Справа №2а-3440/09 09.09.2010 09.09.2010 09.09.2010
Справа № 22ц-5021/10р. Головуючий у 1-й інстанції Алєйніков В.О.
Категорія 57 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Дудник Ю.П.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2009 року за позовом

ОСОБА_2

до

управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва

(далі - УПФ)

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

16 грудня 2008 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до УПФ, в якому просив скасувати рішення комісії з пенсійних питань при УПФ від 14 листопада 2008 року № 350, щодо виключення з його стажу роботи часу перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва та зобовязати відповідача перерахувати йому пенсію з урахуванням періодів, які були виключені з його стажу роботи із шкідливими умовами праці за списком № 1.

Вимоги мотивував тим, що з 15 січня 1975 року йому була призначена пенсія по інвалідності 3 групи трудового каліцтва, яка повязана з підземною роботою. Після призначення пенсії він продовжував працювати та з 18 вересня 1990 року був переведений на пенсію за віком зі стажу роботи із шкідливими умовами праці за списком № 1. 14 листопада 2008 року комісією з пенсійних питань при управлінні пенсійного фонду в Центральному районі м. Миколаєва винесено рішення № 350, яким з його стажу роботи із шкідливими умовами праці за списком № 1 відраховано період з 04 березня 1975 року по 02 березня 1976 року та з 19 квітня 1984 року по 10 листопада 1990 року у яких він перебував по інвалідності внаслідок трудового каліцтва одержаних на підземній роботі. В звязку з чим, йому була перерахована пенсія розмір якої став значно меншим.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2009 року позов задоволено. Постановлено скасувати рішення комісії з пенсійних питань при УПФ у Центральному районі м. Миколаєва № 350 від 14 листопада 2008 року в частині перерахунку пенсії ОСОБА_2 та зобов'язано УПФ здійснити перерахунок пенсії з листопада 2008 року, зарахувавши до стажу робіт із шкідливими умовами праці за списком № 1 час перебування ОСОБА_2 на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 04 березня 1975 року по 02 березня 1976 року та з 19 квітня 1984 року по 10 листопада 1990 року та виплатити позивачу пенсію з листопада 2008 року відповідно цього перерахунку.

В апеляційній скарзі УПФ просить постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. На думку апелянта, суд невірно застосував норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами адміністративного провадження, в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, які були представлені сторонами і дійшов правильного висновку про те, що рішення комісії з пенсійних питань при Управлінні Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва № 350 від 14 листопада 2008 року (далі рішення комісії з пенсійних питань) про виключення зі стажу роботи позивача із шкідливими умовами праці за списком № 1 періоду цієї роботи є неправомірними. Тому суд правильно задовольнив позов.

Судом встановлено, що позивач з 1963 року працював на підземних роботах де одержав трудове каліцтво та 15 січня 1975 року йому призначена пенсія по інвалідності. Але він продовжував працювати, а 18 вересня 1990 року позивачу була призначена пенсія за віком за списком № 1 з врахуванням всіх років його праці, в тому випадку і знаходженням на інвалідності.

На час призначення позивачу пенсії за віком діяв Закон СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15 травня 1990 року, стаття 67 якого встановлювала, що при обчисленні стажу підземної роботи, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, час перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, одержаних на цій роботі, включається до зазначеного стажу.

Згідно рішення комісії з пенсійних питань, підставою для виключення зі стажу роботи із шкідливими умовами часу перебування позивачем на інвалідності у звязку з нещасним випадком на виробництві стало посилання на порядок призначення пенсій, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року, яким не було передбачено зарахування до стажу роботи із шкідливими умовами часу перебування позивачем на інвалідності.

Відповідно до ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акта закону України, або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, застосуванню підлягає Закон СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15 травня 1990 року, а не порядок призначення пенсій, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо втрати чинності вказаного порядку призначення пенсії з 01 січня 1992 року та набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено зарахування до стажу роботи із шкідливими умовами часу перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, одержаних на цій роботі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно застосував норми матеріального права, є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, рішення суду є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга, на підставі ст. 308 ЦПК України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва відхилити, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді