Перемишлянський районний суд Львівської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 серпня 2010 року Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

при секретарі Макар Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача 1 ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Перемишляни Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про звільнення підвального приміщення,-

в с т а н о в и в:

У березні 2009р. мешканці квартир № 31 та №32 будинку №7-а по вул. Липова Алея у м.Перемишляни ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 1997 р. вони являються співвласниками зазначених квартир та належних до них підвальних приміщень, що знаходяться в підвалі будинку №7-а. Але відповідачі, які проживають у кВ.№40, самовільно захопили підвальні приміщення, якими вони користувались та відмовляються добровільно їх вивільнити.

Підтвердженням того, що спірні підвальні приміщення належать мешканцям квартир №31 та №32 є ОСОБА_6 обстеження від 26.09.2008 року. Також, за самовільне захоплення належних їм підвальних приміщень, відповідач ОСОБА_4 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.186 КУпАП. Просять винести рішення про примусове звільнення спірних підвальних приміщень відповідачами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з вище зазначених підстав. Зазначила, що її сім»я у 1997р. придбала у фірми-забудовника квартиру №31 разом з підвальним приміщенням, і з того часу користувалась тим приміщенням. При здачі будинку фірмою-забудовником підвальні приміщення були позначені шляхом нанесення фарбою номерів, які відповідали номерам квартир. Приблизно у 2000 році вона виявила, що належне до її квартири підвальне приміщення зайняв самовільно ОСОБА_2, який на її вимогу обіцяв вивільнити підвал. Вона вірила обіцянкам відповідачів, не мала наміру з ними сваритися, а тому чекала, коли ті вивільнять приміщення самі. Але після того, як у 2008 р. ОСОБА_2 заявив, що не має наміру вивільняти належне до її квартири підвальне приміщення, вона разом з ОСОБА_5 звернулася в міську раду з відповідною заявою. Комісія з представників міської ради проводила обстеження підвалів їх будинку і встановила, що дійсно відповідачі самовільно зайняли належне до її квартири підвальне приміщення, яке до даного часу відповідачами не вивільнено. Тому просить прийняти рішення про примусове вивільнення належного до її квартири підвального приміщення.

Позивач ОСОБА_5 під час перших судових засідань підтримав свій позов та підтвердив, що належне до його квартири підвальне приміщення №32, а також суміжне з ним приміщення , яким користувалась сім»я ОСОБА_1, самовільно зайняли відповідачі. Спочатку ОСОБА_2 обіцяв вивільнити займане приміщення, а потім відмовився. З цього приводу комісія з міськради проводила обстеження підвалу будинку та підтвердила факт самовільного зайняття підвалів відповідачами.

21.05.2010р. ОСОБА_5 звернувся в суд з заявою про відмову від позову з тих підстав, що відповідачі добровільно повернули йому підвальне приміщення. Ухвалою суду від 26.05.2010р. відмова ОСОБА_7 від позову прийнята та провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_7 закрито.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у попередньому судовому засіданні за 15.09.2009р. заявлений позов не визнали, подали письмове заперечення та зазначили, що спірними підвальними приміщеннями вони користуються протягом 10 років, і зі сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_7 до них не було претензій. Вважають, що жильці квартир будинку №7-а користуються тими підвалами, які собі облаштують і ніякої нумерації підвальні приміщення не мають . Тому просять відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог. Відповідач ОСОБА_2 , будучи допитаним в судовому засіданні 22.02.2010р. показав, що придбавши у 1998 році квартиру №40, він після того зайняв в підвалі будинку два

2.

підвальних приміщення, якими ніхто не користувався, в яких не було дверей і на яких не було нумерації. Тими приміщеннями він користується до даного часу. Раніше позивачі будь-яких претензій до нього не мали, а тому вважає, що займає підвальні приміщення на законних підставах.

А в судовому засіданні 06.07.2010р. ОСОБА_2 підтвердив, що добровільно вивільнив та передав ОСОБА_7 підвальне приміщення за №32.

Представник відповідачів ОСОБА_3 заявлений позов не визнала та зазначила, що нумерації підвальних приміщень не було і спірні приміщення на час придбання квартири відповідачами ніким не були зайняті. Тому сім»я Липи на законних підставах, згідно ст.382 ЦК України , зайняла і користується зазначеними підвальними приміщеннями. Вважає, що позивачами пропущений строк позовної давності звернення до суду, а тому просить з цих підстав відмовити у задоволенні позову.

Представник 3-ї особи директор МКП «Комунальник» ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що при будівництві будинку №7-а забудовником була збудована така кількість підвалів, яка відповідала кількості квартир в будинку. Для кожної квартири було визначено конкретне підвальне приміщення, і номера підвальних приміщень співпадали з номерами квартир.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що після здачі будинку підвальні приміщення були пронумеровані шляхом нанесення номерів на дверях. Номера підвальних приміщень відповідали номерам квартир. Підвальне приміщення №31, яке знаходиться біля його підвального приміщення №32, спочатку теж було пронумероване та ним користувалась ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_8, будучи допитаним в судовому засіданні показав, що працює майстром по експлуатації комунального підприємства, а тому 26.09.2008р. , у зв»язку з поданою заявою ОСОБА_1 , в числі інших членів комісії проводив обстеження підвалу будинку №7-а по вул..Липова Алея у м.Перемишляни. При обстеженні підвалу комісією було встановлено, що при будівництві будинку всім мешканцям були виділені підвальні приміщення, нумерація яких відповідала номерам квартир, і що підвальне приміщення, яким користувалась ОСОБА_1, на момент обстеження було зайняте ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9 будучи допитаним в судовому засіданні показав, що весною 2000р. він проводив ремонт у квартирі ОСОБА_2 , і деякі будівельні матеріали та інструменти зберігав в підвалі будинку, в підвальному приміщенні, яке йому вказав ОСОБА_2 Пам»ятає, що в той час дверей в тому підвальному приміщенні не було.

Свідок ОСОБА_10 будучи допитаним в судовому засіданні показав, що приблизно у 1999 році допомагав ОСОБА_2 встановлювати в підвалі будинку за місцем проживання останнього металеві двері в підвальне приміщення.

Заслухавши пояснення сторін та їх представника, представника 3-ї особи,покази свідків, дослідивши дійсні обставини справи та давши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги

ОСОБА_1 підлягають задоволенню, обґрунтовуючи це наступним:

Встановлено, що у збудованому та зданому в експлуатацію до 1997 року будинку №7-а по вул.Липова Алея у м.Перемишляни були заплановані, збудовані та виділені для мешканців всіх квартир окремі підвальні приміщення. При тому підвальні приміщення забудовником були пронумеровані, і їх номера відповідали номерам квартир.

З 1997 р. сім»я ОСОБА_1 та сім»я ОСОБА_7 являються власниками, відповідно, квартир №31 та №32 по вул..ОСОБА_10 Алея-7-а у м.Перемишляни. З того ж часу за даними квартирами були закріплені підвальні приміщення №31 та №32 , що знаходяться в підвалі будинку №7-а

А сім»я відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 придбала квартиру №40 по вул..ОСОБА_10 Алея-7-а у м.Перемишляни у квітні 1998р., і згідно проведеного раніше розподілу, мала право на зайняття та користування підвальним приміщенням №40. Але ОСОБА_2 приблизно у 1999-2000 роках без погодження з іншими власниками квартир даного будинку самовільно зайняв підвальні приміщення за №31 та №32, встановивши на них свої двері та замки. На неодноразові вимоги власників квартир №31 та №32 звільнити займані приміщення, відповідачі тривалий час обіцяли звільнять дані приміщення, але у 2008р. повідомили, що відмовляються це вчинити добровільно.

У 2008-2009 роках ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися з відповідними заявами про самовільне захоплення сім»єю Липа належних їм підвальних приміщень.

3.

ОСОБА_11 від 26.09.2008р. та від 04.03.2009р. комісія в складі представників комунального підприємства, депутата міської ради та мешканців будинку провела обстеження підвалів будинку №7-а по вул.Липова Алея у м.Перемишляни та встановила, що підвальні приміщення в будинку були пронумеровані , і що підвальні приміщення №31

та №32, які належать мешканцям квартир №31 та №32, на той час самовільно зайняті сім»єю Липи з квартири №40.

13.11.2008р. адміністративна комісія Перемишлянської міської ради, розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_4 по факту самовільного захоплення підвального приміщення, винесла Постанову про накладення адміністративного стягнення, за якою ОСОБА_4 притягнуто до адмінвідповідальності за ст.186 КУпАП - самоуправство.

ОСОБА_11 схеми розміщень підвальних приміщень буд.№7-а по вул..Липова Алея, станом на березень 2010р. в підвалі будинку частково збереглась нумерація підвальних приміщень, і зокрема, існують підвальні приміщення , розміщені в наступному порядку №29, №30, № -без номера, №32, №33.

Як встановлено в судовому засіданні, саме підвальні приміщення №32 та приміщення, без номера, були самовільно зайняті відповідачами, і в травні 2010р. відповідач ОСОБА_2 добровільно повернув ОСОБА_7 підвальне приміщення №32.

З цих підстав суд вважає, що підвальне приміщення, яке на даний час не пронумероване та знаходиться між підвальними приміщеннями №30 та №32, являється підвальним приміщенням №31, яке займали мешканці квартири №31.

ОСОБА_11 частини 2 ст.13 ЦК України, при здійснення своїх прав особа зобов»язана утримуватись від дій, які могли б порушувати права інших осіб.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_11 ст..382 ЦК України, власникам квартир у багатоповерховому житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування та інше обладнання, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир.

У відповідності зі ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Тому суд вважає, що підвальне приміщення в підвалі будинку №7-а по вул.Липова Алея у м.Перемишляни, яке на час здачі будинку в експлуатацію та придбанням у 1997 р. сім»єю позивачки ОСОБА_1 квартири №31 у власність, було позначене за №31 та згідно визначеного забудовником порядку розподілу підвальних приміщень, належало до квартири №31, і що саме дане приміщення, яке на даний час не пронумероване та знаходиться між підвальними приміщеннями №30 та №32, самовільно зайняте відповідачами.

Також суд вважає, що позивачем не пропущений 3-х річний строк позовної давності, оскільки згідно пояснень позивача ОСОБА_1, що підтвердив також свідок ОСОБА_5, про відмову відповідачів добровільно звільнити спірне підвальне приміщення їй стало відомо тільки у 2008 році. Суд надає віри даним фактам.

Відповідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права.

Керуючись ст.ст.13,15,261,369,382 ЦК України, ст.ст.8,10, 57, 60,61,209,212-215,218, 292,294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звільнити самовільно займане підвальне приміщення, що знаходиться в підвалі будинку №7-а по вул.ипова ОСОБА_6 у м.Перемишляни , яке на даний час розміщене між підвальними приміщеннями за номерам 30, яке займають мешканці кв. №30 та номером 32, яке займають мешканці кв.№32, і яким з 1997 року користувались мешканці квартири №31.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд.

Суддя М.О.Кіпчарський