Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2010

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сільченка О.В.

при секретарі: Плахотнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат понесених на ремонт паркану ;

В С Т А Н О В И В:

12.1.10р. цей позов заявлено до суду.

Під час розгляду справи позивач та її представники позов підтримали повністю.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що домогосподарство її матері, тобто позивача по справі, межує іїз домогосподарством відповідача. У жовтні 2010 року вона разом із матір»ю придбали будівельні матеріали, а саме цемент, відсів та металеві труби для встановлення огорожі земельної ділянки домогосподарства матері. На тому місці, де посадові особи сільської ради встановили межові знаки між земельними ділянками її матері та відповідача по справі, вона вирішили поставити огорожу. Використовуючи придбані будівельні матеріали, вони зробили бетонну суміш, після чого встановили та закріпили 17 металевих стовпчиків по межі із домогосподарством відповідача. Однак відповідач позрізала вказані стовпчики та привласнила, чим заподіяла її матері матеріальної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно позивач купила будівельні матеріали та понесла витрати, що підтверджується документами на придбання цих будівельних матеріалів. Крім того, витрати полягають у оплаті людям, які встановлювали ці стовпчики для огорожі. Представник позивача пояснив, що стовпчики знаходилися у домогосподарстві позивача, чого вона не заперечує, а тому її вина у заподіянні шкоди повністию доведена.

Відповідач та її представник ОСОБА_5 позову не визнали.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що домогосподарство у с. Літинка по вул. Перемоги,27, що межує із домогосподарством позивача належить не їй, а її синові ОСОБА_6 Восени 2009 року вона знаходилася в домогосподарстві сина та збираючи опенькь поблизу домогосподарства, вона у ровові в траві виявила металеві труби, які забрала до домогосподарства сина. Вона знала, що ті труби належали позивачеві через те повідомила сусідів про цю знахідку. Труби вона знайшла у ровові в траві між земельною ділянкою, що належить її синові та землею сільської ради, тобто, на землі, що належить Літинецькій сільській раді.

Через деякий час дільничий сказав їй повернути металеві стовпчки позивачеві та вона їх повернула.

Ні вона сама ні її син тих стовпчиків не зрізав, а тому ніякої шкоди позивачеві вона не заподіяла.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що наявність у позивача накладних на придбання будівельних матеріалів та показань свідків про те, що позивач їм платила гроші за встановлення по межі стовпчиків не являються доказами заподіяної шкоди, так як жоден свідок не вказав на те, що металеві стопвчики зрізала відповідач. Сам факт перебування цих стовпчиків у домогосподарстві сина відповідача підтверджує її пояснення, що вона їх знайшла поблизу домогосподарства сина, але не підтверджує заподіяння нею шкоди, так як стовпчики, які вона знайшла вона повернула позивачеві.

Крім цього, представник відповідача пояснив, що у задоволенні позову слід відмовити через те, що домоволодіння, що межує із домоволодінням позивача не належить відповідачеві, а належить її сину ОСОБА_6, а тому відповідачем по справі не може бути ОСОБА_2

Представник відповідача вимагав стягнути з позивача судові витрати, понесені із правовою допомогою, що підтверджується квитанцією про оплату за представництво інтересів відповідача по справі.

Свідок по справі ОСОБА_8 пояснив, що за проханням позивача у жовтні 2009 р. він приймав участь у встановленні металевих стовпчиків на межі домоволожіння ОСОБА_1 Він із ОСОБА_9 встановили та забетонували 17 стовпчиків по периметру межі Суворової.Ми їх встановили на відстані до 30 см. від лінії межі, що встаеновила сільська рада. Для цієї роботи було використано 4 мішки цементу по 50 кг. кожний, 10-12 мішків відсіву по 70-80 кг. кожний і металеві труби. За роботу ОСОБА_1 їм оплатила по 100грн. Їх було троє, але третього він не знає.

Свідок по справі ОСОБА_9 пояснив, що він разом із ОСОБА_8 та ще хлопцем по імені ОСОБА_8 встановлювали метелеві стовпчики по периметру межі домогосподарства Суворової.Вони встановилии 15 труб та 2 арматури, які залилит бетоном. ОСОБА_1 заплатила їм трьом по 100 грн. Вони використали біля 800 кг відсіву, 200 кг цементу. Після того як вони їх встановили, то він один раз був у домогорсподарстві ОСОБА_1, але тих стовпчиків на тому місці не було. Хто їх позрізав, то він не знає.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що восени 2009 року бачив як хлопці встановлювали стовпчики. Його Суваорова просила допомогти, але він відмовився, так як не мав вільного часу. Свідок ОСОБА_10 пояснив, що хлопці копали ями, бетонували. Післля встановлення стовпчиків їх зняли, але хто знімав- він не бачив та не знає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він як дільничий інспектор Літинського РВ УМВС проводив перевірку заяви позивача про самоправні дії відповідача стосовно позивача. Свідок пояснив, що він виніс постанову у порушенні кримінальної справи, однак хто вчинив шкоду він не встановлював. Зі слів ОСОБА_1 він дізнався, що металеві стовпчики знаходяться у ОСОБА_2 та розмовляв з цього приводу з нею по телефону. ОСОБА_2 сказала йому, що стовпчики знаходяться у неї і вона приїде та поверне їх ОСОБА_1.

З»ясувавши позиції сторін, пояснення свідків, дослідивіши матеріали справи, суд рахує, що у задоволенні ппозову слід відмовіити з таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2 від 27.03.92 р. №6 (зі змінами , внесеними постановами від 08.07.94 р. №7, від 30.09.94 р. №11, від 25.05.08 р. №15 та від 24.10.03 р. №9) Постанови Пленуму Верховного Суду України розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач придбала будівельні матеріали, які використала на встановлення стовпчиків для огорожі свого домоволодіння та понесла матеріальні витрати.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач понесла шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження встановлених стовпчиків для огорожі.

Однак, позивач та її представники не надали доказів, які спростовують пояснення відповідача та її представника в тій частині, що вона знайшла металеві стовпчики, що належать позивачеві, у траві поблизу свого домоволодіння та не довели обставин, якими стверджується заподіяння їй шкоди відповідачем, а тому, відповідно до 1161 ЦК України та вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, вина ОСОБА_2 у заподіянні шкоди ОСОБА_1 не доведена, тобто не доведено неправомірних дій зі сторони відповідача стосовно майна позивача, а, відтак, відсутній причинний зв»язок між такими діями та шкодою.

Суд відхиляє доводи представника позивача в тій частині, що у задоволенні позову слід відмовити з тих підстав, що домоволодіння в с. Літинка по вул. Перемоги, 27 належить ОСОБА_6, а не ОСОБА_2, а тому вона не може бути позивачем по справі, через те, що позивач вважає, що шкода їй заподіяна саме ОСОБА_2, яка притягнута до справи в якості відповідача.

Суд рахує, що на користь відповідача із позивача слід стягнути судові витрати, пов»язані із розглядом справи, що підтверджується квитанцією (а.с.20, 47 ) на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, відповідно до яких до витрат пов»язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу; стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених на ремонт паркану у сумі 956 ,50 грн. та стягнення судових втитрат відмовити.

Із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнути 2400 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про його оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Сільченко Олександр Васильович