Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-1325/2010
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1», в особі Київської регіональної дирекції ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1», до ОСОБА_2; третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник позивача 02.10.2009 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в судовому засіданні зазначив, що 24.10.2008 року з відповідачем був укладений Кредитний договір, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 20,7% річних. Згідно до договору ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» надавав відповідачу 75800 грн., строком на 72 місяці, які позивач перерахував за купівлю автомобіля. Відповідач, згідно договору, зобовязувалася щомісяця погашати отриманий кредит та відсотки по ньому, починаючи з 24.10.2008 року та з остаточною виплатою заборгованості. Однак своїх обовязків ОСОБА_2 не виконує, у звязку з чим у нього станом на 30.07.2009р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 107063,03 грн.

В забезпечення виконання вимог кредитного договору, 24.10.2008 року між сторонами було додатково укладено договір застави транспортного засобу. Предметом застави виступав легковий автомобіль „KIA RIO, 2008 року випуску, кузов Y6LDE24128L200308 KNEDE52, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У звязку з тим що відповідач ухиляється від сплати відсотків по кредиту на умовах визначених договором, керуючись тим, що у ОСОБА_2 наявна заборгованість по відсоткам більш ніж за один звітний період, на письмові звернення позивача про виплату боргу він не реагує, просив суд стягнути з ОСОБА_2, на користь ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1», суму не виплаченого ним кредиту в розмірі 74096 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 11463 грн. 97 коп., пеню за прострочення погашення кредиту в сумі 6400 грн. 95 коп., пеню за прострочення сплати відсотків в сумі 15102 грн. 11 коп., а загалом на суму 107063 грн. 03 коп. та понесені ним судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обставини вказані у позові підтвердив.

Відповідач та третя особа проти позову заперечили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2008 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та відповідачем укладено договір кредиту за №014/6435/73/77862 (а.с.12-21), згідно до якого ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» на підставі заяви-анкети ОСОБА_2 (а.с.47) передав йому 75800 грн. на споживчі цілі для придбання автомобіля (а.с.52). Згідно вищезгаданого договору відповідач зобовязувався щомісяця сплачувати, проценти у розмірі 20,7% за користування кредитними коштами, починаючи з 24.10.2008 року та з остаточною виплатою заборгованості до 24.10.2014 року.

Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобовязань, а саме виконання умов договору позики.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог законодавства (ст. 526 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязується сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

В даному випадку умови були визначені укладеним в письмовій формі договором від 24.10.2008 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. В договорі обумовлена сума позики, строк її повернення, проценти за користування грошима та штрафні санкції за прострочення виконання.

Відповідач у визначений договором строк заборгованість по відсоткам не погасив. Як встановлено судом, станом на 30.07.2009 рік відповідач має не виплачений борг в розмірі 74096 грн. 00 коп. та заборгованість за несплаченими відсотками за період з 24.10.2008 року по 30.07.2009 рік в сумі 11463 грн. 97 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.9-11).

Зважаючи на те, що між сторонами 24.10.2008 року був укладений кредитний договір, ціна якого складає 75800 грн., та те, що у встановлений договором строк договірні зобовязання з боку ОСОБА_2 виконані не були, на звернення позивача на його імя, з вимогою погасити борг від 18.03.2009 року (а.с.34) він не відреагував. Станом на 30.07.2009 року сума боргу становить 74096 грн. 00 коп., а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються в договорі.

В судовому засіданні встановлено, що згідно п. 1.2 кредитного договору позичальник повинен сплачувати 20,7% річних за використання вказаних коштів. Відповідач користувався вказаними грошима з моменту передачі 24.10.2008 р. та користувався ними до вказаної позивачем дати 30.07.2009 року, у звязку з чим сума відсотків за користування кредитом становить 11463 грн. 97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.9-11).

З відповідача необхідно також стягнути пеню за несвоєчасне погашення кредиту по вищезазначеному кредитному договору в сумі 6400 грн. 95 коп. та пеню за прострочення сплати відсотків в сумі 15102 грн. 1 коп., а саме в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань, що передбачено п.14.3 Договору. Відповідність вищезгаданих сум підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с.9-11).

Керуючись тим, що кредитодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір та вимагати дострокового погашення заборгованості по ньому у разі прострочення заборгованості більш, ніж за один платіжний період (п.3.13 Договору); відповідач на звернення позивача про сплату заборгованості не відреагував, у звязку з чим суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем покладених на нього, згідно договору, обовязків та визнає позов обґрунтований і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.

В забезпечення виконання вимог кредитного договору, 24.10.2008 року між сторонами було додатково укладено договір застави транспортного засобу (а.с.22-28). Предметом застави виступав легковий автомобіль „KIA RIO, 2008 року випуску, кузов Y6LDE24128L200308 KNEDE52, реєстраційний номер НОМЕР_1. Даний транспортний засіб належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №923 від 07.10.2008 року (а.с.29-33).

Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Частина 2 статті 590 ЦК України передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором чи законом.

Згідно п.8.1 договору застави (а.с. 29-33), у разі невиконання або неналежного виконання всіх або окремих умов договору, що забезпечені заставою, заставодержатель маж право звернути стягнення на предмет застави та задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави відповідачем умов договору, а саме невиплаті кредиту та/або несплати відсотків та комісії за користування ним у встановлені Договором строки позивач має право звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно ч.1 ст.590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.8.2.1 договору застави звернення стягнення на предмет застави може бути здійснено заставодержатилем на підставі рішення суду.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_2 на користь ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» суми невиплаченого ним боргу, процентів за користування кредитними коштами, а також штрафних санкцій передбачених договором за невиконання договірних зобовязань. На підставі того, що відповідач не в змозі самостійно погасити заборгованість по кредиту, звернути стягнення на предмет застави, яким є легковий автомобіль „KIA RIO, 2008 року випуску, кузов Y6LDE24128L200308 KNEDE52, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачу.

Керуючись тим, що укладення заставодержатилем договору купівлі-продажу предмету застави від імені відповідача, не суперечить вимогам закону, а тому суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача, оскільки заочне рішення ухвалено на користь позивача. Однак суд враховує, що позивач просив стягнути з відповідача саме 30 грн. ІТЗ, а не 120 грн. які були ним оплачені (а.с. 4).

На підставі ст. ст. 11, 16, 526, 546, 589, 590, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 Цивільного Кодексу України, та ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_1», в особі Київської регіональної дирекції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1», розташованого в м. Київ по вул. Пирогова, 7-7б, рахунок № в КРД „ОСОБА_4 ОСОБА_1, МФО 322904, , заборгованість за кредитним договором в розмірі в розмірі 74096 (сімдесят чотири тисячі девяносто шість) грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 11463 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 97 коп., пеню за прострочення погашення кредиту в сумі 6400 (шість тисяч чотириста) грн. 95 коп., пеню за прострочення сплати відсотків в сумі 15102 (пятнадцять тисяч сто дві) грн. 11 коп., а загалом на суму 107063 (сто сім тисяч шістдесят три) грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1», розташованого в м. Київ по вул. Пирогова, 7-7б, рахунок № в КРД „ОСОБА_4 ОСОБА_1, МФО 322904, , судовий збір в розмірі 1070 грн. 64 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., а всього 1100 (одна тисяча сто) грн. 00 коп. судових витрат, оплачених ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» при поданні позовної заяви до суду.

Звернути стягнення на предмет застави: легковий автомобіль „KIA RIO, 2008 року випуску, кузов Y6LDE24128L200308 KNEDE52, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №923 від 07.10.2008 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_5