29.07.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-3358 Головуючий в І інстанції
Категорія 79 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня місяця 29 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Дягілевій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Каховці та Каховському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Каховці та Каховському районі Херсонської області про поновлення строку звернення до суду та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

В грудні 2008р. ОСОБА_3М звернулась до суду із позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області (надалі УПФ) про зобов'язання нарахування недоплаченої державної соціальної допомоги, вказуючи, що має право на правовий статус дитини війни та доплати до пенсії, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. Х« 2195-ІV в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн., та з 01.01.2008р. У вказаний період часу відповідач не здійснює зазначеного перерахунку.

Просила поновити пропущений строк звернення до суду та стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн., та з 01.01.2008р.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Відновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області провести підвищення пенсії ОСОБА_3 за період з 09.07.2007р 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за рахунок коштів Державного бюджету. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного Бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3,40 грн.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі просить вказану постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначило, що суд не звернув увагу на відсутність фінансування зазначеного підвищення пенсії та відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на відповідні норми Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон № 2195), постанови Кабінету міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року, Положення про Пенсійний фонд України та Рішення Конституційного Суду України.

Письмових заперечень до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, на нього розповсюджується дія Закону № 2195.

Згідно ст.6 вказаного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.7 Закону №2195 фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2006 рік було зупинено. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 19.01.2006 року до статті 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону №2195 у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону №2195 запроваджені не були.

Пунктом 12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року дію ст.6 Закону №2195 було зупинено з урахуванням ст.111 того ж Закону, якою обмежено коло суб'єктів підвищення пенсії, а також встановлені інші його розміри.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційним положення п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено дію ст.6 Закону №2195, з урахуванням ст.111 цього Закону.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року текст ст.6 Закону №2195 викладено в на ступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційним положення п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Зазначені рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей вказаних законів, що визнані неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дат ухвалення вказаних рішень Конституційного Суду України відповідач по справі повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону №2195, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішень зазначені вище норми законів про бюджети втратили чинність та не підтягали застосуванню. Отже, відповідач повинен був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону №2195, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні виплати за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо протиправності бездіяльності відповідача та покладання на нього обов'язку провести підвищення пенсії позивача за вказані періоди.

Доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені належними доказами, висновків суду не спростовують та не містять в собі посилання на норми матеріального закону, які заслуговували б на увагу.

Зокрема, не заслуговують на увагу посилання на постанову Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28.05.2008 року та відсутність поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для вказаного підвищення пенсії. При цьому колегія суддів виходить з наступного. Зазначеною постановою встановлюється не розмір мінімальної пенсії, з якого обчислюється доплата особам, які мають статус «дитини війни», а конкретний розмір такої доплати, що суперечить змісту ст.6 Закону №2195, якою встановлюється розмір такої доплати у відповідності до 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно ж до положень ч.2 ст.3 Закону №2195 державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України. Розмір же мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Також неприйнятними є доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача, позбавленого можливості реалізації програми з доплат дітям війни через недостатність їх бюджетного фінансування, оскільки питання фінансування передбачених законодавством виплат не є предметом спору у даній справі, а недостатність бюджетних коштів для виконання покладених на відповідача обов'язків у спірних правовідносинах виходять за межі заявлених вимог та не є предметом судового розгляду.

Враховуючи, що справу розглянуто з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Каховці та Каховському районі Херсонської області відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: