Справа №2-з-3/10 21.09.2010 21.09.2010 21.09.2010
Справа N 22 ц 7800 2010 року. Головуючий 1 інстанції Циганок В.Г.
Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А.

21 вересня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю. та Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Голубкіною О.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою голови фермерського господарства Барвінок - ОСОБА_5, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 переглянула ухвалу місцевого Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2010 року, постановлену за позовом ОСОБА_6 Ендрю до фермерського господарства Барвінок, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення у солідарному порядку 165 025 гривень неповернутої позики.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, а також апелянтів, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, колегія суддів ,-

у с т а н о в и л а :

20 липня 2009 року ОСОБА_6 Ендрю предявив зазначений позов.

27 липня 2009 року він подав до суду ще і заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне господарству майно, що знаходиться у його володінні, та грошові кошти на банківських рахунках.

Ухвалою судді місцевого Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2010 року це клопотання задоволено частково, постановлено накласти арешт на належний фермерському господарству нежитловий обєкт, розташований по вул. Ленінградській, 94 м. Миколаєва.

Голова фермерського господарства Барвінок ОСОБА_5, а також громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просили її скасувати, оскільки вона, як на їх думку, сприяє рейдерському захопленню майна господарства.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції залишити без зміни, оскільки той постановив її з додержанням норм процесуального права.

Постановляючи оскаржені ухвали про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що протилежне може утруднити або, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.

Так, згідно із статтями 151, 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Позов може забезпечуватися:

накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

забороною вчиняти певні дії;

встановленням обовязку вчинити певні дії;

забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов право власності на це майно або про виключення його з опису;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа;

передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

При цьому, у разі необхідності суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач вимагає стягнення з відповідачів на його користь 166 925 гривень і на забезпечення такої вимоги просить накласти арешт на належний фермерському господарству нежитловий обєкт, розташований по вул. Ленінградській, 94 м. Миколаєва, вартістю 88 761 гривня 30 копійок.

Відповідачі не бажають віддавати борг і, більше того, навіть не визнають його.

За такого, з метою забезпечення в майбутньому у разі доведеності, названої вимоги позивача, суд міг і повинен був накласти арешт на майно, належне відповідачам. Невжиття ж такого заходу забезпечення може утруднити чи, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Оскільки з таких же мотивів до цього висновку дійшов і місцевий суд, то підстав для скасування його ухвал про забезпечення позову немає.

Що ж до виписаних у скарзі обставин, які, як на думку осіб, що подали апеляційну скаргу, беззастережно підтверджують необґрунтованість накладення арешту, то вони не можуть братися до уваги, бо стосуються фактичних обставин спору, а не обґрунтованості застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу голови фермерського господарства Барвінок - ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу місцевого Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2010 року про накладення арешту на належний фермерському господарству Барвінок не житловий обєкт залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає .

Головуючий Судді: