Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
Справа №2- 1871/10 року
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 листопада 2010 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ковальової Т.Г.,

при секретарі Шульзі Ю.В.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на новостворене нерухоме майно,

встановив:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на новостворене нерухоме майно павільон, що розташований по вул. Шевченка, 98 в м. Ніжині, так як відповідач безпідставно відмовляє їй у видачі свідоцтва про право власності на вказану споруду, що порушує її права власника на державну реєстрацію майна відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

В обгрунтування позовних вимог вона посилається на те, що рішенням №736 виконкому Ніжинської міської ради від 29 листопада 2001 року їй було дозволено розроблення проектно-кошторисної документації на будівництво малої архітектурної форми-автобусної зупинки міських маршрутів - автобусів Молодіжна по парній стороні вул. Шевченка з павільйоном розміром 4,0х10,0 м., який актом № 136 державної технічної комісії від 02 грудня 2002 року було введено в експлуатацію, тому відповідно до ст.331 ЦК України вона набула право власності на павільон.

За актом вибору земельної ділянки для розміщення павільону виділена земельна ділянка загальною площею 0,0084 га. Відповідно до робочого проекту, затвердженого рішенням виконкому № 736 від 12.09.2002 року та введеним в експлуатацію актом № 136 від 02.12.2002 року, споруда побудована на заглибленому фундаменті і відповідно до експертного дослідження №ЧК-335/1 будівельно-технічної експертизи від 28 вересня 2009 року є об*єктом нерухомого майна, що узгоджується і з положеннями ст.181 ЦК України про визначення нерухомої речі як земельної ділянки, а також розташованих на ній об*єктів, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов за вищевикладених обставин і пояснила, що цим павільйоном вона володіє і в даний час, але здійснити передбачене ст.319 ЦК України право власника в повному обсязі, включаючи розпорядження майном на власний розсуд, не може з тих причин, що відповідач відмовляється видати їй свідоцтво про право власності на будівлю, посилаючись на те, що виконком видавав дозвіл на встановлення малої архітектурної форми, хоча павільон має фундамент та інші ознаки нерухомого майна і за висновками експертного дослідження №ЧК-335/1 будівельно-технічної експертизи від 28 вересня 2009 року є об*єктом нерухомого майна.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивачу надавалася згода на встановлення малої архітектурної форми, ознаки якої на той час законодавчо не були визначені, але вони вважали, що споруда повинна бути виготовлена із полегшених конструкцій та з можливістю її переміщення, хоча не заперечує, що павільон був побудований з улаштуванням фундаменту, що ускладнює його переміщення у просторі без його знецінення, та актом № 136 державної технічної комісії від 02.12.2002 року введений в експлуатацію і у нього немає підстав оспорювати висновок експертного дослідження №ЧК-335/1 будівельно-технічної експертизи від 28 вересня 2009 року про належність павільона по вул. Шевченка, 98, в м. Ніжині до об*єктів нерухомого майна. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 04 вересня 2006 року №296 "Про затвердження методичних рекомендацій щодо встановлення порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності", скасованим наказом від 09 квітня 2008 року, малою архітектурною формою визначалась виготовлена із полегшених конструкцій і встановлена тимчасово споруда без улаштування фундаментів, хоча на час прийняття павільону в експлуатацію даний наказ не існував.

Заслухавши сторони та дослідивши усі докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.181 ЦК України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об*єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В судовому засіданні встановлено, що павільон по вул. Шевченка, 98 в м. Ніжині споруджений на законних підставах, що підтверджується рішенням № 736 виконкому Ніжинської міської ради від 29 листопада 2001 року про дозвіл на розроблення проектної документації на будівництво вказаного павільону, який актом № 136 державної технічної комісії від 02 грудня 2002 року було введено в експлуатацію як стаціонарну малу архітектурну форму.

Павільон має фундамент та інші ознаки нерухомого майна, що підтверджується актом вибору земельної ділянки, згідно якого для розміщення павільону виділяється земельна ділянка площею 0,0084 га, технічним паспортом із зазначенням того, що павільон має фундамент та стіни із цегли, експертним дослідженням будівельно-технічної експертизи від 28 вересня 2009 року.

Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2009 року №982 «Про порядок розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності» стаціонарна мала архітектурна форма це тимчасова одноповерхова споруда соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності висотою не вище ніж 4 метри, що має по зовнішньому контуру площу близько 0,0018 га, виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що дозвіл видавався на будівництво малої архітектурної форми як на підставу у відмові в задоволенні позову, враховуючи, що на час видачі дозволу не було регламентовано це питання на законодавчому рівні, а також актом комісіі № 136 від 02.12.2002 року будівля була прийнята в експлуатацію з фундаментом і стінами із цегли, що свідчить про ознаки нерухомого майна, яке підлягає державній реєстрації відповідно до ст.182 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 319, 331 ЦК України, ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на новостворене нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на новостворене нерухоме майно - павільйон по вул. Шевченка, 98 в м. Ніжині Чернігівської області площею 50,0 м2., розташованому на земельній ділянці площею 0,0084 га.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.