Справа № 2-4017/10
Провадження № 2-4017/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, виділивши частину балкону розміром 1,9 кв.м., вхід до якої з коридору загального користування, шляхом встановлення легкої перегородки.

В обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 пояснив, що він та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідачі є співвласниками квартири № 2а по вул. Ак.Богомольця, 5 у м. Львові. У спільному користуванні сторін є балкон площею 3,0 кв.м., позначений на плані літ. 11. Відповідачі зайняли балкон своїми речами та не дають можливості користуватися приміщенням. Позивачам на праві власності належить 1,9 кв.м. балкону, що становить 2/3 частини балкону, а відповідачам належить 1,1 кв.м. балкону. Зазначені площі приміщення ввійшли до загальних площ квартир. З врахуванням висновку спеціаліста вважає, що технічно можливо облаштувати на балконі перегородку для можливості використання спільного балкону власниками суміжних квартир відповідно до їх часток. Згідно листа головного державного інспектора з пожежного нагляду спірний балкон не є частиною евакуаційного виходу. Враховуючи наведене просить позов задоволити та виділити частку спірного балкону площею 1,9 кв.м. шляхом встановлення перегородки. При цьому просив суд розглянути справу на підставі наявних доказів, зазначивши, що зі сторони позивачів подані всі докази і такі є вичерпними.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує (а.с.122).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що квартира № 2а по вул. Ак.Богомольця, 5 у м. Львові належить відповідачам на праві спільної сумісної власності. Спірний балкон перебуває у спільній сумісній власності сторін та в їх спільному користуванні. Фактично дві сторони користуються балконом, жодних перешкод позивачам в цьому не чиниться. Відповідачі категорично заперечують проти влаштування перегородки на балконі, оскільки один вихід веде на сходову клітку через коридор спільного користування, і в такому випадку сім»я ОСОБА_2 буде позбавлена доступу до цього виходу. Крім цього, вікна їх квартири будуть виходити на ту частку балкону, що буде виділена позивачам, що є порушенням прав. Тому просила в позові відмовити

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та письмові заперечення проти позову, які за змістом аналогічні поясненням відповідача ОСОБА_2 (а.с.123-125,129-130).

Представники третіх осіб Личаківської районної адміністрації, Львівської міської ради в судове 07.12.2010 року не з»явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.131,149). При цьому суд враховує надані представниками пояснення в попередніх засіданнях.

Так, представник Личаківської районної адміністрації надала пояснення про те, що квартири були передані сторонам у власність шляхом приватизації, з врахуванням попередньо проведених розрахунків площ. При цьому до площі квартир ввійшли і площі частин спільного балкону. Так, площа балкону віднесена до площі квартири позивачів становить 1,9 кв.м., а до площі квартири відповідачів 1,1 кв.м., що стверджується розпорядженням Личаківської адміністрації від 21.05.2008 року. Із спірного балкону здійснюється вихід на сходи, що ведуть на горище та подвір»я будинку. Додатковий вихід в будинку є одночасно другим евакуаційним виходом для обох квартир. Також вказала, що на вимогу суду районна адміністрація визначить необхідність отримання їх дозволу на проведення перепланування.

Представник Львівської міської ради пояснив, що вирішення питання з приводу необхідності отримання відповідного дозволу на облаштування перегородки в спірному балконі віднесено до компетенції Личаківської районної адміністрації. Тому у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_3 Квартира № 2а у вказаному будинку належить на праві спільної сумісної власності відповідачам ОСОБА_2. Площа спірного балкона позначеного в технічному паспорті становить 3,0 кв.м. Будинок знаходиться на балансі місцевої ради. (а.с.5,47,132).

Згідно розпорядження Личаківської районної адміністрації від 21.05.2008 року та документів на підставі яких сторони набули у власність житло шляхом приватизації, до площі квартир враховано також і площі частин спільного балкона. Площа балкона віднесена до площі квартири № 2 належної позивачам становить 1,9 кв.м. Відтак, площа балкона віднесена до квартири № 2а належної відповідачам становить 1,1 кв.м. (а.с.48,49,62-94).

Як вбачається з технічних паспортів на квартири № 2 та № 2а, зазначено, що спірний балкон перебуває у спільному користуванні сторін. Згідно плану вхід на балкон здійснюється із загального коридору площею 11,3 кв.м., що є у спільному користуванні сторін, а також другий вхід наявний з квартири відповідачів з приміщення коридору квартири № 2а (а.с.3-4,44-45).

Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження № 24 від 20.12.2007 року, який стосується питання розподілу спільного коридору, спеціалістом також надано ескіз та розрахунок місця встановлення перегородки на балконі (а.с.30-36). При цьому суд звертає увагу, що спеціаліст виходив в цілому із загальних площ квартир, і при встановленні перегородки на балконі запропонував здійснення перепланування в коридорі загального користування.

Згідно листа головного державного інспектора з пожежного нагляду Львівської області (а.с.2) зазначено, що відповідно до п. 5.30 ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва» гвинтові сходи не можуть враховуватися як евакуаційні.

Разом з тим, такий лист в сукупності з іншими мотивами наведеними позивачами не є самодостатньою підставою для надання дозволу на проведення перепланування. Так, на вимогу суду Личаківська районна адміністрація розглянула спірне питання та встановила, що аналогічні балкони належать на праві приватної власності власникам квартир на всіх поверхах будинку № 5 по вул. Ак. Богомольця. Із цих балконів здійснюється вихід на сходи, що ведуть на горище та подвір»я будинку. При облаштуванні металевої перегородки на балконі під ін.11 власники квартири № 2 будуть мати можливість входу на горище з подвір»я будинку. Оскільки вказаний додатковий вихід в будинку служить одночасно другим евакуаційним виходом для обох квартир, доцільно облаштувати не перегородку, а хвіртку. Відповідно до п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 (із змінами та доповненнями) не належать до самочинного будівництва перепланування, не повязані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій та ін. З врахуванням наведеного, облаштувати металеву перегородку відповідно до наданого ескізу на балконі спільного користування квартир № 2 та № 2а в межах приватизованої площі можливо без отримання на те спеціального дозволу районної адміністрації.

Таким чином, для здійснення вище вказаного перепланування не вимагається згода міжвідомчої комісії та власника будинку. Однак, при вирішенні спору слід враховувати згоду співвласників квартири № 2а та інтереси обох сторін.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Однак, як встановлено в засіданні такої згоди сторонами не досягнуто.

У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно із п. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Як вбачається з технічної документації спірний балкон є невід»ємною частиною двох квартир і при виділі частки балкону позивачам буде втрачено його цільове призначення, оскільки другий вихід є евакуаційним і одна із сторін буде позбавлена доступу до нього, а також будуть порушені права та інтереси відповідачів як співвласників майна, оскільки вони будуть позбавлені доступу до виходу в коридор спільного користування, у звязку із заблокуванням такого позивачами, і при встановленні перегородки на балконі, віконний пройом житлової кімнати ОСОБА_2 виходитиме на частку балкону належній позивачам.

Поряд з наведеним, суд враховує, що облаштування перегородки на балконі тягне за собою певні перепланування двох квартир, що стверджується висновком спеціаліста, але такої вимоги позивачами не заявлено.

На підставі викладеного, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, за якою суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до переконання про безпідставність позову і необґрунтованість позову та залишає такий без задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 11,15,16,183,319,358, 364 ЦК України, Законом України «Про власність», суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, виділивши частину балкону розміром 1,9 кв.м., вхід до якої з коридору, шляхом встановлення легкої перегородки відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя С.І.Леньо