Справа №2а-3632/09 19.08.2010 19.08.2010 19.08.2010
Провадження №22ц-4480/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц- 4480/10 Суддя першої інстанції: Алєйніков В.О.
Категорія 57 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

19 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Данилової О.О.,

суддів: Довжук Т.С., Буренкової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві у відсутності сторін справу за апеляційною скаргою

Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2009 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі Департамент) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

В лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначала, що відповідно до положень Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сімям з дітьми» (далі Закон № 2811-ХІІ) вона, як мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Посилаючись на те, що в період з травня 2007 р. по січень 2009 р. вона отримувала цю допомогу в розмірі меншому, ніж передбачено Законом № 2811-ХІІ, позивачка просила визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати його щомісячно виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, встановленого для дітей у віці до 6 років, виплатити 7123 грн. заборгованості за період з травня 2007 р. по січень 2009 р., span>а в подальшому - здійснювати вказані виплати відповідно до ст.15 Закону.

Крім того, позивачка посилалась на порушення її прав pan align="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">в звязку з недоплатою одноразової допомоги при народженні дитини. Тому просила визнати дії відповідача по нарахуванню та виплати за період з травня 2007 р. по квітень 2008 р. цієї допомоги в розмірі меншому, ніж передбачено ст. 12 Закону, неправомірними, зобовязати останнього провести перерахунок і виплатити їй 1963 грн. заборгованості.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18&nbsp;вересня 2009 року позовні вимоги задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь ОСОБА_2 з відповідача 2019 грн. заборгованості по сплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та 1963 грн. заборгованості по допомозі при народженні дитини.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент, посилаючись на невірне застосування місцевим судом норм матеріального права, просив постанову в частині задоволення позову скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, статтею 3 Закону № 2811-ХІІ передбачено виплату матерям допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; одноразової допомоги при народженні дитини; допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших видів допомоги.

Позивачка, має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснює догляд за ним і має право на державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі, встановленому ч. 1 ст. 15 Закону № 2811-ХІІ, згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 ст. 14 цього Закону передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною і по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Абзацом третім ч. 2 ст. 56, пунктами 7, 14 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (далі Закон № 489-V) зупинено на 2007 рік дію, зокрема, статті 15 Закону № 2811-ХІІ, і встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 пункт 14 ст. 71 Закону № 489-V в частині зупинення на 2007 рік дії зазначених вище положень Закону № 2811-ХІІ визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 62 Закону № 489-V затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 квітня у розмірі 463 грн., а з 1 жовтня 470 гривень.

Отже, спірні відносини з 1 січня по 9 липня 2007 року регулюються відповідно до пункту 14 частини першої статті 71 Закону № 489-V, аз 9 липня по 31 грудня 2007 року до статті 15 Закону № 2811-ХІІ. n>

За такого, суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами адміністративного судочинства ">дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача зобовязання надати позивачці державну допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, відповідно до Закону № 2811Х11, але тільки з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 року.

Доводи представника Департаменту щодо правомірності дій відповідача із посиланням на відсутність бюджетних коштів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання Департаменту бюджетних коштів для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Разом з тим, за правилами адміністративного провадження можливо лише визнати дії субєктів владних повноважень незаконними та покласти обовязок відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за відповідний рік. Тому суд не уповноваженим органом проводити розрахунок суми заборгованості.

Враховуючи наведе, рішення в цій частині слід змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції: визнати неправомірними дії Департаменту та зобовязати його провести перерахунок призначеної позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. ;15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 9липня по 31 грудня 2007 року у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років, та виплатити перераховану суму.

Не можна погодитися з висновком суду в частині стягнення на користь позивачки із відповідача 1963 грн. одноразової допомоги.

Розмір допомоги при народженні дитини у 2007 ріці визначено абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-У «Про державний бюджет на 2007 рік» ( далі Закон №489-У ), яка складала 8500 грн. та здійснювалась одноразово при народженні - в сумі 3400 , а решта протягом 12 місяціврівними частками.

Водночас, Законом №489-У зупинено дію статті 12 Закону №2811-ХІІ, яка встановлювала інший розмір допомоги при народженні 22,6 розмірів прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини,

Однак, Рішенням Конституційного СудуУкраїни від 9 липня 2007 року № 6-рп визнано неконституційним зупинення на 2007 рік норм Закону №2811-ХІІ, у тому числі і статті 12 Закону №2811-ХІІ, лише в частині встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Абзац 2 частини 2 статті 56 Закону №489-У, яким визначено розмір допомоги при народженні дитини , неконституційним не визнано.

Отже, правовідносини щодо виплати матерям допомоги при народженні у 2007 році регулювались абзацами 1,2 частини 2 статті 56 Закону №489-У, якою встановлено розмір допомоги 8500 грн.

Отримання допомоги при народженні у такому розмірі ОСОБА_2 не заперечує (а.с.3-5).

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для визнання протиправними дій Департаменту щодо нарахування та виплати позивачці допомоги при народженні дитини та стягнення 1963 грн. різниці.

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року поновлено дію статті 12 Закону №2811-ХІІ в частині допомоги при народженні дитини, то судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині постанову слід залишити без змін, оскільки вона не оскаржувалася і не перевірялася.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2009 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості по допомозі при народженні дитини скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині визнання дій Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради щодо призначення і виплати державної допомоги при народженні дитини неправомірними та покладення обовязку sвиплати заборгованість по допомозі при народженні дитини.

Постанову суду в частині стягнення на користь ОСОБА_2 з Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради заборгованості по виплаті допомоги по догляду за дитиною змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради та зобовязати його провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 державної допомоги ;по догляду за ОСОБА_3, 23 квітня 2007 р.&nbsp;народження, до досягнення ним трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років, та виплатити перераховану суму.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: