Справа № 2-2482-10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.

при секретарі Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей, про звільнення від сплати аліментів,стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить:

1.Ухвалити рішення ,яким визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх батьком- Крайнюковим ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку №1 по вул.Потьомкіна в м.Красний Лиман Донецької області.

2.Припинити стягнення з нього на утримання цих дітей аліментів у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу).

3.Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на його користь аліменти на утримання цих дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу),але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах з обставин викладених ним у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Повноважний представник органу опіки та піклування Краснолиманської міської ради вважав, що позов підлягає задоволенню в частині визначення місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та судові пояснила що дітям слід мешкати разом з матір*ю, і за місцем її мешкання є всі умови для цього, син мешкає разом з нею і не бажає мешкати разом з батьком, донька зараз деякий час мешкає з батьком бо посварилась зі своєю бабусею.

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_4- син колишнього подружжя, судові пояснив, що бажає мешкати разом з матір*ю,з нею йому добре , в нього все є , влітку мешкав разом з бабусею, бо йому відтіля було ближще ходити на риболовлю.

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_5- дочка колишнього подружжя,

судові пояснила, що з березня 2010 року мешкає разом з батьком бо просто вирішила пожити деякий час з батьком , коли мешкала разом з матір*ю у неї все було і їй з матір*ю жилось добре , зустрічається з матір*ю 2-3 рази на тиждень, при цьому їй до школи від матері ходити набагато ближче чим від батька.

Судом,при досліджені інших доказів встановлено:

До 11.03.2009 року позивач та відповідач перебували в шлюбі під час якого в них народилось двоє дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-9,13-14,17,46).

Позивач на користь відповідача сплачує аліменти на утримання цих дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу)(а.с.12).

Позивач та відповідач обидва мають задовільні та всі необхідні умови для проживання разом з ними їх дітей ( а.с.11,39,57).

Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у судовому засіданні ,та дослідивши матеріали справи як докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України- якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років , визначається нею самою.

Таким чином, оскільки опитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 С.М.01.03.1996 року народження судові пояснив, що бажає мешкати разом з матір*ю,з нею йому добре і з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається , що для цього є всі умови, то суд не вбачає підстав для визначення його місця проживання разом з батьком.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України -якщо мати та батько , які проживають окремо , не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина , спір між ними може вирішуватись органом опіки або піклування або судом, при цьому під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов*язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров*я та інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням віку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що дитина в такомі віці має мінливі світогляди та ні чи інші події чи поведінку оточуючих її людей, іі статі - те що вона дівчина і мати теж як жінка дасть їй необхідну пораду в будь-якому випадку , від матері їй набагато ближче до школи, коли вона мешкала з матір*ю,з нею їй добре і з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається , що для цього є всі умови, то суд не вбачає підстав для визначення її місця проживання разом з батьком до досягнення нею чотирнадцяти років.

Отже суд не вбачає підстав для визначення місця проживання дітей разом з їх батьком- позивачем.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Таким чином, оскільки судом відмовлено позивачу в визначенні місця проживання дітей разом з ним то відсутні будь-які підстави для припинення стягнення з нього на утримання цих дітей аліментів у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) та стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання цих дітей .

Керуючись ст. ст. 160-161 СК України, ст. ст. 81, 88,209, 213 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей, про звільнення від сплати аліментів,стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відмовити у зв*язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд,протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя