Славутицький міський суд Київської області
РІШЕННЯ

іменем України

Справа №2-267/2010

2 липня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Носенко І.В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання незаконними дій, зобов'язання провести перерахунок розміру пенсії та стягнення пенсійних виплат, -

УСТАНОВИВ:

У березні 2010 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовними вимогами до управління ПФУ у м. Славутичі і просила:

-визнати незаконними дії відповідача про відмову у перерахунку пенсії за віком згідно ст. 27,40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 49,51,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорія);

-стягнути з відповідача заборгованість по пенсії за віком (державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю) за період часу з 01.05.2009 р. по 01.04.2010 р. в розмірі 14657,63 грн.;

-зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплачувати щомісячно пенсію за віком з 01.05.2009 р. в порядку та розмірах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без обмеження максимального розміру пенсії, виходячи з показника (3c) середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, за 2008 рік;

-зобов'язати відповідача зробити перерахунок та сплатити заборгованість з щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорія) у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період часу з 01.06.2008 р. по 01.05.2009 р. по 01.05.2009 р. в розмірі 805,45 грн., виходячи з рівності мінімального розміру пенсії за віком до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

-зобов'язати відповідача сплачувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорія) з 1 травня 2009 року, виходячи з рівності мінімального розміру пенсії за віком до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з наступним підвищенням даного розміру у випадку підвищення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 13 травня 2009 року вона подала заяву про перерахунок пенсії на підставі ст. 42 ч. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який було проведено з порушенням чинного законодавства, оскільки застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік, а не за 2008 рік, що призвело до нарахування та виплати пенсії у меншому розмірі. Крім того, розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка фактично їй виплачується, не відповідає ст..51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, у яких просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позову, пославшись на правомірність своїх дій та рішень.

Позивачка та представник відповідача у судове засідання не з'явились, подавши письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У зв'язку з цим за правилами ст. 168-173 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності позивача та представника відповідача.

Дослідивши наявні письмові докази, оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

З пенсійної справи позивача № 106895 судом встановлено, що ОСОБА_1, - позивач у справі, перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду в м. Славутичі Київської області (УПФУ), - відповідача у справі.

З 26.04.2005 р. їй призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком та додаткова пенсія потерпілому від наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 3 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно розпорядження начальника УПФУ про перерахунок пенсії від 15.05.2009 р. за заявою позивача від 13.05.2009 р. № 300 з 01.05.2009 р. проведено перерахунок її пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія за віком після перерахунку призначена у розмірі 4 208 грн. 43 коп., додаткова пенсія - у розмірі 49 грн. 80 коп. відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році категорії 3. Загальний розмір призначеної пенсії, яка підлягає виплаті позивачеві з 01.05.2009 р., становить 4 258 грн. 23 коп.. Як видно з розрахунку заробітку для обчислення пенсії був взятий середній заробіток за минулий рік 1197,91 грн. (за повний 2007 рік).

З матеріалів справи вбачається, що листом від 24.12.2009 р. № 307/Р-3 у відповідь на звернення позивача управління пенсійного фонду у м. Славутичі повідомило, що до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсій у 2009 році відповідно до підпункту третього пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік.

Не погодившись з порядком проведення перерахунку пенсії та розміром нарахування пенсії та додаткової пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних відносин, у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок провадиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені у частині першій статті 40 цього Закону.

Згідно абзацу першого частини першої статті 40 цього Закону, яка встановлює порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, для обчислення

пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За правилом абзацу першого частини другої цієї статті заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп=Зс х (Ск: К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз-1+Кз- 2+КзЗ+...Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що її застосування додаткового правового регулювання підзаконними нормативно-правовими актами не потребує.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнані неконституційними, зокрема, положення підпунктів 8-12 пункту 35 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесені зміни до ст. 27, 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які обмежували максимальний розмір пенсії та по іншому врегульовували порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії, підстави і порядок перерахунку пенсії, у зв'язку з чим з дня проголошення зазначеного рішення вони втратили чинність і відновлена дія зазначених норм у попередній редакції.

До матеріалів справи долучено копія спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.2009 №20/01/18-09/039 та Пенсійного фонду України від 11.03.2009 № 4096/02-01, зі змісту якого вбачається, що при призначенні пенсій у 2009 році застосовується показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2008 рік (1573,99 грн.). Перерахунки пенсій у 2009 році проводяться із застосуванням зазначеного показника за 2007 рік (1197,91 грн.)

Застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2007 рік (1197,91 грн.) замісць цього показника за 2008 рік (1573,99 грн.) суперечить положенням абзацу першого частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, при якому враховується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Тому ці дії відповідача слід визнати неправомірними і зобов'язати його зробити перерахунок пенсії з 1 травня 2009 року та виплатити позивачеві перераховану суму пенсії.

Відповідно до базової норми ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3 і 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 51 цього Закону, чинність якої була відновлена у зв'язку з визнанням рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2008 неконституційними, зокрема, положень II «Внесення змін до деяких

законодавчих актів України» Закону України від 27.12.2007 р. № 107-VI «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими зазначена стаття була викладена в іншій редакції, особам, віднесеним до категорії З, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 53 цього Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України від 26 грудня 2008 року № 835-УІ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» (далі Закон № 835-УІ) прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, на 2009 рік встановлено у розмірах, які діяли у грудні 2008 року.

Згідно ст. 58 Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність установлено на 2008 рік: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482, з 1 жовтня - 498 гривень.

Таким чином, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в межах позовних вимог за період з 1 червня 2008 року по день прийняття цього рішення, була виплачена позивачеві у меншому розмірі, ніж передбачено базовою нормою статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки своїми діями відповідач обмежив права позивача у цій частині, то його дій є неправомірними і його слід зобов'язати провести відповідний перерахунок та виплатити перераховану суму додаткової пенсії.

Посилання відповідача на правомірність своїх дій суд вважає неогрунтованими виходячи з такого.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативно-правовими актами, то на наявності колізії застосуванню до спірних відносин підлягають положення законів.

Позовні вимоги в частині стягнення недоотриманої суми пенсії задоволенню не підлягають, оскільки її розрахунок не є достатньо обгрунтованим.

Керуючись ст. 209,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 травня 2009 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік (1573,99 грн.) та перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1 червня 2008 року по 2 липня 2010 року, виходячи з розміру встановленого законом на момент виплати прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і виплатити недосплачену суму пенсії та додаткової пенсії.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з відповідача на користь позивача 120 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Орел А.С.