Справа № 2-1741
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року м. Кілія

11.11.2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Балан М.В.

при секретарі Урсул Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

Вилківської міської ради

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Кілійського районного суду з зазначеним позовом в якому пояснили, що рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради від 10.10.1968 року № 211, ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку по вулиці Лєрмонтова, 31 в м. Вилкове Кілійського району для будівництва житлового будинку. Після цього на виділеній їй земельній ділянці було зведено житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, в подальшому нумерація будинку була змінена з № 31 на №45.

19.12.1981 року померла мати позивачів - ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації Актів про смерть зроблено запис № 121, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії ІІ-ЖД № 331466. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається: - з житлового будинку № 45 по вул. Лєрмонтова, в м. Вилкове Кілійського району. Спадщину, яка залишилася після смерті матері позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом за однією адресою: вул. Лєрмонтова, 31 в м. Вилкове Кілійського району, Одеської, області із спадкодавцем. Заяву до Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачі не подавали, спадкова справа не була заведена.

На теперішній час стало питання в оформленні права власності на житловий будинок, однак це не можливо зробити, оскільки правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджують право власності не було зроблено. В експлуатацію житловий будинок не було введено, Акту про закінчення будівництво житлового будинку не було зроблено. Крім того у 2010 році в Комунальному підприємстві „Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" зробили технічний паспорт на житловий будинок, але в зв'язку із неналежним оформленням правовстановлювальних документів на житловий будинок, та у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлій ОСОБА_3 та наступним власникам, якими є позивачі, повинно вирішуватися у судовому порядку. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, а також спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає.

Позивачі в судове засідання не з»явилися, надали заяву згідно якої заявлені позовні вимоги підтримують, просять розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву згідно якої заявлені позивачами позовні вимоги визнає, просить розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено відповідні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради від 10.10.1968 року № 211 ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку по вулиці Лєрмонтова, 31 в м. Вилкове Кілійського району під будівництво індивідуального житлового будинку, в подальшому нумерація будинку була змінена з № 31 на № 45.

Як вказано в свідоцтві про смерть мати позивачів - ОСОБА_3 померла, 19.12.1981 року про що в книзі реєстрації Актів про смерть зроблено запис № 121, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії ІІ-ЖД №331466 від 19.12.1981 року.

ОСОБА_1 є донькою померлої 19.12.1981 року ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження ЯД № 674099, видане Відділом ЗАГС м. Вилкове Кілійського району Одеської області від 02.11.1954 року, актовий запис про народження № 212 від 02.11.1954 року .

ОСОБА_2 є донькою померлої 19.12.1981 року ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження ЯИ № 475057, актовий запис про народження № 165 від 04.09.1956 року .

29.07.1978 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, актовий запис про шлюб № 64 від 29.07.1978 року ( Свідоцтво про шлюб I-ЖД№ 420934).

Згідно технічного паспорту, складеного 25.04.2009 року КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок № 45 по вул. Лєрмонтова в м. Вилкове складається з: А- житловий будинок, Б- літньої кухня, б -прибудова, В- сарай, Г - сарай, Д- вбиральня, Е- навіс, 1 - огорожа, 2- огорожа, І - тротуар.

Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 602/01-14 від 20.05.2010 року, після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.12.1981 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом строк ( 6 місяців з дня відкриття спадщини) до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачами право власності на житловий будинок у встановленому законодавством порядку не було оформлено, оскільки за затвердженою «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243 процедурою, прийняття в експлуатацію будинку державною приймальною комісією не проводилось, підписаний і затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не складався, а тому за діючим законодавством, зокрема, ст. 376 ЦК України, даний будинок вважається самочинним будівництвом, оскільки будувався без належним чином затвердженого проекту, в зв'язку з чим згідно ст.19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" єдиним документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт самовільного будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Частина 3 ст. 376 ЦК України містить норму, відповідно до якої право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У випадку позивачів самочинне будівництво проведено на земельній ділянці, яка у встановленому порядку була надана їм в користування, що дає підстави суду для задоволення заявлених позивачами вимог.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпбряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виготовлену (створену) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оскільки, суд вважає, що позивачі правомірно набули правомочності з володіння користування та розпорядження зазначеним нерухомим майном, однак в зв'язку зі зміною нумерації будинку та відсутністю відповідної законодавчої норми, що регулює правовідносини, що виникли, не мають можливості оформити своє право власності інакше ніж в судовому порядку, суд застосовує положення ст. ст. 8, 16 ЦК України та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11,209,212,214-215 ЦПК , ст. ст. 8, 16, 328, 33 1, 392 ЦК України" суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку № 45 по вулиці. Лєрмонтова в м. Вилкове Кілійського району Одеської області - ОСОБА_3, померлій 19.12.1981 року.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розміщеного по вулиці Лєрмонтова, 45 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

Визнати право власності ОСОБА_2 Микитівнина 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розміщеного по вулиці Лєрмонтова, 45 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6