Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
15 липня 2010 року Справа № 2-2112/10
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мірошниченко Н.В.
при секретарі Поляковій Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про стягнення аліментів
ОСОБА_1 (позивач) в травні 2010 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини.
В судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2009 року; мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні; відповідач покинув сімю, матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки аліменти у розмірі 30% з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 13.06.2009 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 46. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач покинув сімю, матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується, поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача.
Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 до її повноліття на користь матері ОСОБА_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31.05.2010 року, оскільки відповідач є батьком дитини і зобовязаний матеріально її утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.
Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, на підставі вимог ст. ч.3 ст. 88, ч. 3 ст. 81 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.
Керуючись ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 88, 169, 197, 208, 212, 214, 215, 224-226, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення платежу за один місяць.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Індустріального районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В.Мірошниченко