Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №2-1829/10
Рішення

іменем України

21 вересня 2010 року Бердичівський міськрайоннии суд Житомирської області у складі: судді Шевчук А.М, при секретарі Крушевській Л.Л., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу народився син ОСОБА_3. Проте, подружнє життя не складається через постійні сварки, з березня 2010 року вони із відповідачем проживають окремо.

У попередньому судовому засіданні позивач не відмовився від вимог. Пояснив, що у нього другий шлюб, про примирення не клопоче, дитина із відповідачем, його аліментні зобов'язання щодо сина ОСОБА_3 врегульовані рішенням суду, він клопоче не відшкодовувати йому судових витрат.

Відповідач позов визнала, погодилася з мотивами розірвання шлюбу, про що надала суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. Пояснила, що миритися не бажає, у неї також: другий шлюб, син із нею, вони з березня місяця 2010 року проживають окремо від позивача, аліментні зобов'язання батька дійсно врегульовані рішенням суду.

Судом роз»яснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем. ОСОБА_2 намірів не змінила, наполягає на постановленні рішення у попередньому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законній підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що з 13 березня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Сторони є батьками сина ОСОБА_3, який народився 28 березня 2007року (а.с.5). Як пояснили сторони дитина із відповідачем.

Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з дітей, що мають істотне значення.

Сторони про примирення не клопочуть.

Сторони не оспорили, що подружнє життя не складається, між; ними постійні сварки. З березня 2010 року вони стали проживати окремо. Такі стосунки істотно суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Між: сторонами відсутній спір щодо місця проживання сина. Як пояснили сторони дитина проживає із відповідачем та аліментні зобов 'язання позивача врегульовані рішенням суду.

Позивач просить судових витрат йому не відшкодовувати.

Керуючись ст.ст.130,174 ЦПК України, ст.112 СК України, суд ,-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Розірвати шлюб між: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 13 березня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №120.

Дитину: сина ОСОБА_4, 28 березня 2007року, залишити із матір "ю ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайоннии суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрація актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: