г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-162/11
У Х В А Л А

07 грудня 2010 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Ладухіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі заяву Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Інгулецького районного суду м. Кривого рогу знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд, приймаючи до уваги, що у порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, щомісячних погашень кредиту у сумі, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та вважаючи, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, накласти арешт на майно (кошти), що належить ОСОБА_1 та обмежити її у праві виїзду за межі країни до виконання нею своїх зобовязань.

Приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності в тому числі інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову не зазначено обєктивних причин, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, хоча і зазначено вид забезпечення позову, але не обґрунтовано його необхідність, а також не вказано, в чому саме невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Щодо вимоги позивача стосовно обмеження відповідачів у праві виїзду за межі України до виконання ними своїх зобовязань, зазначаю, що встановлення обмежень на виїзд із України входить до компетенції органів Міністерства Внутрішніх Справ, Прикордонної служби та Митної служби України, які встановлюють ці обмеження на підставі постанови державного виконавця, тому у задоволенні заяви позивача слід відмовити, оскільки дане питання не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням того, що заява щодо забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, остання підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути заяву Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про забезпечення позову заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Попов