Деснянський районний суд м.Чернігова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді Кулініча Ю.П.,

за участю: секретаря судового засідання Курило О.Б.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю „УСП Україна, про визнання договору недійсним, стягнення суми, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір № 011070 по надання послуг від 30 червня 2010 року, укладений між сторонами; стягнути з відповідача 60000 грн., сплачених за договором, а також 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що даний договір укладений з порушенням Закону України „Про захист прав споживачів, з використанням нечесної підприємницької практики. Предметом договору є надання фінансових послуг, на що відповідач не має ліцензії.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засідання позов не визнала.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 30.10.2010 між сторонами укладено договір про надання послуг № 011070, предметом якого надання позивачеві послуг, спрямованих на придбання транспортного засобу/обєкту нерухомості, через „Українську Соціальну Програму, організовану відповідачем, базуючись на принципі взаємодопомоги учасників „Української Соціальної Програми.

Відповідно до ст.1 Договору предметом Договору є надання учаснику УСП послуг, спрямованих на придбання транспортного засобу/обєкту нерухомості через ТОВ «УСП Україна». Пунктом 2.1 статті 2 Договору передбачено, що Товариство зобовязується надати Учаснику УСП такі послуги: зареєструвати Учасника УСП; організувати і проводити Розподільчі акти щодо надання права на отримання обраного Товару; надавати інформацію щодо результатів Розподільчих актів виключно учаснику УСП по даному договору (інформація щодо інших Учасників УСП не надається і є конфіденційною); організовувати та створювати умови для придбання Товару Учасником УСП; здійснювати оплату Товару та забезпечувати отримання товару Учасником УСП згідно з умовами діяльності «УСП»; інші послуги, зазначені в Умовах діяльності «УСП».

Статтею 3 Договору передбачені зобовязання Учасника УСП, а саме: сплатити комісійні, що становлять 6% + ПДВ від суми, визначеної в п.1.3 Договору; щомісячно сплачувати чисті платежі, за рахунок яких Товариство здійснює оплату Товару, адміністративні витрати плата за послуги Товариства з організації діяльності програми УСП; дотримуватись умов діяльності УСП, отримати товар в порядку, передбаченому у Додатку №2 та інше.

Як вбачається з Умов діяльності програми УСП, які є додатком 2 до Договору при розірванні договору Товариство не відшкодовує Учаснику УСП сплачені ним Комісійну плату, Адміністративні витрати ні за яких умов (п.9.1 стаття 9 Умов), розірвати договір має право лише той Учасник УСП, який ще не отримав Товар. Разом з тим при розірванні договору відповідачем для останнього будь-які негативні наслідки чи штрафні санкції взагалі не передбачені.

Умовами діяльності програми УСП, а саме статтями 5,6 передбачений Порядок проведення Розподільчих актів та Порядок проведення розподільчого акту, згідно заяви-пропозиції. Аналізуючи дані статті вбачається, що рішення про передачу позивачу товару залежить лише від волі відповідача, який сам на власний розсуд приймає таке рішення. Процедура прийняття рішення про передачу товару є непрозорою, а інформація щодо результатів проведених конкурсів та осіб, які отримали право на товар є конфіденційною і не може бути перевірена позивачем.

Таким чином, з Договору вбачаються явно невигідні одній стороні (позивачеві) договірні умови, які протилежна сторона правочину (відповідач) сформулювала в односторонньому порядку, тим самим створила істотний дисбаланс між правами і обовязками сторін за договором на свою користь і не врахувала при цьому інтересів контрагента (позивача).

Крім того, аналізуючи діяльність Товариства «УСП Україна» вбачається наявність утворення, експлуатації, сприяння розвитку пірамідальної схеми. Так, Програма УСП формується виключно на коштах Учасників УСП, без залучення коштів Товариства. Оплата товару здійснюється за кошти, внесені Учасниками УСП, в подальшому Учасник УСП, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим Учасникам УСП, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до також схеми. право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками УСП. Отже, така діяльність вводить споживача в оману.

Відповідно до ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання

компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів

до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець послуг не повинен включати в договір із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуг обумовлене тільки власним розсудом виконавця.

Згідно ч.6 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання договору недійсним обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.216 ЦК України в разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Як свідчить копія квитанції № 3 від 02.07.2010, позивачем на виконання договору сплачені 60000 грн.

У позовній вимозі про відшкодування моральної шкоди належить відмовити, оскільки згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України „Про захист прав споживачів, ст.708, 711 ЦК України права на відшкодування моральної шкоди позивачка в даному випадку не має.

Керуючись викладеним вище та ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір № 011070 по надання послуг від 30 червня 2010 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „УСП Україна та ОСОБА_3.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УСП Україна на користь ОСОБА_3 60000 грн., сплачених за договором, а також 2120 грн. у відшкодування судових витрат.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „УСП Україна на користь держави 608,50 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: