АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія відшкодування Доповідач Зазулинська Т.П.
шкоди, завданої внаслідок ДТП
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів КАРІМОВОЇ Л.В., ЯЦИНИ В.Б.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 04 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди , -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 (ОСОБА_5С.) про стягнення матеріальної та моральної ( немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначав, що 09 квітня 2008 року о 18 год.30 хв. з вини ОСОБА_3 ( ОСОБА_5С)., яка керувала автомобілем Хюндай, реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого був пошкоджений належний йому автомобіль НОМЕР_2.

Матеріальна шкода, пов»язана з ремонтом та відновленням пошкодженого автомобіля за висновком спеціаліста-автотоварознавця складає 6302,01 грн. Витрати з оплати послуг спеціаліста складають 390,00 грн.

Зазначав також, що крім майнової відповідачем завдано йому також моральну шкоду, яка полягає у потрясінні, перенесеному під час ДТП, безсонні та депресіях : неможливості тривалий час користуватися автомобілем, який був необхідний для всієї сім»ї, в якій є малолітній син ІНФОРМАЦІЯ_1; на час ДТП дружина знаходилася у стані вагітності та 25 липня 2008 року народила двох доньок. Відвідуючи органи дізнання та судові органи він змушений був відновлювати в пам»яті обставини ДТП, що негативно відображалися на стані здоров»я, у той час як ОСОБА_3 не з»являлася на проведення експертизи та до суду, чим перешкоджала у встановленні істини по справі.

На підставі наведеного та ст. ст.1166,1167,1188 ЦК України позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 6692,01 грн. майнової шкоди; 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди ; 116,96 грн. витрат зі сплати судового збору і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, вважаючи вимоги в частині матеріальної шкоди завищеними, а в частині моральної шкоди не підтвердженими належними доказами. Крім того посилався на те, що позивач не погодився на його пропозицію відремонтувати автомобіль.

3-я особа ОСОБА_3 також позов не визнала, при цьому не заперечувала, що ДТП за участю транспортних засобів під її та позивача керуванням 09.04.2008 року сталася з її вини.

До участі в справі в якості 3-ї особи була залучена ОСОБА_4, яка просила справу розглянути за її відсутності та зазначила, що автомобіль НОМЕР_2. знаходився в його повному володінні ОСОБА_2, тому він є належним позивачем ( а.с.57)

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 04 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково: Стягнуто на його користь з ОСОБА_1 9943 грн. (6302,01 грн. матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля, 3150 грн. у відшкодування моральної шкоди, 390 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, 71,52 грн. судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення, як постановлене з порушенням вимог ст. ст.10,57 та 133 ЦПК України та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді; пояснення відповідача, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скаорги, судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З висновком суду про доведеність позовних вимог ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальних збитків судова колегія погоджується, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 червня 2008 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України. Згідно вказаної постанови 09 квітня 2008 року , керуючи автомобілем НОМЕР_3, що на праві власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_3порушила вимоги п.п.12.1,12.3 Правил дорожнього руху в Україні і допустила наїзд на автомобіль ВАЗ 21011 державний номерний знак АПХ 8730 АІ під під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди заявлені ОСОБА_2 до ОСОБА_1А, як володільца джерела підвищеної небезпеки і вирішені судом з урахуванням доведеності вини 3-ї особи у настанні ДТП і на підставі висновку спеціаліста-автотоварознавця, який містить дані технічного огляду спеціалістом автомобіля ВАЗ 21011 державний номерний знак АПХ 8730 АІ , вартість запчастин автомобіля, що підлягають заміні, вартість ремонтних робіт на відновлення автомобіля, а також посилання на методику та літературу, якими користувався спеціаліст при проведенні дослідження та визначенні розміру шкоди.

Заперечуючи проти позову в цій частині і вважаючи вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди завищеними, відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень ні суду першої інстанції ні апеляційному суду. Судом першої інстанції було задоволено його клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи яка не була проведена в зв»язку з несплатою ОСОБА_1 її виконання .

Не спростовується висновок спеціаліста-автотоварознавця щодо розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в зв»язку з пошкодженням автомобіля і доводами апеляційної скарги.

Витрати ОСОБА_2 на оплату досліджень спеціаліста автотоварознавця в сумі 390грн.; підтверджуються наданою ним квитанцією ( а.с.20).

За таких обставин підстави для скасування чи зміни рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відсутні.

Між тим рішення в частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи своє рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд виходив з того, що така шкода полягає у моральних стражданнях позивача з приводу неможливості перевозити вагітну дружину у медичні заклади, стресу після дорожньо-транспортної пригоди, неможливості користуватися автомобілем протягом 6 місяців і зміні в зв»язку з цим звичайного укладу життя.

Між тим, всупереч вимогам закону щодо загальних підстав цивільно-правової відповідальності та роз»ясненням, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» суд не з»ясував та не зазначив в рішенні своїх висновків щодо протиправності діяння відповідача як заподіювача моральної шкоди; наявності причинного зв»язку між шкодою і протиправними діями відповідача та вини останього в її заподіянні.

Встановлені судом обставини справи не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 є належним відповідачем за позовом ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, тому судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду в цій частині і відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1А про відшкодування моральної шкоди , що не позбавляє позивача можливості заявити такий позов до належного відповідача.

Згідно вимогам ч.5 ст. 88 ЦПК України рішення суду підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат ( судового збору).

Керуючись ст..ст.303,304, п.3 ч.1 ст.307, ст..ст.309,313,314,316,319 ЦПК України судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду містка Харкова від 04 червня 2010 року змінити: скасувати його в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди і відмовити в їх задоволенні.

Зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору до 66,92 грн.

В іншій частині вказане рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді