Справа № 2-196/10
Провадження № 2-196/10
IMEHEM УКРАЇНИ
13 жовтня 2010 року Московський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Єлізарова І.Є., при секретарі Куліш А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до голови МСЕК Московського району м. Харкова , голови обласної МСЕК № 4 , голови МСЕК № 2 , головного лікаря ОСОБА_2 центру медико-соціальних експертиз, Начальник Головного управління охорони здоров'я ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є військовим пенсіонером , ветераном , з 22 листопада 2007 року є інвалідом III групи за діагнозом: „Посттравматичний диформуючий артроз лівого гомілковоступового суглобу..." Причинний зв'язок захворювання: „Травма отримана при виконанні обов'язків військової служби" - довідка ХАР-06 № 037830 від 21 грудня 2007 року. Вперше він був оглянутий МСЕК Московського району, головою якої є ОСОБА_4 15 червня 2006 року і отримав інвалідність III групи пов'язану з захворюванням сердця, а за основним захворюванням „посттравматичний диформуючий артроз лівого гомілковоступового суглобу..." Причина захворювання: „Травма отримана при виконанні обов'язків військової служби" було відмовлено.
У зв'язку з відмовою ОСОБА_4 встановити інвалідність за основним захворюванням позивач звернувся в обласну МСЕК № 4,яка розглянувши медико-соціальну справу, направила його до травматологічного відділу Дніпропетровського Українського Державного науково дослідного інституту з проблем інвалідності. Після отримання документів з інституту 20 жовтня позивач був знову оглянутий на МСЕК № 4. Комісія винесла рішення: III група інвалідності за діагнозом: „Наслідок травми 1981 року, у вигляді деформуючого артрозу л/г суглобу..."; Причина: „загальне захворювання" довідка ХАР-05 № 024387,- що не відповідає причинному зв'язку зазначеному в «Свідоцтві про захворювання", яке було видано військово-лікарською комісією в 1988 році.
Позивач вважає, що відповідач не з'ясував причинний зв'язок захворювання, чим порушив п. 12 "Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 4 квітня 1994 р. № 221: 12. Причинний зв'язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням інших обов'язків військової служби встановлюється МСЕК на підставі документів військово-лікувальних закладів (свідоцтво про хворобу, довідка про поранення), а також військово-облікових документів про термін служби, відомостей яро участь в антифашистському підпіллі.
У зв'язку з незгодою з причинним зв'язком захворювання, зазначеним в довідці, позивач звернувся до відповідача- голови обласної МСЕК №4 ОСОБА_5, з вимогою привести у відповідність причинний зв'язок з „Свідоцтвом про захворювання". Після чого ОСОБА_5 направила медико-соціальну справу позивача на заочний розгляд до Дніпропетровського Українського Державного науково дослідного інституту з проблем інвалідності. Після надходження документів з інституту 10 січня 2007 на комісії МСЕК № 4 було оголошене рішення (довідка- ХАР-06 № 010585), яке є подібним рішенню винесеному МСЕК Московського району 15 червня 2006 р. При цьому ОСОБА_5 Не пояснила причину зміни діагнозу та причини інвалідності, яку позивач отримав 20 жовтня 2006 року.
28 березня була проведена чергова комісія МСЕК № 2 голова комісії ОСОБА_6, який виніс рішення при відсутності хірурга: „Паталогія л/г суглобу не піддягає інвалідізації". Хоча позивач на цей час вже мав інвалідність пов'язану з «посттравматичним артрозом л/г суглобу». Позивач вважає, що було порушено п. ІЗ Положення про «Медико-соціальну експертизу та положення про індивідуальну програму реабілітації та адаптації інваліда",затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 22 лютого 1992 р. № 83, яким зазначено в якому складі комісії проводять огляд хворого: "Міські, міжрайонні, районні медико-соціальні експертні комісії утворюються в складі трьох лікарів-експертів (терапевта, хірурга, невропатолога), фахівця з медико-соціальної реабілітації (лікаря-реабілітолога), психолога, представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а також представника військово-медичних управлінь СБУ, Служби зовнішньої розвідки - у разі розгляду медичних справ пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ, Служби зовнішньої розвідки. До складу комісій спеціалізованого профілю входять два лікарі, спеціальність яких відповідає профілю комісії, і терапевт чи невропатолог, а у разі розгляду медичних справ пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ, Служби зовнішньої розвідки - лікар військово-медичних управлінь СБУ, Служби зовнішньої розвідки відповідного профілю."
Позивач посилається на те, що головний лікарь обласного центру медико-соціальних експертиз ОСОБА_7 не вивчила питання позивача, чим підтримувала незаконність рішень МСЕК № 4 та МСЕК № 2 та відправила позивача знову до ОСОБА_8 для повторного огляду.
Голова відділу охорони здоров'я ОСОБА_3 облдержадміністрації ОСОБА_9 С не звернув уваги на неодноразові письмові звернення ОСОБА_1, який проси втрутитися в діяльність комісій МСЕК та допомогти вирішити його проблему.
Позивач вважає , що такою поведінкою відповідач поставив під сумнів в цілому оскарження рішень Медико-соціальних експертних комісій та своєю бездіяльністю підтримував незаконність рішень бездіяльність підлеглих.
21 грудня 2006 року, після надходження справи з інституту, на МСЕК № 4 позивачу ОСОБА_1 було винесено рішення: „посттравматичний артроз л/г суглобу..." Причиний зв'язок - „травма отримана при виконанні обов'язків військової служби", інвалід IIІ групи .
Дата визначення інвалідності зазначена 22 листопада 2007 року, що протирічить п. 30 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 р. № 83 (Положення про медико-соціальну експертизу: Датою встановлення інвалідності вважається день надходження до медико-соціальної експертної комісії документів, необхідних для огляду хворого , як посилається позивач з липня 2006 року.
У звязку з діями відповідачів по встановленню причинного зв'язку хвороби позивач ОСОБА_1 змушений був протягом 18 місяців, долати спротив відповідачів , у звязку з чим звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачів на його користь 7000,98 гривен матеріальної шкоди та 4000 гривен моральної шкоди.
Представник відповідача ОСОБА_2 центру медико-соціальних експертиз в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити та пояснив, що позивач пенсіонер збройних сил, після звільнення працював ведучим інженером, начальником на підприємстві. Служив в армії з 1955р. по 1988р. В 1981р. при планових заняттях по фізичній підготовці отримав травму лівого гомілко ступневого суглобу після якої продовжував повноцінно служити без обмежень по службі і звільнений в чині майора військової служби в 1988 році.
Вперше ОСОБА_1 оглянутий 15.06.06р. Московською МСЕК по захворюванню серцево-судинної системи та наслідках травми гомілковоступневого суглобу (згідно з представленим свідоцтвом про хворобу) - визнаний інвалідом III групи по категорії "захворювання, отримане в період проходження військової служби", безстроково.
По незгоді з даним, рішенням хворий оглянутий 21.07.06 року ОСОБА_2 МСЕК №4 по тому ж діагнозу підтверджене колишнє рішення.
Позивач був направлений в Український Державний науково -дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності ОСОБА_8, де знаходився з 22.08. по 07.09.06р. по наслідках травми гомілковоступневого суглобу та захворювання серцево-судинної системи. По висновку комісії за № 4261: хворому рекомендовано визначити III групу інвалідності від "загального захворювання", безстроково.
В ОСОБА_2 МСЕК №4 ОСОБА_1 20.10.06р. видана довідка відповідно до даної категорії інвалідності.
Медико-експертна справа ОСОБА_1, повторно, за ініціативою ОСОБА_2 МСЕК №4 відправлено на заочний перегляд категорії в Укр НДІ МСПІ м. Дніпропетровська. Згідно висновку Українського Державного науково - дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності за № 433 від 21.12.06р., визначена категорія інвалідності "захворювання, отримане в період проходження військової служби", тому що "патологія лівого гомілковостопного суглоба хворого не инвалідизує, і підстав для зміни категорії інвалідності на "травма отримана при виконанні обов'язку військової служби" у даний час немає".
Повторно, в зв'язку з наполяганням хворого та незгодою з рішеннями обласної МСЕК №4 та Укр НДІ МСПІ ОСОБА_1 оглянутий по питанню можливої зміни категорії інвалідності 28.03.07р. ОСОБА_3 МСЕК №2 по тому ж діагнозу, підтверджена інвалідність III групи по категорії "захворювання, отримане в період проходження військової служби", безстроково.
ОСОБА_1 незгоден з рішенням ОСОБА_2 МСЕК №4, ОСОБА_2 МСЕК №2 та рішенням Укр. НДІ МСПІ. Повторно звернувся до Міністерства охорони здоров'я, в адрес Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України. Згідно листа ЦВЛК МО України за №1509 від 23.10.2007р. вказано, що "документи ОСОБА_1 направлені директору Головного управління медико-соціальної експертизи України з аргументованим обґрунтуванням ЦВЛК позитивного рішення питання".
За пропозицією Міністерства охорони здоров'я ОСОБА_1 вдруге спрямований на обстеження в травматологічне відділення Укр. НДІ МСПІ ОСОБА_8, де знаходився з 13.11. по 22.11.2007р.. Після обстеження встановлений діагноз, значно відмінний від попередніх: "Післятравматичний деформуючий артроз лівого гомілкоступневого суглобу і підтаранного суглоба Ш ст. с різковираженою контрактурою (кут 90° - 100°) з порочною варусною установкою стопи НФС II - III ст.. Стато - динамічна функція значно порушена. ІХС. Стабільна стенокардія II ф. кл.. Кардіосклероз. Недостатність трнкуспідального клапану II ст.. Синдром слабкості синусового вузла, НК І ст.".
Згідно рішення комісії Укр. НДІМСПІ від з 22.11.07р. ОСОБА_1 визнаний інвалідом третьої групи, безстроково і йому змінена категорія інвалідності на "травма, отримана при виконанні обов'язків військової служби".
Представник відповідача зазначив,що ОСОБА_1 та його медичні документи тричі направлялись в Укр НДІ МСПІ і тричі отримували протилежні висновки комісії інституту.
Представник відповідача - Головного управління охорони здоров'я ОСОБА_3 обласної державної адміністрації позов не визнала та пояснила, що Управління здоров'я не є належним відповідачем , не проводить та не виносить ніяких рішень по встановленню інвалідності.
Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази та матеріали цивільної справи, приходить до висновку , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено ,що ОСОБА_1 пенсіонер збройних сил, служив в армії з 1955р. по 1988р. В 1981р. при планових заняттях по фізичній підготовці отримав травму лівого гомілко ступневого суглобу після якої продовжував повноцінно служити без обмежень по службі і звільнений в чині майора військової служби в 1988 році.
ОСОБА_1 та його медичні документи неодноразово були направлені в Укр НДІ МСПІ , так згідно висновок Укр НДІ МСПІ за №4261 стац. обстеження з 22.08.200бр. по
07.09.2006р. - хворому рекомендовано визначити III групу інвалідності від "загального захворювання", безстроково.
У звязку з незгодою з вказаними рішенням ОСОБА_1 було направлено для повторного огляду та згідно висновку заочної консультації Укр. НДІ МСПІ за № 433 від
21.12.06р., визначена категорія інвалідності "захворювання, отримане в період
проходження військової служби".
Висновком Укр НДІ МСПІ за №6098 стаціонарного обстеження з 13.11.2007р. по
22.11.2007р. - хворому рекомендовано визначити III групу інвалідності безстроково і змінити категорію інвалідності на "травма, отримана п виконанні обов'язків військової служби".
Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Однак, посилання позивача та представника позивача на те, що відповідачі повинні сплатити матеріальну шкоду в розмірі 7000,98 гривен , у звязку з тим, що діями ми відповідачів по встановленню причинного зв'язку хвороби та позивач ОСОБА_1 був змушений протягом 18 місяців, долати спротив відповідачів та неодноразово проходити обстеження, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи , так як в судовому засіданні не встановлений та не доведений позивачем факт неправомірності дій з боку відповідачів .
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Посилання позивача на те, що діями відповідачів йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 4000 гривен не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як позивачем не було доведено ,яку саме шкоду було йому завдано діями відповідачів , у звязку з чим позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 209,218 ЦПК України, ст.ст. 1174 ЦК України, суд , -
В позові ОСОБА_1 до голови МСЕК Московського району м. Харкова , голови обласної МСЕК № 4 , голови МСЕК № 2 , головного лікаря ОСОБА_2 центру медико-соціальних експертиз, Начальник Головного управління охорони здоров'я ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення .
Суддя Московського районного
суду м.Харкова ОСОБА_10