Справа № 2-640/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Ярошук Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позо¬вом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи - під¬приємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення шкоди завданої дорож¬ньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_4, тре¬тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ЗАТ Страхова компанія «Провідна» про стягнення шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, вказуючи на те, що 11 травня 2010 року на перехресті вул. Б. Тена і Мануїльського в м. Житомирі. ОСОБА_3 керуючи авто¬мобілем «ГАЗ-31029», д/н НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить позивачу В результаті даної дорож¬ньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю позивача. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 червня 2009 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження вартість матеріальної шкоди, що було нанесено автомобілю позивача в результаті ДТП склала 30964. )3 грн.. Страхова компанія виплатила відповідачу суму страхового відшкодування в розмірі 24812.55 грн. Різницю між мате¬ріальним збитком і сумою сплаченою страховою компанією становить 6141.48 грн.. яку і просить позивач стягнути з відповідача у судовому порядку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Також позивач просить стягнути з відповідача в рахунок завданої йому моральної шкоди суму в розмірі 10000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задо¬вольниш з підстав викладених у позові.

Представник співвідповідача ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_5 позов не визнала, зазначила, що позовні вимоги не доведені належними доказами. Співвідповідач ОСОБА_3 та¬кож позов не визнав.

Третя особа ПАТ СК «Провідна» направила до суду заперечення проти позову у яких просила у його задоволенні відмовити і розглядати справу без участі їх представника.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріа¬ли справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізи¬чних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода заподіяна неправомірними рішеннями, дія¬ми чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою яка її заподіяла, якщо не докаже, що шкода заподіяна не з його вини.

Вимоги глав 81 та 82 ЦК України свідчать про те, що умовами виникнення обов'язку по відшкодуванню шкоди настає при наявності: виникнення шкоди, протиправних дій або бездія-

льності, якими утворена загроза заподіяння шкоди, причинний зв'язок та вина особи, яка створил., умови заподіяння шкоди.

Судом встановлено, що 11 травня 2009 року о 02 год. 00 хв. з вини водія ОСОБА_3. який керуючи автомобілем НОМЕР_3 в м. Житомирі на перехресті вулиць Б.Тена - Мануїльського, порушив правила дорожнього руху, а саме виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав переваги автомобілю НОМЕР_4, що належить позивачу ОСОБА_6, відбулось зіткнення транспортних засобів і автомобіль позивача отримав пошкоджен¬ня, в результаті чого водія ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, відповідно до постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 червня 2009 року у справі № 3-765/09. Згідно трудового договору від 27.02.2009 р., зареєст¬рованого у ЖМЦЗ 03.03.2009 року за № 2 ОСОБА_3 під час здійснення ДТП, пере¬бував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 та виконував свої обов'язки.

На підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № ВВ/8098712, акту обстеження ЗАТ СК «Прові¬дна» м. Житомир та ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової від¬повідальності власників наземних транспортних засобів», була нарахована з урахуванням зносу і за мінусом безумовної франшизи сума матеріального збитку в розмірі 24822,55 гри., яку було ви¬плачено позивачу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обо¬в'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних за¬собів» (далі - Закон), який набрав чинності з 1 січня 2005 року, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.

Статтею 9 Закону встановлено, що страховик зобов'язаний провести виплату страхово¬го відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов'язкового ліміту відпові¬дальності страховика, що становить 25500 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну потерпілих, яке не може перевищувати розміру прямого збитку.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при на¬станні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» (2658-14) та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстро¬ваної в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження на який посилається у своєму позові ОСОБА_1 вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля НОМЕР_4, який належить йому, при пошкодженні в наслідок ДТП складає 30964,03 грн..

Проте, вказаний висновок експертного авто-товарознавчого дослідження суду предста¬влено не було.

Відповідно до ст. 988 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата (відшкодування) за договором майнового страхування не може перевищувати розміру ре¬альних збитків та здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно ст. 1194 ЦК України, в разі недостатності страхової виплати (страхового від¬шкодування) для повного відшкодування завданої шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Проте, вказаний висновок експертного авто-товарознавчого дослідження суду предста¬влено не було. Таким чином позов є безпідставним, оскільки вказана позивачем сума включає в себе знос та безумовну франшизу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому за змістом даної статті моральна шкода полягає душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням майна. Факт ушкодження майна безперечно спричиняє моральну шкоду. Необхідність вирішення

питання щодо ремонту ушкодженого майна безумовно потребує витрат часу, у зв'язку з цією поді¬єю у нього порушився звичайний уклад життя, необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залеж¬но від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 із змінами від 25.05.2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода заподіяна фізичній особі непра¬вомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Одночасно су¬ди повинні з'ясовувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань чи втрат немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Приймаючи до уваги, що позивачем не надано жодних доказів в об¬ґрунтування своїх вимог щодо завданої моральної шкоди, незрозумілим є і те з чого виходив пози¬вач визначаючи розмір моральної шкоди, а тому позов в цій частині також задоволенню не підля¬гає.

Керуючись ст. ст. 599, 988, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 30, 62, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна про стягнення шкоди завда¬ної дорожньо-транспортною пригодою - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Жито¬мирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього про¬тягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Р. А. Галасюк