Справа № 2-2140/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі: судді - Діонісьєвої Н.М.

при секретарі - ГриценюкМ.А.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради про виконання договору та відшкодування майнових збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У запереченні на позов відповідач зазначає, що на день укладення договору на участь у частковому будівництві квартири АДРЕСА_1, позивачу було відомо, що вказаний в договорі термін закінчення будівництва є умовним. Будинок не був введений в експлуатацію в зазначений у договорі термін через невчасне та недостатнє фінансування будівництва цього об'єкта з боку осіб, які приймають дольову участь в його будівництві, в тому числі і самого позивача.

Позивач не виконав вчасно свого обов'язку по оплаті будівництва, а тому невиконання обов'язку по введенню будинку в експлуатацію відповідачем є наслідком такого прострочення, і, в такому випадку, згідно із законом, прострочення відповідача не настає.

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору на участь у частковому будівництві регулюються законом «Про інвестиційну діяльність», а не законом «Про захист прав споживачів», норми якого до них не можуть бути застосовані.

Майнова шкода діями відповідача позивачу не була завдана, оскільки мирова угода, укладена між позивачем та його колишньою дружиною і яка містить, зокрема, умову щодо забезпечення їх дочки житлом шляхом купівлі або дарування квартири № 4 в будинку № З по вул. Соборна в м. Рівне до 1.10.2005 року, була затверджена ухвалою Рівненського міського суду від 23.11.2004 року, тобто ще до укладення договору про участь у частковому будівництві квартири АДРЕСА_2.

Крім того, термін планової здачі в експлуатацію будинку № 3 по вул. Соборна в м. Рівне в договорі визначено четвертий квартал 2005 року, тобто до 31.12.2005 року, що було позивачу відомо. Таким чином, позивач свідомо у мировій угоді вказав строк, в який вищезазначена умова завідомо не могла бути виконана.

В позовній заяві позивач не зазначив жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що він зазнав моральних страждань та істотних змін у житті, чим йому завдана моральна шкода, внаслідок протиправних дій відповідача. Таких протиправних дій з вини відповідача вчинено не було.

Вважає позов безпідставним та необгрунтованим.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що відповідно до договору про участь у частковому будівництві, він згідно з його умовами вніс кошти на будівництво квартири в будинку № 3 по вул. Соборна в м. Рівне. Проте, відповідач не виконав своїх зобов'язань, будинок в терміни, визначені договором, в експлуатацію не здав, у зв'язку з чим не має можливості користуватися квартирою і в будівництво якої вклав кошт , та розпорядитися нею. Остаточний строк надання йому цієї квартири невідомий. На його претензії відповідач надіслав відповідь про проблеми, пов'язані з будівництвом.

Таким чином, відповідачем порушені його права як споживача, оскільки з боку відповідача не було надано тих послуг і не виконані ті роботи, які він повинен був здійснити відповідно до договору.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх обов'язків за договором, він змушений нести грошові витрати на оплату найманого житла для дочки. Крім того, йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, пов'язаних з невиконанням відповідачем договору і порушенням строку передачі квартири у власність. Невиконання договору затягує вирішення його житлових проблем, розв'язання яких було покладено саме на цей договір.

Просить позов задовольнити і зобов'язати відповідача виконати договір до кінця другого кварталу 2010 року та стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в еквіваленті 14 100 доларів США та на відшкодування моральної шкоди 96 000 грн.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і пояснив, що умови договору про участь у частковому будівництві щодо строків введення будинку в експлуатацію не виконані у зв'язку з невчасним виконанням особами, які приймають дольову участь в його будівництві, в тому числі і позивач, обов'язку щодо фінансування будівництва.

Вини відповідача у понесених позивачем грошових витратах на утримання дочки немає. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що така шкода йому була завдана та що вона є наслідком протиправних винних дій відповідача.

Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.

З договору про участь у частковому будівництві, укладеного між сторонами, видно, що відповідач, як забудовник, взяв на себе зобов'язання освоїти передані йому позивачем, як замовником, в порядку дольової участі в будівництві кошти, закінчити будівництво житлового будинку і забезпечити введення його в експлуатацію та передати у власність замовника квартиру, передбачену договором, в IV кварталі 2005 року.

Таким чином, позивач є замовником робіт, які повинен був виконати відповідач, як забудовник, власними силами або із залученням субпідрядних організацій (п.2.1.4 договору).

Отже, відносини, що склалися між сторонами є відносинами між споживачем робіт та їх виконавцем, які регулює Закон України «Про захист прав споживачів».

Позивачем, як замовником, свої зобов'язання за договором виконані, оплата робіт проведена відповідно з умовами договору (п.2.2.1).

Проте, забудовник у передбачені договором строки, зобов'язань не виконав, будівництво будинку не закінчив і квартиру у власність замовнику не передав.

Доводи відповідача, що його вини у невиконанні договору немає, оскільки збільшилася вартість будівництва, а дольовики, в тому числі і позивач, своєчасно не внесли додаткові кошти для завершення будівництва, є необгрунтованими.

Сума коштів, які повинні бути внесені позивачем, визначена п.1.3 договору і ця умова є істотною умовою договору. Відповідно до п.4.1 договору його умови мають однакову зобов'язальну силу для сторін і можуть бути змінені або доповнені за взаємною згодою з обов'язковим складанням письмового документу. Такий письмовий документ сторонами не складався.

Крім того, п.1.4 договору передбачено, що остання ціна визначається після закінчення будівництва на підставі вартості будівництва по фактичних витратах.

Будівництво житлового будинку не закінчено.

Таким чином, невиконання умов договору має місце з вини забудовника.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодовуються збитки та моральна шкода. П.5.1 договору передбачає, що за порушення його умов, невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків згідно договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому даним договором та чинним законодавством України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів, що внаслідок невиконання забудовником своїх зобов'язань, йому завдано майнові збитки. Оплата житла найманого для проживання дочки умовами мирової угоди, затвердженої судом,не передбачена. Посилання на ту обставину, що такими збитками є кошти передані ним колишній дружині на забезпечення житлом дочки на підставі мирової угоди, затвердженої судом 23.11.2004 року, при розгляді справи позивачем не доведено.

Позивачем не надано суду доказів, що ним або його колишньою дружиною, укладений з дотриманням вимог законодавства договір найму (оренди) житла. Згідно із ст..ст.811,820 ЦК України такий договір укладається у письмовій формі із зазначенням у ньому розміру плати за користування житлом.

Такий договір позивачем не надано, а розписки ОСОБА_3 самі по собі не можуть підтверджувати, що кошти отримані нею від позивача саме для оплати орендованого житла і є наслідком того, що квартира АДРЕСА_2 не передана у його власність забудовником у строки, встановлені договором.

Що є стосується відшкодування моральної шкоди, то згідно ст..23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї' чи близьких родичів.

Та обставина, що позивач зазнав душевних страждань у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання, підтверджується неодноразовими протягом 2006-2009 років, зверненнями до забудовника з приводу невиконання ним обов'язку щодо завершення будівництва і передачі йому у власність квартири, письмовим зверненням позивача та інших учасників дольового будівництва до голови м.Рівне щодо неправомірної поведінки забудовника, неможливістю протягом тривалого часу вирішення позивачем тих житлових проблем, розв'язання яких він покладав саме на цей договір.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Оскільки, відповідачем порушені вимоги цієї норми права, його дії є протиправними.

Відповідно до ст.16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів суб'єкта цивільних правовідносин.

Згідно із ст.,22 Закону України «Про захист прав споживачів, суд при задоволенні вимог споживача одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує глибину душевних страждань позивача, викликаних протиправною, винною поведінкою відповідача, тривалість невиконання відповідачем своїх обов'язків, час та зусилля затрачені позивачем з метою поновлення порушеного права, неможливість вирішити житлові проблеми через невиконання відповідачем зобов'язання, і приходить до висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в сумі 20 000 гривень.

Виходячи з наведеного та керуючись 16,23,526,611 ЦК України, ст.22 Закону Україн«Про захист прав споживачів», ст.З, 15, 60,88, 158, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради про виконання договору та відшкодування майнових збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради виконати умови договору від 04 січня 2005 року № 4 на дольову участь у частковому будівництві квартири АДРЕСА_3 в повному обсязі до кінця другого кварталу 2010 року.

Стягнути з Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120(сто двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради судовий збір в розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненскої області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва