Справа № 2-19/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

03 серпня 2010 року

Брусилівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді М. В. Грищенко

при секретарі - Дубчак Н.В.,

з участю: позивачів - ОСОБА_1,- ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Соболівської сільської ради Брусилівського району про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

6 травня 2 00 9 року ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, Соболівської сільської ради Брусилівського району про скасування заповіту з послідуючим уточненням позовних вимог як визнання недійсним заповіту, складеного 15 вересня 2008 року ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 і посвідченого секретарем Соболівської сільської ради Брусилівського району, посилаючись на те, що померлий 10 листопада 2008 року ОСОБА_9 доводиться сторонам батьком і 29 травня 2008 року в Соболівській сільській раді Брусилівського району уклав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів в рівних частках на користь своїх дітей - ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_4 Батько проживав один у своєму будинку в с.Долинівка по вул.Тихона Москалика,50. На початку вересня 2008 року з невідомих позивачам причин відповідач забрав батька до себе додому. Після цього в батька стався інсульт, відбулася паралізація лівої сторони тіла. Коли позивачі приїхали до батька, то він знаходився у дуже важкому стані, ледь говорив, прохав забрати його від відповідача. Тоді позивачі і відповідач дійшли згоди розділити батьківське майно наступним чином: будинок відходить у власність відповідача, а земельна ділянка відходить у власність позивачів. 15 вересня 2008 року відповідач привіз до свого будинку секретаря Соболівської сільради ОСОБА_11, яка з невідомих причин склала та завірила заповіт, відповідно до якого все батькове майно заповідається на користь відповідача. 9 квітня 2009 року позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і лише після цього дізналися про новий заповіт від 15 вересня 2008 року. Оглянувши новий заповіт, виявили, що підпис батька у ньому не відповідає підпису, яким він підписував документи при житті. Навіть якщо ОСОБА_9 і підписав заповіт, то це відбулося внаслідок примусу з боку відповідача, а "воля батька", викладена у новому заповіті, не відповідала його внутрішній волі. Стаття 1253 ЦК України вимагає при посвідченні заповіту обов"язкову присутність не менш як двох свідків у всіх випадках, що передбачені ст.1252 ЦК України, серед яких і посвідчення заповітів посадовою чи службовою особою. Заповіт від 18 вересня 2008 року посвідчений секретарем Соболівської сільради у будинку відповідача без залучення свідків. Батько, якщо і підписав заповіт, то це сталося під постійним психологічним та психічним примусом відповідача, батько не віддавав значення своїм діям, а його волевиявлення не відповідало його внутрішній волі. Позивачі, посилаючись на ч.4 ст.203, ч.З ст.208, ч.І ст.215, ч.2 ст.1224, ч.І ст.1247, ч.8 ст.1252, ч.2 ст.1253 ЦК України, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3 позов про визнання заповіту недійсним підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та доповненнях до позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, підтримав письмові заперечення, в яких зазначив, що він з дружиною здійснював догляд за батьком, з вересня 2008 року батько став проживати з ним. Не примушував та не просив батька, щоб він на нього посвідчував заповіт. Це була його воля, батько сам так хотів поступити.

Представник відповідача сільський голова с.Соболівка Брусилівського району ОСОБА_6 позов не визнала, підтримала письмові заперечення, в яких зазначено, що волевиявлення ОСОБА_9 було вільним, він сам про це заявив і посвідчив заповіт на свого сина ОСОБА_4 Ніякого примусу чи тиску до ОСОБА_9 ніхто не застосовував. При посвідченні заповіту ОСОБА_9 розумів, що він робить, перебував у нормальному стані, прочитав заповіт та підписав його.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов про визнання заповіту недійсним не підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 29 травня 2008 року ОСОБА_9 склав заповіт, відповідно до якого він заповідав все своє майно рухоме і нерухоме, все, що буде належати на день його смерті своїм дітям ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_1 0.В., ОСОБА_4 в рівних долях./ а.с.106, 107/. Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Соболівської сільської ради Брусилівського району ОСОБА_11 і зареєстрований в реєстрі N 333. 15 вересня 2008 року ОСОБА_9 склав заповіт, відповідно до якого він заповів все своє майно рухоме і нерухоме, все, що буде належати на день його смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, ОСОБА_4 Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Соболівської сільської ради Брусилівського району ОСОБА_11 і зареєстрований в реєстрі N 407. Заповіт до його підписання прочитаний вголос заповідачу, був прочитаний ОСОБА_9 і власноручно підписаний ним у присутності секретаря виконкому Соболівської сільської ради. ОСОБА_9 особисто вчинив підпис в журналі реєстрації нотаріальних дій Соболівської сільської ради за 2008 рік про одержання нотаріально оформленого документа в записі N 4 07. Цього ж дня ОСОБА_9 підписав заяву про скасування раніше складеного ним заповіту. / а.с.105, 108, 109 /. Посвідчення заповіту з зв"язку з хворобою ОСОБА_9

було вчинене на дому за місцем проживання відповідача ОСОБА_4 в буд.22 по вул.Молодіжній в с.Долинівка Брусилівського району, де в той час перебував ОСОБА_9 10 листопада 2008 року ОСОБА_9 помер.

Такі встановлені судом обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9 /а.с. 13/, змістом заповіту ОСОБА_9 від 29 травня 2008 року /а.с.10 6,107/, змістом заповіту ОСОБА_9 від 15 вересня 2008 року /а.с. 108, 109 /, змістом заяви ОСОБА_9 про скасування заповіту / а.с. 105 /, записом N 407 в журналі реєстрації нотаріальних дій Соболівської сільської ради за 2008 рік / а.с.86 /, показаннями свідка ОСОБА_11 / а.с.72-75/, висновками судових почеркознавчих експертиз / а.с. 130-132, 171-177/.

Відповідно до ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі не надали жодних доказів на підтвердження того, що при складанні заповіту волевиявлення ОСОБА_9 не було вільним та не відповідало його волі, що заповіт був підписаний ОСОБА_9 внаслідок психологічного та фізичного примусу, що ОСОБА_9 під час посвідчення заповіту не віддавав значення своїм діям.

З дати складання заповіту 15.09.2008 року і до дня смерті 10.11.2008 року ОСОБА_9 мав можливість скасувати або змінити складений заповіт або вжити інших заходів для захисту своїх прав, якщо б його волевиявлення не було вільним і не відповідало його волі, зокрема, повідомивши про такі обставини позивачів.

Твердження позивачів про вчинення посвідчення заповіту з порушенням вимог ч.І ст.1252 ЦК України, якою передбачено, що заповіти осіб, зазначених у частинах першій-шостій цієї статті, посвідчуються при свідках, є безпідставним, оскільки ОСОБА_9 на час складання заповіту не може бути віднесений до зазначених осіб і посвідчення заповіту було вчинене посадовою особою виконкому Соболівської сільської ради відповідно до ст.1251 ЦК України, яка не відноситься до переліку службових осіб, які можуть посвідчувати заповіти відповідно до частин першої-шостої ст.1252 ЦК України.

Таким чином, судом не було встановлено підстав, передбачених ст.1257 ЦК України, для визнання недійсним заповіту ОСОБА_9, складеного ним 15 вересня 2008 року.

Оскільки вказаний заповіт був складений з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення, передбачених ст.ст.1247, 1248 ЦК України, і судом не були встановлені підстави, передбачені законом для визнання заповіту недійсним, тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідачі не підтвердили документально понесені ними судові витрати, які можуть бути присуджені з позивачів відповідно до ст.88 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, на підставі

ст.ст.203, 1234-1236, 1247, 1248, 1254, 1257 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 Васильовича до ОСОБА_4, Соболівської сільської ради Брусилівського району про визнання заповіту недійсним відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Грищенко