ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-946/10
провадження № Б/н 952
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Музичко С.Г.

при секретарях: Артемович А.Л., Козлюк JI.I.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та сплату відсотків за прострочення грошового зобов»язання -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до суду посилаючись на те, що 06.2008 року позичила за договором позики відповідачці ОСОБА_4 14000 доларів США, строком на 6 місяців з 08.06. по 09.12.2008 року зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 30 %, що підтверджується договором позики. Крім цього, того ж дня ОСОБА_2 передала відповідачці ще 14000 доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 30% річних, що підтверджується розпискою. В рахунок повернення вказаних коштів ОСОБА_4 повернула позивачці 12.02.2009 року 1000,00 доларів США, 14.03.2009 року 500 доларів США, 25.04.2009 року 4000,00 гривень, 25.04.2009 року 4000,00 гривень. Просила суд стягнути з відповідачки на її користь 287003 гривні 21 копійку, з яких 195187 гривень 80 копійок сума основного боргу, 31870 гривень 48 копійок сума відсотків за договором та борговою розпискою, 2028 гривень 77 копійок сума пені за договором , 11749 гривень 82 копійки сума компенсації за користування коштами 3% річних, 46166 гривень 35 копійок інфляційні нарахування, моральну шкоду в сумі 3000,00

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали просили задовольнити.

Представник відповідачки, під час розгляду справи, позов визнав частково в сумі доларів США та пояснив, що договір позики та розписка були видані в один день, а тому відповідачка отримала лише 14000 доларів США, з яких майже 2000 доларів США повернула позивачці. Крім того, на укладання договору позики потрібна була письмова згода чоловіка відповідачки ОСОБА_5, отже згаданий правочин є нікчемним. Також, надані розрахунки є необгрунтовані, виконані з порушенням передбаченим законодавством порядку.

Суд,вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

08.06.2008 року позичила за договором позики відповідачці ОСОБА_4 14000 США, строком на 6 місяців з 08.06. по 09.12.2008 року зі сплатою відсотків за я коштами в розмірі 30 %, що підтверджується договором позики (а.с. 7). Крім цього, того ж дня ОСОБА_2 передала відповідачці ще 14000 доларів США зі сплатою за користування коштами в розмірі 30% річних, що підтверджується розпискою (а.с.8) В рахунок повернення вказаних коштів ОСОБА_4 повернула позивачці 12.02.2009 року 1000,00 доларів США, 14.03.2009 року 500 доларів США, 25.04.2009 року 4000, 00 гривень,25.04.2009 року 4000,00 гривень.

Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму

грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова а або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.

Частино 2 ст. 625 ЦК України установлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три центи річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що відповідачка порушила умови договорів позики від 08.06.2008 року та не повернула позичені кошти з урахуванням 30 процентів за їх користування в повному обсязі, тому позовні вимоги про стягнення ОСОБА_4 основного боргу в сумі 195187,80 гривень, 870,48 гривень відсотків за договором позики та борговою розпискою, суми пені за договором в розмірі 2028 гривень 77 копійок підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, то вони є необгрунтованими, оскільки договором встановлений інший розмір процентів.

Посилання представника позивача, на те, що договір позики є нікчемним правочином у зв»язку з відсутністю письмової згоди чоловіка відповідачки ОСОБА_5 спростовується положенням ч. 2 ст. 65 СК України , де вказано, що при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відтак, дійсність спірних договорів законом не встановлена.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодування моральних збитків в сумі 3000,00 гривень, то суд вважає їх недоведеними, оскільки в порушення вимог 131 ЦПК України стороною не надано письмових доказів на підтвердження заявлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Так, сплачені витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., судовий в сумі 1700 гривень повинні бути стягнуті із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 530, 610, 625, 1046-1050 ЦК України,

10,11, 60, 88, 208, 212, 213, 215 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу 195187 гривень 80 копійок, 31870 гривень 48 копійок суми відсотків за договорами позики, 2028 гривень 77 копійок пені, 1700 гривень судового збору 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не брали участь в судовому засіданні під

час проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: