РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді Требух Н.В. при секретарі Рудик Є.В.,

за участю позивача, відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів, -

встановив:

В вересні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення вимог, просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.04.2010 року по 06.12.2010 року в сумі 5901 грн. 83 коп. Вказував, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно. Однак, відповідач аліменти не сплачував.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, в день проголошення рішення суду позивач присутнім не був.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що не працює, про розмір аліментів, які належить сплачувати щомісяця йому ніхто не повідомляв, куди перераховувати аліменти він також не знає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, виконавче провадження, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно.

При зверненні до суду з позовом позивач посилається на ст..196 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду , одержувач аліментів має право на стягнення неустойки

пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен іень прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження" юзмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за іісцем виконання рішення. Крім того, державний виконавець повинен ювідомити про наявність такої заборгованості стягувача і боржника.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого [ровадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів вбачається, що державний виконавець розраховував аборгованість ОСОБА_2 по аліментах, проте, жодного доказу на [ідтвердження того факту, що про заборгованість ОСОБА_2 був ювідомлений з зазначенням строку її погашення, в матеріалах виконавчого [ровадження не виявлено. Крім того, в судовому засіданні позивач також не міг зазначити суду розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач щомісяця в гривневому еквіваленті. В матеріалах виконавчого провадження акож відсутні будь-які дані яким чином і на який рахунок повинні плануватись аліменти.

Встановлене свідчить про недоведеність вини відповідача у виникненні аборгованості.

Крім того, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та :ого виконання регулюється Главою 17 Сімейного кодексу України, яка не іередбачає відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської бласті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з ня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були рисутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, южуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії ього рішення.

Суддя