Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Литвина М.М.., при секретарі Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни справу за позовом ПАТ „Банк „ОСОБА_1 та Кредит до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, процентів, комісійної винагороди та пені та за зустрічним позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ПАТ „Банк „ОСОБА_1 та Кредит про визнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору та договорів поруки , -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ „Банк „ОСОБА_1 та Кредит звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, процентів, комісійної винагороди та пені за кредитним договором № 98-ЛБ від 11.07.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 банком було надано кредит на суму 32 700 доларів США з оплатою за процентною ставкою 15% річних

На позичальника згідно договору покладений обовязок щомісячно в строк до 10 числа здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами у складі щомісячного платежу, що складає 450 доларів США, крім того, комісійної винагороди в розмірі 158,32 грн.

11.07.08 року між Банком «ОСОБА_1 та Кредит» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 98/2-ЛБ, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі відповідають за невиконання ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором. ОСОБА_2 порушує умови кредитного договору, а саме, не сплачує кредит, проценти за користування кредитом і комісійну винагороду.

Станом на 02.02.2010року заборгованість перед банком становить:

- заборгованість за кредитом 31 943,94 доларів США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 року 255529,16 грн.,

- заборгованість за простроченим кредитом 302,61 доларів США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 р. 2 420,67 грн.,

- заборгованість за простроченою комісійною винагородою 474,96 грн.

- заборгованість за нарахованими відсотками 833,03 доларів США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 року 663,66 грн.,

- заборгованість за нарахованою комісійною винагородою 316,64 грн.

Відповідно до умов договору банк нарахував пеню за прострочення сплати кредиту та щомісячної комісійної винагороди в сумі 24088,00 грн.

Всього заборгованість по даному кредиту становить 35 663,94 долари США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 р. 285286,56 грн. та 24879 грн. 60 коп.

Банк направляв відповідачам претензії щодо усунення порушень умов договору, але відповідачі не відреагували.

Позивач прохав стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк « ОСОБА_1 та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» заборгованість за кредитом в сумі 35 663,94 долари США що складає по курсу НБУ на 2 лютого 2010 року 285286,56 грн. та 24 879 грн.60 коп.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та кредит» про визнання недійсним кредитного договору, іпотечного договору та договорів поруки, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.07.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк « ОСОБА_1 та Кредит» було укладений кредитний договір № 98-ЛБ від 11.07.2008 року. Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої Банком для будь-яких клієнтів- фізичних осіб. На час укладення договору ОСОБА_2 для банку було надано достовірну інформацію про її фінансовий стан та відповідно до умов надання кредитних коштів нею була надана довідка про отримання доходу у національній валюті України. Відповідно до ст..2 ОСОБА_5 надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 32 700 доларів США, оплата по процентній ставці 15% річних, дата погашення кредиту 10.07.2025 року.

Згідно графіку погашення кредиту ОСОБА_2 зобов»язана щомісячно здійснювати погашення заборгованості по кредиту, а також оплату інших платежів на користь банку в іноземній валюті доларах США.

Сторонами при укладенні вказаного договору грошового еквіваленту в гривні чи навпаки не визначено. Отже, банк надав їй кредит, і вона підписала договір виражений в іноземній валюті без визначення грошового еквіваленту у національній валюті України.

Вона виконувала грошове зобов»язання і сплачувала всі платежі в банк виключно в доларах США, причому за її грошові кошти в гривнях при прийомі чергового платежу ОСОБА_5 продавав їй долари США не по офіційному курсу, а по комерційному. І тільки цю суму їй зараховували, як оплату по кредитно- заставному договору, що є грубим порушенням Цивільного законодавства України.

Зміст правочину не може суперечити цивільному законодавству, а тому вважають, що кредитний договір та договори, що виникли на його базі , а саме, іпотечний договір про надання в іпотеку квартири АДРЕСА_1 та договір поруки, укладений між банком та ОСОБА_3 є недійсними.

Прохали суд визнати недійсним Договір №98-ЛБ від 11.07.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк « ОСОБА_1 та Кредит», визнати недійсним іпотечний договір №98-ЛБ від 11.07.2008 р., укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк « ОСОБА_1 та Кредит», а також визнати недійсним договір поруки № 98/1-ЛБ від 11.07.2008 року, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит».

Представник ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі і заперечував проти зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вважаючи його безпідставним, так як кредитний договір між ПАТ «Банк « ОСОБА_1 та Кредит» і ОСОБА_2 укладено відповідно до чинного законодавства.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні проти позову ПАТ «Банк « ОСОБА_1 та Кредит» заперечували і наполягали на визнанні недійсним кредитного договору, іпотечного договору та договору поруки.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає , що позов ПАТ «Банк « ОСОБА_1 та Кредит» до відповідачів підлягає частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 98-ЛБ від 11.07.2008 року ОСОБА_2 банком було надано кредит на суму 32 700 доларів США з оплатою за процентною ставкою 15% річних.

На ОСОБА_2 згідно договору покладений обовязок щомісячно в строк до 10 числа здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами у складі щомісячного платежу, що складає 450 доларів США, крім того, комісійної винагороди в розмірі 158,32 грн.

Крім того, 11.07.08 року між Банком «ОСОБА_1 та Кредит» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 98/2-ЛБ, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі відповідають за невиконання ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором. ОСОБА_2 порушувала умови кредитного договору, а саме, не сплачувала кредит, проценти за користування кредитом і комісійну винагороду.

Станом на 02.02.2010 року заборгованість перед банком становить:

- заборгованість за кредитом 31 943,94 доларів США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 року 255529,16 грн.,

- заборгованість за простроченим кредитом 302,61 доларів США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 р. 2 420,67 грн.,

- заборгованість за простроченою комісійною винагородою 474,96 грн.

- заборгованість за нарахованими відсотками 833,03 доларів США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 року 663,66 грн.,

- заборгованість за нарахованою комісійною винагородою 316,64 грн.

Відповідно до умов договору банк нарахував пеню за прострочення сплати кредиту та щомісячної комісійної винагороди в сумі 24088,00 грн.

Всього заборгованість по даному кредиту становить 35 663,94 долари США, що складає по курсу НБУ на 02.02.2010 р. 285286,56 грн. та 24879 грн. 60 коп.

Банк направляв відповідачам претензії щодо усунення порушень умов договору, але відповідачі не відреагували.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення.

Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін в разі істотного порушення договору другою стороною.

Відповідно до ст.1054 за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст..524 ЦК України зобов»язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті.

В судовому засіданні будь-яких доказів того, що кредитний договір, іпотечний договір та договір поруки є такими, що укладені ОСОБА_2Л.С. та ОСОБА_3 на невигідних для них умовах, сама ОСОБА_2 та її представник не надали. В разі коли ті, чи інші умови не влаштовували їх, вони не позбавлені були можливості відмовитись від укладання таких угод.

Відповідно до ст..47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати банківські операції з валютними цінностями, а тому не заслуговують на увагу посилання позивача та його представника на те, що банк не вправі видавати кредит в іноземній валюті( в доларах США) через відсутність індивідуальної ліцензії, оскільки Національним Банком України 17.07.2007 року видано ПАТ « ОСОБА_1 та Кредит» банківську ліцензію за № 28, згідно з якою передбачено право банку здійснювати операції по залученню та розміщенню іноземної валюти на валютному ринку України, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність».

Необхідність в індивідуальній ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів у іноземній валюті передбачено підпунктом «в» п.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» у випадку якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Законодавство України не встановлює межі термінів і сум надання (одержання) кредитів у іноземній валюті, а тому на даний час і не потребується індивідуальної ліцензії на видачу кредиту у іноземній валюті. Надання кредиту в іноземній валюті ( доларах США) не є використанням цієї валюти як засобу платежу.

Таким чином, оспорювані позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 угоди відповідають вимогам Закону, моральним засадам суспільства і підстав в межах заявлених позовних вимог, визнавати їх недійсними немає.

Відповідно до ст.. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги інфляційні процеси в державі, суд знаходить можливим зменшити розмір пені до 5 000 грн.

Відповідачі, які не виконують своїх зобовязань, повинні нести солідарну відповідальність за порушення умов кредитного договору, відсутність у них коштів та порядок використання кредиту не є причиною для відмови у предявлених вимогах.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.524,526,527, 530,533,548, 551, 612, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ „Банк „ОСОБА_1 та Кредит до до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, процентів, комісійної винагороди та пені задовольнити частково .

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ВАТ „Банк „ОСОБА_1 та Кредит, заборгованість за кредитним договором в сумі 35 663,94 долари США що складає по курсу НБУ на 2.02.2010 року 285286 ( двісті вісімдесят п»ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн.. 56 коп. та 5000 (п»ять тисяч ) грн.. пені, сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1820( одну тисячу вісімсот двадцять) грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ „Банк „ОСОБА_1 та Кредит про визнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору та договорів поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий М.М.Литвин