Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2010 року Справа 2-2085/10

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді БабаніноїВА.

при секретарі Нагаєвій Н.О.

з участю представника ВДВС ОСОБА_1 позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі заяву державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Шилова'М.Г. про визнання мирової угоди в порядку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення борту.

встановив:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 16 березня 2010 року задоволено позов ОСОБА_2 і стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по договору займу тридцять тисяч гривень.

24 серпня 2010 року державний виконавець Шилов М.Г. подав до суду заяву про затвердження мирової угоди між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вказавши, що на виконанні у ДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу №2-2085/10 від 01.04.2010 року виданого Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 30000,00 грн. Сторони просять затвердити мирову угоду в порядку виконання рішення суду.

Відповідно до мирової угоди ОСОБА_3 (Боржник) визнає, що його заборгованість перед ОСОБА_2 ( Стягувачем) становить 30000,00 гривень.

Дана заборгованість погашається боржником шляхом передачі стягувану у власність квартири АДРЕСА_1.

Стягувач заявляє, що з моменту підписання мирової угоди та у випадку належного її виконання не буде мати жодних майнових претензій до відповідача з приводу даної заборгованості.

Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, повязані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди, покладаються на боржника.

Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі і держави.

В судовому засіданні .ОСОБА_3 і. ОСОБА_2 просять мирову угоду визнати.

Суд вважає можливим визнати мирову угоду.

В судовому засіданні встановлено і підтверджено доданими до мирової угоду документами, що Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 01.03.1996 року. Квартира не перебуває під арештом, забороною, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна.

Дружина Боржника ОСОБА_4 його права на квартиру не оспорює, про що заявила у судовому засіданні.

Керуючись ст. 372.ЦПК України, суд

Ухвалив:

Визнати мирову угоду, укладену в процесі виконання рішення суду № №2-2085/10 від 16 березня 2010 року яким стягнено по договору позики з ОСОБА_3 на користь Лосєвою Ізабелли Марківни 30000 гривень.

Відповідно до мирової угоди ОСОБА_3 (Боржник) визнає, що його заборгованість перед ОСОБА_2 ( Стягувачем) становить 30000,00 гривень.

Дана заборгованість погашається ОСОБА_3 шляхом передачі Лосєвій Ізабеллі Марківні у власність квартири АДРЕСА_1.

Стягувач заявляє, що з моменту підписання мирової угоди та у випадку належного її виконанню - буде мати жодних майнових претензій до відповідача з приводу даної заборгованості.

Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, повязані з виконавчим провадженням. _ виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди, покладаються на боржника.

Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов-не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі і держави.

Визнання судом мирової угоди є підставою для закінчення державним виконавцем виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Суддя