Справа №2-а-6633/09 30.08.2010 30.08.2010 30.08.2010
Суддя першої інстанції - Алєйніков В.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Мурлигіної О.Я., Шолох 3.JL,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету

Миколаївської міської ради на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2009 року

за позовом

ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі - департамент праці та соцзахисту населення) про визнання цій протиправними та стягнення грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог він посилалася на те, що він як учасник бойових цій має право на щорічну разову державну допомогу до Дня Перемоги. Однак відповідач вказану допомогу виплачував йому у меншому розмірі, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з наступними змінами (далі - Закон).

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті щорічної разової грошової допомоги за 2008 - 2009 роки та стягнути недоплачену допомогу .

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2009 року позов задоволено частково. З Департаменту праці та соцзахисту населення стягнуто на користь позивача 4475 грн. недоплаченої за 2008 - 2009 роки разової грошової допомоги до 5 травня.

В апеляційній скарзі Департамент праці та соцзахисту населення просив постанову скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт посилається на відсутність підстав для стягнення з нього вказаної судом допомоги.

Колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи постанову про стягнення щорічної допомоги за 2008 - 2009 роки, суд виходив з того, що відповідач неправильно обрахував та виплатив позивачу за цей період суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, тобто у меншому розмірі ніж це передбачено ч.5 ст. 14 Закону.

Між тим, таки висновки суперечать вимогам матеріального й процесуального права.

Так, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Однак, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно цих вимог щорічна допомога до 5 травня учасникам бойових дій виплачується у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюцжетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

Справа №22ц-3814/10 Категорія 57

Згідно з постановою Кабінету Міністрів № 183 від 12 березня 2008 року Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» допомога визначена в розмірі 65 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення п. 20 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) з часу ухвалення рішення.

Враховуючи викладене та те, що виплата допомоги за 2008 рік позивачу проведена до згаданого рішення Конституційного Суду України, не має підстав вважати дії відповідача неправомірними відносно виплати допомоги за 2008 рік .

У відповідності до ч.5 ст. 12 Закону (із змінами, внесеними Законом від 25 грудня 1998 року) учасникам бойових дій передбачена виплата щорічно до 5 травня разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, що у 2009 році складає 2490 грн.

Встановивши, що позивачу у 2009 році виплачено лише 340 грн., а перерахунок та виплату допомоги у встановленому Законом розмірі відповідач проводити відмовляється, суд дійшов правильного висновку щодо порушення прав позивача.

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд не врахував вимог КАС України, а тому неправильно визначив спосіб захисту порушеного права позивача.

Так, виходячи з положень ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням,

дією чи бездіяльністю.

*

У зв'язку з чим, установивши порушення відповідачем норм права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними та зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Виходячи з викладеного колегія судців вважає, що постанову суду у відповідності з п. З ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволенні позову. Дії відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2009 році слід визнати незаконними та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити таку допомогу за 2009 рік відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону, з урахуванням сум, що ним отримані. В задоволенні позовних вимог щодо виплати допомоги за 2008 рік необхідно відмовити.

Посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду про розмір допомоги за 2009 рік не можуть бути взяті до уваги оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», на відмінність від попередніх років, обмежень щодо застосування ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не встановлено.

Щодо постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», то вона є підзаконним актом, не може змінювати вимоги Закону, яким і слід керуватися при визначенні розміру допомоги.

Не можуть бути взяті до уваги посилання апелянта на те, що Департамент праці та соцзахисту населення не є належним відповідачем. Згідно зі ст. 171 Закону, щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення, до яких і відноситься відповідач.

Задовольняючи апеляційну скаргу частково, колегія суддів виходить з об'єму доводів взятих до уваги.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Визнати незаконними дії Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради щодо відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_2 за 2009 рік щорічної до 5 травня разової грошової допомоги.

Зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену за 2009 рік щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, виходячи з п'яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням сум, що ним отримані.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та виплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2008/ рік відмовити.

Рішення апеляційного суду є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді