АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: із договорів Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі - Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Державного підприємства Центр державного земельного кадастру в особі Харківської регіональної філії на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 травня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства Центр державного земельного кадастру в особі Харківської регіональної філії про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, процентів, річних, інфляційних та за зустрічним позовом Державного підприємства Центр державного земельного кадастру в особі Харківської регіональної філії до ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, -

встановила:

У квітні 2009 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за договором оренди від 04 березня 2008 року, стягнути пеню у звязку з простроченням оплати оренди, проценти річні та інфляційні.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалась на те, що 04 березня 2008 року між нею та представником ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Харківської регіональної філії, було укладено договір оренди приміщення за адресою м. Богодухів, вул. Кірова, 18, згідно якого, орендарю у строкове оплатне користування було передане нежитлове приміщення, загальною площею 75, 1 кв. м. для використання в господарській діяльності з метою розташування Богодухівського відділення реєстрації. Договір було укладено на один рік, однак за відсутності заперечень сторін орендар продовжив користування приміщенням ще на один рік. За умовами договору орендна плата складає 7 000 грн. на місяць, заборгованість орендаря в частині основного боргу за період з березня 2009 року по лютий 2010 року складає 84 000 грн., що тягне виникнення права на нарахування пені, процентів річних та інфляційних.

Представники відповідача проти позову заперечували в повному обсязі. В березні 2010 року ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Харківської регіональної філії звернулося до ОСОБА_5 із зустрічною позовною заявою про визнання договору оренди від 04 березня 2008 року недійсним. ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Харківської регіональної філії зазначило, що договір оренди укладено без додержання вимог щодо усіх його істотних умов, що розмір орендної плати перевищує нормативно визначену та ринкову орендну плату, правочин вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 травня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені повністю. У задоволенні зустрічного позову ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Харківської регіональної філії відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача за первісним позовом просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та задовольнити вимоги позивача за зустрічним позовом ДП «Центр ДЗК» в особі Харківської регіональної філії в повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме при винесенні рішення судом допущено порушення ст. ст. 10, 27, 58, 59, 60, 61, 212, 213, 214 ЦПК України.

В поданих запереченнях представник ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними в справі доказами і не заперечується сторонами, що 04 березня 2008 року між ОСОБА_5 та Державним підприємством Центр державного земельного кадастру в особі Харківської регіональної філії був укладений договір оренди нежитлових приміщень загальною площею 75,1 кв.м., розташованих по пл. Кірова, 18 в м. Богодухів Харківської області, згідно якого, орендарю у строкове оплатне користування було передане нежитлове приміщення для використання в господарській діяльності з метою розташування Богодухівського відділу реєстрації. За умовами договору строк оренди становить 12 місяців з моменту передачі обєкта, а у разі, якщо жодна із сторін у 30 денний строк до закінчення дії договору не заявить про намір його розірвати, договір автоматично пролонгується на 12 місяців. Договором встановлено розмір орендної плати у розмірі 7 000, 00 грн. на місяць, що сплачується орендодавцю наперед за наступний місяць не пізніше 10 числа попереднього місяця.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи актів, орендар письмово підтвердив факт користування приміщенням з березня 2008 року по грудень 2009 року включно. Згідно листів від 11.01.2010 року №307/191 та від 26.01.2010 року №07/964 відповідач визнавав факт автоматичної пролонгації договору, свій намір звільнити приміщення та припинити договірні відносини по закінченню терміну договору 04.03.2010 року.

Згідно копій видаткових ордерів відповідач сплачув за користування приміщенням, проте з березня 2009 року по день закінчення строку договору оренди допустив утворення заборгованності, яка не сплачена.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова вид зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанії про стягнення з відповідача суми заборгованості з орендної плати в сумі 84 000 грн., пені в зв'язку з простроченням оплати орендної плати в сумі 3913 грн., процентів річних в сумі 321,62 грн. та інфляційних в сумі 1260 грн.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що посилання відповідача за первісним позовом про перевищення розміру орендної плати нормативно визначеному та ринковому розміру не підтверджені доказами та не ґрунтуються на законі.

На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції Державним підприємством Центр державного земельного кадастру в особі Харківської регіональної філії не було надано доказів на підтвердження того, що при сплаті орендної плати ОСОБА_5 одночасно розраховувався та сплачувався з нарахованої суми орендної плати 7000 грн. податок з доходів фізичних осіб у розмірі 1050 грн., тобто сума отриманої ОСОБА_5 орендної плати складала 5950 грн.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права та повно зясував обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Центр державного земельного кадастру в особі Харківської регіональної філії - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 травня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: