РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді: Галич Ю.М.,

при секретарі: Яременко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області про зобовязання здійснити нарахування та виплату недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ставищенської райдержадміністрації та отримує з січня 2009 року державну допомогу по догляду за дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку, в розмірі 130 грн. 29 березня 2010 року вона звернулася до відповідача із заявою про донарахування та виплату їй вищевказаної допомоги в розмірі, встановленому ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми, проте відповідач відмовив їй в задоволенні даної заяви листом від 12.04.2010 року № 913.

Позивачка просить визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Ставищенської райдержадміністрації щодо відмови їй у здійсненні нарахування та виплати недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 1 січня 2009 року по 11 серпня 2009 року у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми та зобовязати вказане управління здійснити нарахування та виплату їй даної допомоги у вказаному розмірі за вказаний період з урахування фактично здійсненої виплати допомоги за цей період.

Позивачка та представник відповідача в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі. Крім того, відповідач направив до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнають посилаючись на те, що виплату позивачці вказаної допомоги проведено у розмірах, визначених Законами України Про державний бюджет.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Заперечуючи проти позову відповідач в письмових запереченнях посилається на те, що управлінням соцзахисту правильно виплачено позивачці вищевказану допомогу за 2009-2010 роки, оскільки відповідно до ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України, визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

З копії свідоцтва про народження дитини (а. с. 6) , довідки про склад сімї, виданої 21 квітня 2010 року № 649 (а.с. 7), довідки про доходи, виданої відповідачем 07.04.2010 р. за № 889 (а.с. 11), відповіді відповідача на заяву позивачки від 12.04.2010 р. за № 913 (а.с. 10) судом встановлено, що позивачка має дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, як отримувач допомоги по догляду за дітьми до досягнення трьох років і їй, згідно Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми, відповідачем виплачується допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, але щомісячний розмір цієї допомоги не відповідає вимогам вказаного Закону.

Позивачці відповідачем фактично виплачено вказану допомогу у січні серпні 2009 року в розмірі, встановленому статтею 15 Закону України „Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми в редакції Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (за 2009-2010 роки).

Згідно ч.1 ст.15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Підпунктом 7, 8 пункту 23 розділ ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік було внесено зміни до Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми:

- частину першу статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було викладено в такій редакції: Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

- пункт 3 розділ VІІІ Прикінцеві положення Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми викладено в такій редакції „Допомога за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року - 50 відсотками ,з 01 січня 2009 року-75 відсотками, з 01 січня 2010 року - 100 відсотками (прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Проте, слід зазначити, що відповідно п. 2 розділу ІІІ Прикінцевих Положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України Розділ II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" діє по 31 грудня 2008 року. Тобто, ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми в редакції вищевказаного бюджетного закону, згідно якої відповідач нараховує та виплачує позивачці цю допомогу і в 2009 році, діяла лише в 2008 році.

Тому суд з урахуванням викладеного вважає, що з 1 січня 2009 року при нарахуванні та виплаті позивачці вищезазначеної допомоги слід керуватися положенням частини 1 статті 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми (в редакції, до внесення в неї змін вищевказаним бюджетним законом), згідно якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлено: в 2008 році статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" з 1 жовтня 2008 р. - 557 грн.

Відповідно до ст. 54 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в 2009 році встановлено в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Тобто, з 1 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років становив 557 грн.

За умови відсутності у державному бюджеті коштів на належну виплату допомоги по догляду за дитиною громадянам України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, створюється ситуація правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Водночас, суд звертає увагу на те, що це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання допомоги по догляду за дитиною, яка прямо передбачена законом.

Позивачка має дитину віком до трьох років, тобто наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема, право на отримання допомоги по догляду за дитиною.

Наділивши осіб зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають дітей віком до трьох років.

Тобто, між позивачкою і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією позивачки щодо порушення її права на отримання державної допомоги відповідно до Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Судом встановлено, що позивачка зверталася до відповідача з заявою від 30.03.2010 року (а.с. 8) про недонарахування та недовиплату їй вищевказаної допомоги в розмірі, встановленому вищезазначеним законом. Проте, відповідач відмовив їй в задоволенні даної заяви листом від 12.04.2010 року № 913 (а.с. 9).

Керуючись вимогами ч. 1 та ч. 3 статті 2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України „Про міжнародне приватне право. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідачем в період з 1 січня 2009 року по 11 серпня 2009 року по даний час допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку фактично нарахована та виплачена в розмірі, встановленому п. п. 7, 8 п. 23 Розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, положення якого діяли до 31 грудня 2008 року, - суд вважає, що слід визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачці у здійсненні нарахування та виплати недоотриманої вищевказаної допомоги з 1 січня 2009 року по 11 серпня 2009 року по дату винесення рішення у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми та зобовязати його здійснити нарахування та виплату позивачці даної допомоги у вказаному розмірі за вказаний період з урахування фактично здійсненої виплати допомоги за цей період.

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст. ст. 1 ч. 1, 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми, ст. 58 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік, ст. 54 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік, ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646 VI Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, ст. 2 ч. ч. 1, 2, ст. ст. 6, 7, 9 ч. ч. 2, 4, ст. ст. ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 213-215, 225 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити .

Визнати неправомірною відмову управління праці та соціального захисту населення Ставищенської райдержадміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку за період з 1 січня 2009 року по 11 серпня 2009 року по дату винесення рішення у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Ставищенської райдержадміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку за період з 1 січня 2009 року по 11 серпня 2009 року по дату винесення рішення у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми (встановленого в період з 17.08.2009 року по 31.10.2009 року статтею 54 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік, з 01.11.2009 року по час винесення рішення статтею 1 Закону України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати) з урахування фактично здійсненої виплати цієї допомоги за цей період.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ю.М. Галич