Справа № 22ц-6252/2010р Головуючий у 1 інст. Копняк С.М
Категорія 57 Доповідач: Мусіна Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року колегія судді Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Мусіної Т.Г.

Суддів Курій Н.М., Шандра М.М.

При секретарі Качмар М.

розглянувши в порядку ч. 1 ст. 304 - 1 ЦПК України в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення

Жовківської районної державної адміністрації

на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 07 грудня 2009 року

в с т а н о в и л а:

В липні 2009 р. ОСОБА_1 звернулась з суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації пре визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих сум допомоги, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона є матір'ю малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми" має право на одержання щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Посилаючись на те, що такі виплати їй не проводились у розмірі, встановленому законом, просила поновити строк звернення до суду, визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача недоотримані суми допомоги за період з липня 2007 року по травень 2009 року в сумі 8698,03 грн.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 09 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної адміністрації Львівської області щодо відмови нарахувати та виплатити заборгованість із допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, 04 ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 2007 року по 31.12 2007 року в розмірах. які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років. в іншій частині позову - відмовити за безпідставністю.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації Львівської області нарахувати та провести виплату недоплаченої допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, 04.09.2006р. народження до досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, зокрема ч. 2 ст. 99, ч. 1 ст. 100 КАС України, відсутність бюджетних коштів, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Перегляд справи за апеляційною скаргою, поданою на рішення суду першої інстанції, яке було ухвалено до набрання чинності Законом № 1691- І від 18.02.2010 року здійснюється за правилами ЦПК України проте перевірка процесуальних дій суду та осіб, які беруть участь у справі, проводиться з урахуванням дотримання ними норм КАС України, якими вони керувалися при вчиненні цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист права щодо одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня до грудня 2007 року лише у травні 2009 року, причини пропущення річного строку звернення до суду та необхідність його поновлення пов'язував із незнанням закону, про порушення своїх прав дізнався із преси.

Оскільки частиною 2 статті 99 КАС України передбачений річний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи відповідач у письмовому запереченні на позов просив відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем річного строку звернення до суду (ас. 12 - 13).

Задовольняючи позов за період 2007 року суд виходив з того, що позивачем не пропущено строк звернення до суду виходячи з положень ч. 4 ст.99 КАСУ про можливість досудового порядку вирішення спору з відповідачем.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони знаходяться за межами позовних вимог, так як позивачка стверджувала про пропущення нею строку звернення до суду і просила його поновити, що підтверджуються матеріалами справи.

Окрім того, зазначений висновок суду не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Статтею 23 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми не встановлено обовязкового досудового порядку вирішення спору з органом, що призначає і здійснює виплату державної допомоги, а передбачає можливість оскарження рішення у вищестоящі органи влади виконавчої влади або в судовому порядку, та не встановлює інших строків звернення до суду, ніж в ч. 2 ст. 99 КАС України.

Доказів звернення позивачки до вищестоящого органу виконавчої влади у матеріалах справи немає, з позовом до суду позивачка звернулась із значним пропуском річного строку.

Колегія суддів вважає, що позивачка мала реальну можливість дізнатись про порушення свого права в липні 2007 року, оскільки рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 р. №6рп/2007р. було оприлюднено у встановленому законом порядку і його дія безпосередньо поширювалась на позивачку, яка була субєктом відповідних правовідносин. Тому річний строк звернення до суду для неї починає перебіг з липня 2007 року а не з фактичного ознайомлення позивачкою з відповідними публікаціями у пресі у вересні 2008 року. Наведені позивачкою причини його пропуску є неповажними.

З врахуванням зазначеного та положень ч. 1 ст. 100 КАС України, згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін, у суду не було правових підстав для задоволення позову за період 2007 року.

Оскільки порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи по позовних вимогах за період 2007 р.. постанова суду у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Постанова суду про відмову у позовних вимогах про стягнення державної допомоги за 2008, 2009 р.р. у межах прожиткового мінімуму відповідає вимогам закону тому підстав для її скасування з мотивів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч. 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1691 від 18.02.2010 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, ч.1, 2 ст. 304 1, ч. 1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308,314,315,319 ЦК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Управління раці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 09 грудня 2009 року частково скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007року по 31.12.2007 року відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 грн. 70 коп. в дохід місцевого бюджету за такими реквізитами : одержувач : УДК у Львівській області, р/р 0006 в УДК у Л/о. МФО 825014, ЗКПО 22389406, код бюджетної класифікації 22090100.

В решті постанову суду залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Мусіна Т.Г.

Судді Курій Н.М.

ОСОБА_3