Справа №: 2-1048/10
Провадження № 2-1048/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Палазюк В.М..

при секретарі - Поліщук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 12.11.1994 року померла його мати ОСОБА_3, з якою він постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина на майно: жилий будинок № 1 по вул. Л. Українки в с. Забара та на земельні ділянки розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідач, який є сином спадкодавця, спадщини не прийняв та на неї не претендує. Позивач спадщину прийняла, але не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки. Позивач просить визнати за ним право власності на зазначений жилий будинок та земельні ділянки.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з вищезазначених підстав та просив його задовольнити.

Відповідач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначає, що позов визнає та на спадщину не претендує.

Судом встановлено, що 12.11.1994 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач, син померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Він прийняв спадщину, так як проживав спільно із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Забарської сільської ради. До нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини ніхто неподавав, що підтверджується відповідною довідкою. ОСОБА_3 заповіла належний їй житловий будинок позивачу. Згідно довідки Забарської сільської ради за ОСОБА_3 рахується житловий будинок, 1972 року забудови, розташований за адресою: вул. Лесі Українки, 1, с. Забара, Андрушівського району, Житомирської області. Рішенням Забарської сільської ради від 11.06.1993 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельні ділянки розміром 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,33 га. для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV, право на нерухоме майно, набуте згідно з законодавством, діючим до набрання чинності цим Законом, визнається державою. Матеріали справи підтверджують, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд, не стягує судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, ст.. 529, 534, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 78, 79, 80, 81 ЗК України , ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок, що знаходиться в с. Забара, вул. Лесі Українки, 1, Андрушівського району, Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства, як на спадщину після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 12.11.1994 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_5