РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-796/10

пр. № -

30 липня 2010 рокуСвятошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді : Т.О. Величко

при секретарі: І.М. Коробій

ОСОБА_1

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро (МТСБУ) до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро (МТСБУ) звернувся із позовом до суду до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 16.12.2007 року в м. Києві на Житомирському шосе з вини відповідача ОСОБА_4, який керував транспортним засобом «Мерседес» д.н.з.НОМЕР_1, власником якого є відповідач ОСОБА_5, була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Вина ОСОБА_4 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2008 року. Зважаючи на те, що не було встановлено на якій підставі ОСОБА_4 керував вказаним транспортним засобом, позивач вважає, що відповідальність по відшкодуванню шкоди покладається й на власника джерела підвищеної небезпеки, ОСОБА_5 Позивач зазначав, що на час скоєння ДТП, а ні власник транспортного засобу ОСОБА_5, а не водій ОСОБА_4 не мали чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначав, що в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_6, що мав Поліс цивільної відповідальності за №ВВ/0949684,(ТИП Договору3№), обов»язкового стахування цивільно-правової відповідальності, укладений 16.07.2007 року із страховою компанією АТ «Українська пожежно-страхова компанія». Розмір завданих збитків згідно звіту №3897 від 24.12.2007 року становить суму в розмірі 39849,37 грн.

Позивач зазначав, що 20 лютого 2008 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування. ОСОБА_3 (транспортним) страховим бюро ОСОБА_6 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 25500,00 грн. У зв»язку із зверненням у суд позивачем було понесено судові витрати у розмірі 2000,00 грн. на юридичні послуги, та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 120 грн. та державне мито у розмірі 255 грн., що підтверджено документально, а тому позивач просить суд прийняти рішення та стягнути, солідарно, у рівних часках з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро кошти у розмірі 25500 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача від позову не відмовилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на докази подані до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав, зазначав, що за позовом має відповідати відповідач ОСОБА_4, оскільки ним було видано доручення на керування транспортним засобом ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату судового засідання, але повістку не отримав ( а.с.45, 49,61-64), яка повернулася до суду як не вручена, а тому суд у порядку ч.8,9 ст.76, ст.ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача ОСОБА_4 та ухвалити у справі заочне рішення суду.

Судом встановлено, що згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва по справі №3-265/08 від 23.01.2008р ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 грн.(а.с.15).

Судом встановлено, що автомобіль «Мерседес» д.нз.АА7130ВА, власником якого є ОСОБА_5, водієм якого був ОСОБА_4, не був застрахованим, а також власник транспортного засобу ОСОБА_5, та водій ОСОБА_4 не мали чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що було підтверджено відповідачем ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Судом встановлено, із пояснень відповідача ОСОБА_5, та підтверджено письмовими доказами ( а.с.51), що ОСОБА_5 16.03.2007 року видав доручення, яким уповноважив ОСОБА_4, бути його представником в органах ДАІ з усіх питань, пов»язаних з експлуатацією та використання за цільовим призначенням належного йому автомобіля «Мерседес» д.н.з.НОМЕР_1. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5, просив виключити його зі складу відповідачів, оскільки він цією довіреністю уповноважив гр. ОСОБА_4 також і керувати транспортним засобом, та вважає, що доручення мають всі однакову форму і повноваження викладені у доручення, щодо експлуатації та використання за цільовим призначенням тотожне керуванню та розпорядженню транспортним засобом.

Судом також встановлено, що згідно інформації Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС України ( а.с.39) зазначено, що власником транспортного засобу «Мерседес-Бенц 2008» д.н.з. НОМЕР_1 є гр. ОСОБА_5І,. Інформація стосовно права керування вказаним автомобілем або іншого застрахованого транспортного засобу за гр. ОСОБА_4Ю, відсутня. З огляду на зазначене, суд не погоджується із думкою відповідача ОСОБА_5, що останній уповноважив відповідача ОСОБА_4 керувати вказаним транспортним засобом, на підставі зазначеного доручення від 16.03.2007 року, оскільки як вбачається із доручення, відповідач ОСОБА_5 уповноважив відповідача ОСОБА_4 бути його представником в органах ДАІ з усіх питань що пов»язані із експлуатацією та використання транспортного засобу, а не доручив керування транспортним засобом.

Судом встановлено, що іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, є ОСОБА_6 (а.с.15), який звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.12), на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а.с.14).

Судом встановлено, що згідно висновку щодо розміру заподіяної шкоди (а.с.16-22), розрахунку суми страхового відшкодування позивачем у справі, згідно наказу ( а.с.24), платіжного доручення (а.с.23) сплачено страхове відшкодування ОСОБА_6 у розмірі 25500 грн.00 коп.

Судом встановлено, що згідно контракту про надання правової допомоги та додаткової угоди до контракту ( а.с.26-28), згідно квитанції ( а.с.25) позивачем сплачено СПД ОСОБА_7 суму за надання юридичних послуг у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання, або утримання, зобов»язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання,зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи гр. ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобіля «Мерседес» д.н.з.НОМЕР_1, без належних правових підстав, власником якого є ОСОБА_5 На думку суду власник транспортного засобу «Мерседес» д.н.з.НОМЕР_1, не уповноважував гр. ОСОБА_4 керувати транспортним засобом, а лише доручив йому представляти його інтереси в органах ДАІ, чим допустив недбалість щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу «Мерседес» д.н.з.НОМЕР_1, а тому має відшкодовувати завдану шкоду спільно з відповідачем ОСОБА_4 у рівних долях.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судові витрати, солідарно, що підтверджені документально ( а.с.1,2,25).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187,1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 76, 88, 208-209, 212-215, 218, 224,228, 294,295 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце роботи не відоме та з ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро (00150 м. Київ вул.Горького,51), , солідарно, кошти понесеної страхової виплати, у рівних частках з кожного, у розмірі 12 750 ( дванадцять тисяч сімсот п»ятдесят) грн. 00 коп. Всього стягнути, солідарно, 25 500 (двадцять п»ять тисяч п»ятсот) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце роботи не відоме на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро (00150 м. Київ вул. Горького,51), судові витрати у розмірі 1 187 (одна тисяча сто вісімдесят сім) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро (00150 м. Київ вул. Горького,51), , судові витрати у розмірі 1 187 (одна тисяча сто вісімдесят сім) грн.00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом подачі заяви на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Т.О. Величко