РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-1835/10

пр. № -

09 серпня 2010 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої, судді: Т.О. Величко

при секретарі: В.О. Оберемко

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Третя особа: Управління ресурсного забезпечення, Головного управління МВС України в м.Києві про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Третя особа: Управління ресурсного забезпечення, Головного управління МВС України в м.Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом, посилаючись на те, що йому із сім»єю з трьох осіб: він, відповідач та донька надано ордер на право зайняття житлового приміщення №1, а саме кімнати №914-А, будинку №7 по вул. В.Стуса у м. Києві у сімейному гуртожитку тимчасового проживання, згідно рішення ЖБК УВС Київського міськвиконкому від 14.12.2004р №5. Позивач зазначав, що у травні 2009 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Зазначав, що відповідачка перешкоджає йому користуватися спірним майном, без його дозволу у лютому 2010 року надала згоду керівництву на проживання у їх кімнаті сторонній особі, а тому перешкоджає своїми діями позивачу потрапити до спірної кімнати.

У попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що дійсно на сім»ю з трьох осіб: вона, відповідач та донька надано ордер на право зайняття житлового приміщення №1, а саме кімнати №914-А, будинку №7 по вул. В.Стуса у м. Києві у сімейному гуртожитку тимчасового проживання. Зазначала, що у квітні 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. У зв»язку із неможливістю спільного проживання та відмовою відповідача ОСОБА_2 висилятися із спільного жилого приміщення, вона з донькою була змушена у травні 2009 року тимчасово поселитися у родичів за адресою м. Київ ОСОБА_5 Лепсе,75 кв.34 де і мешкає по теперішній час, у зв»язку із навчанням доньки поруч із місцем проживання. Зазначала, що з невідомих їй підстав відповідач у вересні 2009 року виселився із спірного жилого приміщення. Зазначала, що вона надала згоду на тимчасове проживання у спірний кімнати №914-А, будинку №7 по вул. В.Стуса у м. Києві сім»ї ОСОБА_4, за погодженням із керівництвом ГУ МВС України в м. Києві, а тому просить суд зустрічний позов задовольнити, а у основному позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлений судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав.

Представник третьої особи: Управління ресурсного забезпечення, Головного управління МВС України в м.Києві виступав на боці відповідача за основним позовом, повідомив суд, що за заявою позивача ОСОБА_2 від 29.09.2009 року та згідно направлення від 28.08.2009 року позивачу ОСОБА_2 було надано ліжко-місце у гуртожитку № 6 за адресою вул.. Бориспільській,19, відбулося заселення 01.10.2009 р, а тому вважає, що позивач у справі має місце проживання і перешкоди позивачу ОСОБА_2 не чинилися.

В судовому засіданні позивач таргонський А.Д. та представник позивача за основним позовом підтримали заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві, та просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, підтримала зустрічний позов.

На підставі пояснень сторін у справі та третьої особи, досліджених письмових доказів суд встановив наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають на службі в ГУ МВС України в м. Києві, що підтверджено довідками з місця роботи ( а.с.25,37). Судом встановлено, що позивачу у справі ОСОБА_2Д, згідно ордеру №1 надано житлову площу розміром 13,4 кв.м з одної кімнати № 914-А у гуртожитку по вул.В.Стуса,7 у місті Києві (а.с.3), згідно довідки форми 3 (а.с12) у спірній кімнаті зареєстровані сторони у справі та їх неповнолітня донька.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_2 ( а.с.36), останньому було надано направлення від 28.08.2009 року (а.с.35) про заселення до гуртожитку №6 по вул. Бориспільській,19 у м. Києві, дата заселення 01.10.2009 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався до Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві щодо неправомірних дій осіб, які проживають у його кімнаті у гуртожитку, за результатами розгляду в порушення кримінальної справи відмовлено.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житловго кодексу України..

Відповідно до ч.2ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи,організації та інше.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на данну жилу площу.

Відповідно до п.2.11. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовцями внутрішніх військ МВС України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення орган місцевого самоврядування видає првцівнику спеціальний ордер, який є єдинною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення.

Відповідно до п.3.3, 3.4. вказаного Положення працівник вправі проживати в наданому йому службовому жилому приміщенні разом з членами своєї сім»ї. Працівник вправі у встановленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним уселити в займане ним службове жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. При тимчасовій відсутності працівника або членів його сім»ї службове жиле приміщення зберігається за ними у випадках і строки передбачені ст. 71 ЖК України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_2 не проживає у спірному примішенні з 01.10.2009 року, а відповідач ОСОБА_3 з травня 2009 року.

Відповідно до п.4., 4.1.1.вказаного Положення працівники, які припинили службу в органах внутрішніх справ України, яким було надано службове жиле приміщення, підлягають виселенню зі службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається із матеріалів справи позивач у справі ОСОБА_2, перебуває на службі в ГУ ВМВС України у м. Києві, не проживає у спірному приміщенні з 01.10.2009 року, ордеру на вселення у інше приміщення не отримував, у березні 2010 року звернувся із повом про його вселення та усунення перешкод у користуванні спірною кімнатою.

Як вбачається із матеріаліва справи ОСОБА_3 не проживає у спірній кімнаті з травня 2009 року, згідно заяви (а.с.33) дозволила тимчасово проживати у спірному жилому приміщенні гр. ОСОБА_4, що було підтримано керівництвом зі встановленим строком до 01.09.2010 року.

Як вбачається із матеріалів справ гр. ОСОБА_4, був тимчасово вселений докімнати № 914-А у гуртожитку по вул.В.Стуса,7 у місті Києві, з дозволу керівництва УРЗ ГУ МВС України у м. Києві. самовільно спірне житлове приміщення не займав, а тому на думку суду позовна вимога позивача за основним позовом щодо позбавлення відповідача ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням, мала бути пред»явлена до органу, який здійснив заселення, який є третьою особою у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, поданих до суду доказів, позивач за основним позовом не довів суд у чому полягають перешкоди з боку відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, щодо перешкод у користуванні кімнатою № 914-А у гуртожитку по вул.В.Стуса,7 у місті Києві, оскільки як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_3, на законних підставах займала спірне житлове приміщення, за сімейними обставинами тимчасово не проживала у спірній кімнаті разом із своєю донькою, а відповідача ОСОБА_4 було тимчасово вселено з дозволу керівництва УРЗ ГУ МВС України у м. Києві, а сам позивач подав заяву про надання йому ліжка-місця у гуртожитку.

На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами у справі та третьою особою пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, керуючись ст.ст.71,72,128,129 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 294, 295 ЦПК України, Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовцями внутрішніх військ МВС України, затвердженого Наказом МВС України від 10.09.2004 р № 1039 суд, -

ВИРІШИВ:

Основний позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2 у кімнату №914-А, будинку №7 по вул. В.Стуса у м. Києві.

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення, у разі відсутності осіб, протягом десяти днів, з дня отримання його копії..

Суддя: Т.О. Величко