Справа № 2-745/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Золочівський районний суд Львівської області в складі судді Гуляка В. В.

при секретарі Захарчук Н.Я.

особи, які беруть участь у справі: позивачка : ОСОБА_1, представник позивачки : ОСОБА_2, відповідач : ОСОБА_3,

представник відповідача : адвокат ОСОБА_4, третя особа : ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом передачі ключа від вхідних дверей квартири,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 у заявленому позові просить зобовязати відповідача ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні квартирою № 8 по вул. С.Стрільців, 16 в м. Золочеві Львівської області, шляхом передачі їй ключа від вхідних дверей цієї квартири. В обгрунтування позову покликається позивачка у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що вона є співвласником вищевказаної квартири і їй належить у квартирі 14 частина. Співвласником іншої 14 частини у квартирі є відповідач, який являється її рідним сином. Вона, тобто позивачка у цій квартирі зареєстрована. У цій квартирі зареєстровані також відповідач із неповнолітньою дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім вищевказаних осіб у цій квартирі фактично проживає без реєстрації дружина відповідача ОСОБА_5. 12 травня 2007 року помер ОСОБА_7, який був її, тобто позивачки, чоловіком і батьком відповідача. З того часу між нею і відповідачем склались неприязні відносини, і відповідач почав чинити їй перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою. Протягом вересня 2010 року вона знаходилась на лікуванні в м. Львові і тимчасово проживала у своєї дочки ОСОБА_2. Коли вона повернулась в м. Золочів і мала намір продовжувати проживати у своїй квартирі АДРЕСА_1, то в квартиру потрапити не змогла, оскільки відповідач встановив нові вхідні металеві дверї'у квартирі і відмовляється дати їй ключа від цих дверей. У звязку із цим, по даний час вона не має можливості вільно зайти чи вийти із цієї квартири. Кожного разу щоб зайти у квартиру вона змушена просити відповідача, щоб він відчинив вхідні двері. Часто вона була змушена сидіти біля будинку на лавочці чи у сусідів, чекаючи коли із роботи повернеться відповідач і відчинить вхідні двері у квартиру. Вона являється особою похилого віку і має 79 років, інколи хворіє. Через неправомірні дії відповідача, вона із ЗО жовтня 2010 року по даний час змушена проживати в м. Львові у своєї дочки. Будучи співвласником квартири, вона має право вільно і самостійно користуватись та розпоряджатись своєю власністю, тобто своєю часткою у квартирі, використовувати квартиру для власного проживання, а також вимагати від інших осіб усунення перешкоди у користуванні цією квартирою.

Представник позивачки ОСОБА_2, яка являється дочкою позивачки і сестрою відповідача, позовні вимоги і їхні обґрунтування підтримала, а також пояснила, що 03.09.2010 року, 04.09.2010 року та в інші дні протягом вересня - жовтня 2010 року позивачка не могла потрапити у свою квартиру АДРЕСА_1, бо не мала ключа від вхідних дверей цієї квартири. По декілька годин позивачка знаходилась на дворі або в сусідів, чекаючи коли прийде відповідач і відчинить двері у квартиру. Позивачка являється старшою жінкою і не може переносити такі незручності у користуванні квартирою. Тому із 30 жовтня 2010 року по даний час позивачка проживає у неї, тобто у дочки, в м. Львові на пр. Червоної Калини, 39/36.

Відповідач ОСОБА_3 позовних вимог не визнав, у письмовому запереченні на позов та у судовому засіданні пояснив, що вимоги позивачки є безпідставними і не відповідають дійсним обставинам справи. Ніяких перешкоди позивачці у користуванні квартирою № 8 по вул. С.Стрільців, 16 в м. Золочеві Львівської області, він не чинить. Позивачка, тобто його мама, є психічно хворою людиною, яка не розуміє того що робить. Давати позивачці ключа від вхідних дверей квартири вінвідмовляється, оскільки тоді позивачка зможе самостійно виходити і заходити у квартиру, а це небезпечно. Раніше у позивачки був ключ від вхідних дверей квартири, однак позивачка його загубила. Передати позивачці ключа від вхідних дверей квартири він погодиться лише тоді, коли буде медичний висновок про те, що позивачка психічно здорова.

Третя особа по справі ОСОБА_5, яка являється дружиною відповідача, із позовними вимогами не погодилась і пояснила, що передавати позивачці ключа від вхідних дверей розглядуваної квартири небезпечно, бо позивачка психічно хвора. Одного разу у вересні 2010 року відповідач уже давав позивачці ключа від цієї квартири.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Із досліджених доказів судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3 являються мамою і сином, вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 і кожному із них належить у квартирі по 1А частині, що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача від 15.02.1973 р., копією паспорта відповідача, копією паспорта позивачки, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 від 16.05.2007 р., копією нотаріального свідоцтва про право власності на квартиру від 15.11.2007 року, копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Золочівським МБТІ від 27.04.2009 року.

Зареєстровані проживаючими у цій квартирі позивачка, відповідач і неповнолітня дочка відповідача ОСОБА_6, а фактично проживає без реєстрації також дружина відповідача ОСОБА_6

0.М., що підтверджується копіями паспортів позивачки і відповідача, копією будинкової книги на квартиру, довідкою Золочівського МВЖКП № 1468 від 30.11.2010 року і визнається особами, які беруть участь у справі.

Будучи власником 1А частини розглядуваної квартири АДРЕСА_1, позивачка ОСОБА_1 має гарантовані законом права власності на це своє майно, які є непорушними і не можуть бути обмежені іншими особами, в тому числі відповідачем, без передбачених законом підстав.

Так, відповідно до ст. 316 ч.І ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 383 ЦК України і ст. 150 ЖК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб, а також розпоряджатися своїм правом власності на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 своїми діями щодо ненадання позивачці ОСОБА_3

1.М. ключа від вхідних дверей розглядуваної квартири АДРЕСА_1, чинить їй перешкоди у користуванні цієї квартирою, чим порушує право позивачки на вільне і безперешкодне користування цією квартирою, як обєктом свого права власності.

Факт чинення відповідачем таких перешкод позивачці підтверджується у суді такими доказами :

- показами свідка ОСОБА_8-Т.В., яка показала, що являється сусідкою сторін по справі і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. Часто протягом вересня - жовтня 2010 року вона, тобто свідок, особисто бачила, що позивачка не могла потрапити у свою квартиру № 8 у їхньому будинку, оскільки не мала ключа від вхідних дверей квартири. Інколи позивачка по декілька годин сиділа на лавочці біля будинку і чекала коли із роботи прийде відповідач, тобто син позивачки, який працює у школі, і відчинить квартиру. Інколи, коли було холодно чи падав дощ, позивачка чекала на сина у неї вдома у квартирі № 9 в цьому будинку;

- показами свідка ОСОБА_9, яка показала, що вона особисто знає 2 випадки у жовтні 2010 року, коли позивачка не могла потрапити у свою квартиру АДРЕСА_1, бо не мала ключа від вхідних дверей. Зокрема, одного разу вона, тобто свідок, зустріла позивачку, яка сиділа на лавочці біля будинку і чекала коли прийде із роботи відповідач і відчинить квартиру. Іншого разу вона, тобто свідок, зустріла позивачку, яка ішла по вулиці і сказала їй, що не може потрапити у квартиру, бо немає ключа. Протягом листопада - грудня 2010 року позивачка проживає у своєї дочки в м. Львові;

-- показами свідка ОСОБА_10, який показав, що являється директором СШ № 3 в м. Золочеві Львівської області, а відповідач працює у цій школі вчителем. Протягом жовтня 2010 року позивачка ОСОБА_1 два рази приходила у школу і особисто його як директора просила про допомогу, просила звернутись до відповідача, щоб той дав їй ключа від квартири, бо вона не може зайти у квартиру. Першого разу коли приходила позивачка, то він, тобто директор, особисто сказав відповідачеві дати позивачці ключа щоб вона могла зайти у квартиру. Другого разу коли приходила позивачка, то відповідача на роботі не було, і позивачка біля 2-х годин сиділа у школі чекаючи на відповідача, однак, так і не дочекавшись пішла до сусідів.

Відсутність у позивачки ключа від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1, і наявність такого ключа у відповідача, визнається як самим відповідачем так і іншими особами, які беруть участь у розгляді справи.

Покликання відповідача і його дружини ОСОБА_5 на те, що позивачка є психічно хворою людиною, не розуміє значення своїх дій, і тому їй не можна давати ключа від квартири, суд вважає безпідставними і такими, що не підтверджуються жодними доказами по справі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до ст. 172 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка і син зобовязані піклуватися про своїх батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Поведінка ж відповідача ОСОБА_3, який являється сином позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказує на протилежне.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість, законність та справедливість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 20, 316, 317, 319, 321, 355, 356,

358, 361, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 172 СК України, суд -

вирішив:

позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 ключа від вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 і не чинити їй перешкод у користуванні цією квартирою.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 8,50 грн. сплаченого судового збору і 37 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя