Справа № 2-2411/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі

в складі головуючого судді ДьомичЛ.М.

при секретарі Вовкуненко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, якою просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.07.2008 року, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0707 га, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КР № 00002036 від 30.10.1995 року, яка розташована в м. Кіровограді по вулиці Ярославіська 68.

Сторона позивача у суді позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувала вимоги, згідно викладеного у зверненні.

Відповідачка не заперечувала проти заявлених вимог, пояснила, що є матір'ю позивачки і рідною сестрою померлої, жодних претензій на спадок немає, крім того, донька є власником будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову за наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_3, являлась власником житлового будинку №68 по вул. Ярославська в м. Кіровограді на підставі рішення народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 20.10.1982 року.

ОСОБА_3 є тіткою ОСОБА_1 /а.с. 11-13/, яка заповіла позивачці житловий будинок 68 по вул. Ярославська у м. Кіровограді, про що 18.06.1985 року нею було складено заповіт, посвідчений Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою та зареєстрований за № 2161.

30.10.1995 року ОСОБА_3 отримала ОСОБА_4 на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0707 га Серії КР №00002036 /ах. 9/.

15.07.2008 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується

свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ОЛ № 076781 від 16.07.2008 року /а.с. 14/.

У визначений ст.1270 Цивільного кодексу України строк ОСОБА_1 звернулася до Другої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 /а.с. 6/.

13.05.2009 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за

заповітом р.№ 2-1886, згідно якого спадкове майно складалося з житлового будинку з

господарсько-побутовими будівлями, що розташований в м. Кіровограді по вул.

Ярославська,68. Виявилося, що ОСОБА_3 на момент складання заповіту

являлася власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, але після отримання у власність земельної ділянки, відповідних змін до заповіту не внесла /а.с. II.

На запит суду, Друга кіровоградська державна нотаріальна контора надала відповідь № 1118/01-14 від 23.04.2010 року, згідно до якої після смерті ОСОБА_3, померлої 15.07.2008 року, до них 24.11.2008 року надійшла заява про прийняття спадщини ОСОБА_1, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_6 24.11 2008 року за реєстром № 462. 13.05.2009 року за реєстром 2-1886 Другою кіровоградською держнотконторою на її ім'я було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчений Другою кіровоградською держнотконторою 18.06.1985 року за реєстром № 2161 - на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, що знаходиться в м. Кіровограді, на вул. Ярославській, 68. /а.с. 35/

Відповідно до ч.І ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З моменту відкриття спадщини ОСОБА_1 вступила в права володіння та користування спадковим майном, отримала свідоцтво про право на спадщину р.№ 2-1886 від 13.05.2009 року, яке належним чином зареєструвала в КООБТІ, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22834763 від 26.05.2009 року /а.с. 8/.

Статтею 80 Земельного кодексу України закріплено право громадян мати у приватній власності земельні ділянки. Нормою ч.І ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що однією з підстав набуття права приватної власності на землю є перехід її у спадщину. Цивільний кодекс України виходить з принципу - земля слідує долі розташованій на ній будівлі. В силу цього принципу до спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить одночасно право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розташовані, якщо інше не передбачене заповітом. Перехід у спадщину будівлі або споруди можливий лише із одночасним успадкуванням земельної ділянки, яка функціонально забезпечує даний об'єкт.

Вказане положення Цивільного кодексу України кореспондується з відповідними нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.І ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Керуючись ст.ст. 213-215, ст. 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.07.2008 року, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0707 га, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КР № 00002036 від 30.10.1995 року, яка розташована в м. Кіровограді по вул. Ярославська 68.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції , який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського Л. М. Дьомич

районного суду

м.Кіровограда