КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-1324/2010
Провадження № 1324
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого - судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Перепериця Т.О.

За участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави , зобов»язання вчинити дїї,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору та договору застави , зобов»язання вчинити дії посилаючись на те, що 27.08.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір згідно якого позивач отримала кошти в розмірі 17 334 долари США з оплатою 12 % річних на строк з 27.08.2007 року по 27.08.2012 року. Кошти використані на придбання автомобіля марки Мудан модель МД та який переданий в заставу банку . Кредит виданий у валюті США, що суперечить українському законодавству, оскільки чзгідно ст.. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня . Зобов»язання повинні виконуватись у національній валюті , отже чинним законодавством не передбачено використання іноземної валюти як кредитного ресурсу фізичній або юридичній особі. У зв» язку з підвищенням курсу іноземної валюти , сума боргу зросла . Вартість заставленого майна вказана у гривнях, а тому подальше погашення кредиту необхідно здійснювати у гривнях.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просила визнати недійсним кредитний договір укладений між сторонами 28.08.2007 року № 235-ФР та договір застави № 235-Ф від 28.08.2007 року. Зобов2язати відповідача прийняти у позивача суму 56 237 грн. 50 коп. з розстрочкою платежів на 120 місяців на умовах щомісячного платежу у розмірі 468,65 грн.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та пояснив, що кредитний договір був укладений згідно волевиявлення позивача , оскільки на кредит у доларах США визначався менший річний відсоток ніж на кредит у гривнях. На підставі банківської ліцензії ,яка дозволяє позивачу банківські операції з валютними цінностями був виданий кредит позивачу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2007 року між стронами був укладений кредитний договір № 235-ФР , відповідно до умов якого позивач отримала кошти в розмірі 17 334 долари США з оплатою 12 % річних на строк з 27.08.2007 року по 27.08.2012 року наступних висновків. Позивач у судовому засіданні підтвердила отримання зазначених коштів, які були витрачені на придбання автомобіля марки Мудан модель МД.

З метою забезпечення повернення кредиту, між сторонами 28.08.2007 року укладений договір застави, відповідно до умов якого позивач передала в заставу автомобіль марки Мудан модель МД 1044, днз ВІ 9811 АМ, 2006 року випуску.

Згідно ст. 527 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У судовому засіданні позивач підтвердила, що кредитний договір був укладений вільно , без будь-якого примусу зі сторони відповідача, на протязі з 27.08.2007 року виконувався, до суду з позовними вимогами про визнання спірних договорів недійсними звернулась після нарахування їй заборгованості по кредитному договору.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено волевиявлення сторін договору на надання та отримання кредиту в іноземній валюті.

У судовому засіданні встановлено, що банківською ліцензією № 28 від 20 січня 2003 року, від 17 липня 2007 року та від 09.10.2009 року ТОВ Банк «Фінанси та Кредит»,який в подальшому змінив найменування на ВАТ «Банк «фінанси та Кредит», а згодом на ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» позивачу надано право здійснювати банківські операції визначені ч.1тапп. 5-11 другої ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Згідно з додатку до дозволу № 28-2 від 17.07.2007 року Банк має праве здійснювати операції з валютними цінностями, зокрема, вести рахунки клієнті; (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті, вести кореспондентські рахунки банків (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті, залучати та розміщувати іноземну валюту на валютному ринку України.

Згідно ч.ч.І, 2, 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993р. №15-93 Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом; генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання; індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції.

Відповідно до п.2 ст.6 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993р. №15-93 уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію Національного банку України: від свого імені купують і продають іноземну валюту на міжбанківському валютному ринку України за дорученням і за рахунок резидентів і нерезидентів; мають право від свого імені і за свій рахунок купувати іноземну валюту готівкою у фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також продавати її фізичним особам - резидентам.

З урахуванням викладеного, а також на підставі Дозволу на здійснення банківських та інших операцій, позивач має право здійснювати торгівлю іноземною валютою виключно у випадках і в порядку, передбачених Положенням про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженим постановою Правління НБУ від 10.08.2005р. №281.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надання кредиту в іноземній валюті було здійснене відповідачем відповідно до вимог діючого законодавства, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі вищевикланого та керуючись ст..ст. 525,526,527 ЦК України, ст..ст. 10,11,60,209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення . Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Г оловуючий ОСОБА_3