Справа № 2-3388/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2010 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчака М.М.,

при секретарі Редько К.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив :

В грудні 2009 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 216588-cred від 24.03.2008 року в сумі 5046,10 доларів США.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Вказував,що всупереч його волевиявленню 24.03.2008 року був укладений кредитний договір №216588-cred,тому з метою захисту своїх інтересів він звернувся в прокуратуру м.Рівне. В результаті порушено кримінальну справу по факту заволодіння грошовими коштами,вчиненого шляхом шахрайства, по якій він являється потерпілим, та по факту заволодіння та розтрати чужого майна. Його дружина ОСОБА_4 при укладенні кредитного договору присутня не була і згоди на його укладання не надавала. Кредитної картки на своє ім»я ОСОБА_2 не отримував,даними коштами не користувався. Покликаючись на викладене, просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав. Пояснив,що 24.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 216588-cred,відповідно до якого Банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 6000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік терміном по 20.03.2009 року. ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання із вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, однак в порушення договірних зобовязань графіку погашення кредиту не дотримувався, внаслідок чого станом на 29.11.2009 року виникла заборгованість за вищевказаним договором в сумі 5046,10 доларів США,а саме 3183,71 доларів США заборгованість за кредитом, 1592,30 доларів США заборгованість по процентам,31,29 доларів США штраф(фіксована сума), 238,80 доларів США штраф(процентна складова). ОСОБА_2 вищевказаний кредитний договір був підписаний, правочин ніяким не оспорений,протилежного ОСОБА_2 не довів. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 5046,10 доларів США,що в еквіваленті курсу НБУ гривні до долара США станом на 14.07.2010 року складає 39 875 грн. 29 коп. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Не заперечуючи самого факту підписання кредитного договору пояснили, що після отримання кредитної картки ОСОБА_2 передав її ОСОБА_5,який і отримав вказані гроші.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1,відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так,судом встановлено, що 24.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №216588-CRED, згідно якого Банк зобов»язався надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок,а позичальник зобов»язався повернути отриманий кредит,сплатити проценти,штрафні санкції,пеню та винагороду в строки і обсязі,встановлені в Договорі. Сума кредиту складає 6 000 доларів США. Термін погашення кредиту до 20.03.2009 року.

Додатком № 1 до договору встановлений графік погашення кредиту.

В той же день 24.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №216588-card про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «Мікрокредит»,згідно якого Банк відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок.

Відповідно до п.3.1 Договору, за користування кредитом ОСОБА_2 зобов"язаний сплатити Банку 24 % річних.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.3.2 Договору, при порушенні позичальником зобов"язання по погашенню кредиту, позичальник платить банку відсотки за користування кредитом в сумі 48 % річних, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту.

В порушення своїх договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства ОСОБА_2 не дотримувався термінів погашення кредиту та відсотків, встановлених в договорі, що підтверджено розрахунком станом на 29.11.2009 року, наявним у матеріалах справи, згідно якого сума заборгованості складає 5046,10 доларів США,а саме 3183,71 доларів США заборгованість за кредитом, 1592,30 доларів США заборгованість по процентам,31,29 доларів США штраф(фіксована сума), 238,80 доларів США штраф (процентна складова). Сума боргу 5046,10 доларів США в еквіваленті курсу долара США до гривні складає 39 875 грн. 29 коп.

Банк свої зобов»язання за Договором виконав, надавши позивачу кредит в сумі 6 000 доларів США.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб»єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З кредитним договором №216588-cred, додатком до нього, договором № 216588-card про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «Мікрокредит» ОСОБА_2 був ознайомлений, про що є відповідні підписи. Відповідачем ОСОБА_2 факт підписання ним договорів не заперечується.

Дані правочини недійсними не визнавались,ОСОБА_2 не оспорювались, позовів про визнання їх недійсними ОСОБА_2 подано не було.

Суд не бере до уваги доводів ОСОБА_2 щодо порушення кримінальної справи за фактом заволодіння грошовими коштами,вчиненого шляхом шахрайства,оскільки факт підписання кредитного договору ОСОБА_2 не заперечує, вказує,що після оформлення договору кредитна картка добровільно була передана ОСОБА_5,який й розпорядився даними коштами.

Відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобов»язання за кредитним договором перед Банком,яке в порушення вимог чинного законодавства та умов договору не виконав.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належними доказами своїх тверджень ОСОБА_2 не навів і такі судом не встановлені.

Судом встановлено, що на момент одержання кредиту співробітники банку ознайомили ОСОБА_2 з умовами кредитування, про що свідчить Довідка про умови кредитування «ПриватБанку» та орієнтовну сукупну вартість «Експрес» кредиту від 24.03.2008 року.

Окрім того доводи ОСОБА_2 про відсутність згоди його дружини на отримання кредиту не заслуговує на увагу,оскільки згідно розписки ОСОБА_4, дружини відповідача, остання дала згоду на укладення кредитного договору 3216588-cred,про що розписалась.

Згідно заявки на одержання «Експрес» кредиту та заяви про підтвердження зарахування 24.03.2008 року на картковий рахунок 6000 доларів США, ОСОБА_2 підтвердив виконання вказаних операцій Банком,про що також поставив підпис.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи при укладенні спірного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив у договорі всі істотні умови договору, а ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений з усіма умовами та за власним волевиявленням прийняв пропозицію і як наслідок підписав кредитний договір та не існувало ніяких інших умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай не вигідних для себе умовах.

Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є правомірними і підстав відмовляти в позові про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за вищевказаним договором немає.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 403 грн. 18 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Тому підстави для стягнення судових витрат в зазначеному розмірі також наявні.

На підставі викладеного, ст.ст. 526,527,530,610,629,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк заборгованість по кредитному договору в сумі 5046,10 доларів США (п»ять тисяч сорок шість доларів США 10 центів), що в еквіваленті курсу НБУ долара США до гривні станом на 14.07.2010 року складає 39 875 грн. 29 коп. (тридцять дев»ять тисяч вісімсот сімдесят п»ять грн. 29 коп.).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк судові витрати по справі в сумі 403 грн. 18 грн. та витрати на інформаційно0технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а всього 523 грн. 18 коп. (п»ятсот двадцять три грн. 18 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак