Справа №2-3077/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого: судді - Слурденко О.І., при секретарі Шиловій І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чугуївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок № 6 з надвірними будівлями, розташований по вул. Пархоменко в м. Чугуєві Харківської області як спадкоємцем першої черги після смерті батька.

У судовому засіданні позивач повідомила наступне. 08.02.2009 року помер її батько - ОСОБА_2, якому на праві приватної власності належить вищевказаний житловий будинок. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, єдиним спадкоємцем першої черги за законом на яке є позивач, оскільки мати (дружина померлого) померла ще в 2004 році, а інших спадкоємців не має.

В встановлений законом термін позивач із-за юридичної необізнаності, вважаючи себе особою, що фактично прийняла спадок, не подала до Чугуївської держнотконтори заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Здійснивши таке звернення тільки зараз, їй стало відомо, що за життя її батько перебудував в період з 1989 року по 1992 рік старий будинок за вищевказаною адресою та побудував ряд господарських будівель. Після закінчення такого будівництва, померлий не зареєстрував право власності на своє ім'я , тому на новобудови відсутня будь-яка технічно -правова документація.

З цієї причини, позивач вимушена звернутися до суду з позовом, бо не може оформити та юридично закріпити право власності на спадкове майно, що належить їй за законом.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви. Позивач, про підтримку позовних вимог у повному обсязі та проханням слухати справу без його участі. Відповідач, про визнання позову та проханням слухати справу без участі його представника.

Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

08.02.2009 року помер батько позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ВЛ № 211075 виданим 10.02.2009року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 83.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на: житловий будинок № 6 з надвірними будівлями, розташований по вул. Пархоменко в м. Чугуєві Харківської області, який належить померлому на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку посвідченим нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори 06.09.1988 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2950 та в встановленому законом порядку 01.12.1988 року в Чугуївському МБТІ за № 2207.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором.

Єдиним спадкоємцем першої черги на вищевказаний житловий будинок після смерті батька є його дочка - ОСОБА_1, оскільки дружина померлого, ОСОБА_3 померла 05.08.2004 року, що підтверджується відділом реєстрації актів цивільного стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 344.

Вважаючи себе особою, що фактично прийняла спадок, позивач заяви в встановлений законом термін до Чугуївської держнотконтори про прийняття спадщини за законом після смерті батька не подавала, оскільки весь час проживала в спірному будинку разом з батьками, доглядала за ними, поховала їх за свої кошти. Після смерті батьків позивач

продовжує проживати в будинку, здійснює його поточний ремонт, сплачує необхідні платежі та користується земельною ділянкою.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

В жовтні 2010 року позивач звернулася до Чугуївської держнотконтори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, щоб юридично закріпити за собою право власності на майно, що належить їй за законом. В видачі такого свідоцтва їй було відмовлено в зв'язку з тим, що за життя її батько, отримавши 28.02.1989 року у Чугуївській міській раді народних депутатів рішення № 31/13 на дозвіл перебудови житлового будинку № 6 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Пархоменко в м. Чугуєві Харківської області, здійснив таку перебудову відповідно до типового проекту № 184-24-84/1 в період з 1989 року по 1992 рік. Однак, по закінченню перебудови не отримав, в встановленому на той час законом порядку, свідоцтво про право власності на нерухоме майно в зв'язку з чим на сьогоднішній день на вищевказаний житловий будинок відсутня будь-яка технічно-правова документація.

Згідно ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земляній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Стаття 375 ЦК України говорить, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди за умови додержання архітектурних, будівельних норм та правил і за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. І власник набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненної власником на його земельній ділянці встановлюються ст. 376 ЦК України.

Таким чином з вищенаведеного вбачається, що батько позивача, за життя, на належній йому земельній ділянці самочинно перебудував житловий будинок, що належав йому на праві приватної власності.

За таких умов суд вважає, що позов ґрунтується на фактичних обставинах, доказах та як такий, що знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Родинність стосунків з померлим підтверджуються свідоцтвом про народження позивача виданим 23.02.1959 року районним РАГСом м. Чугуєва Харківської області, де графі «батько» вказано - ОСОБА_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу позивача виданого відділом РАГСУ Чугуївського району Харківської області 08.10.1977 року на підставі якого її дівоче прізвище ОСОБА_2 було змінено на Савенко.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст. 375, 376,1216-1218,1220-1223,1258,1261,1268,1270,1272-1274 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чугуївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на перебудований житловий будинок №6 з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вулиці Пархоменко в м. Чугуєві Харківської області, як спадкоємцем першої черги після смерті батька та вважати його введеним в експлуатацію.

Зобов'язати Чугуївське МБТІ зареєструвати право власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна на її ім'я.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області шляхом подачі у 10-денний строк з його дня проголошення - апеляції.

Суддя -