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька.

При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою та відповідачем. Так, згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року №107-VІ, з 1 жовтня 2008 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 557 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 167 грн. 10 коп.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини а саме: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити в розмірі 600 грн. із заробітної плати ОСОБА_2 щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, зважаючи на скрутне матеріальне становище останнього та його дружини, вік дитини, необхідність матеріального утримання останньої та росту цін на споживчі товари та послуги, що свідчать про достатність підстав для призначення аліментів саме у вказаному судом розмірі.

Відсутність роботи не свідчить про неможливість надання матеріальної допомоги батьком своїй дитині, оскільки вказані обставини лише враховуються при визначенні розміру аліментів.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 та ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93, а суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - відповідно до Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 79, 81, 88, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3, та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 II, 4, кв. 70, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2010 року та до досягнення дитиною повноліття.

Визначений судом розмір аліментів підлягає індексації відповідно до законодавства України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 600 грн. 00 коп. підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3, та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 II, 4, кв. 70, на користь держави суму судового збору в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. (р/р №0004, МФО: 821018, код ЗКПО: 23570079, банк: УДК в Київській області, КБК: 22090200) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. (р/р №0004, МФО: 821018, код ЗКПО: 23570059, банк: ГУДКУ в Київській області).

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів ля подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 19.04.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_8