Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 2- 364 2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області

в складі: судді Доніна В.Є.

при секретарі Кириловій С.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 21 липня 2008р. помер ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 21 липня 2008р. зроблено відповідний актовий запис за № 19, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 153752, виданим виконкомом Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Позивач вчасно звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом відмовила, оскільки у Державному акті зазначено дві земельні ділянки і нотаріус не може визначити на яку земельну ділянку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач позов підтримав, про що повідомив письмово..

Відповідач позов визнав, про що надав письмову заяву.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Право на успадкування майна після смерті ОСОБА_2 підтверджено заповітом, згідно якого ОСОБА_2 зробив розпорядження на користь ОСОБА_1, за яким ОСОБА_1 отримала у спадок земельну ділянку, розміром 6, 72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області, заповіт зареєстровано в реєстрі за № 16, посвідчено секретарем Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області.

За даними виконкому заповіт не змінено та не скасовано.

Земельна ділянка належить до складу спадщини.

Отже ОСОБА_1 спадкує земельну ділянку за заповітом, відповідно до ч.І ст. 1269 ЦК України вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляла.

Згідно ч.І ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, відповідно до ч.І ст.126 Земельного кодексу України.

На підставі розпорядження Іванівської райдержадміністрації № 393/А - 2004р. від 12 липня 2004 року позивач набула права власності на земельну ділянку розміром 6, 72 га.

Як вбачається з плану меж земельної ділянки та додатку до акту про перенесення в натурі меж земельної ділянки, Державний акт видано на дві земельні ділянки загальною площею 6,72 га: земельну ділянку № 1 площею 6, 06 га, кадастровий номер :01:002:0090 - та на земельну ділянку № 2, площею 0,66 га, кадастровий номер ділянки - :01:001:0086, отже з Державного акту вбачається, що позивач має право спадкувати земельну ділянку загальною площею 6,72 га.

Відповідно до п.9 ст. 126 ЗК України Державний акт на право власності на землю видається на одну земельну ділянку.

Позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтво про право власності на земельну ділянку їй відмовлено, у зв'язку з тим, що у Державному акті виданому 22 вересня 2004 року на ім'я ОСОБА_2 зазначено дві земельні ділянки без визначення юридичної адреси кожній земельній ділянці, про що свідчить лист нотаріуса від 11.02.2009 року № 9-9-04/520 (а.с. 13).

Право власності на земельну ділянку, виникло у позивача після смерті ОСОБА_2 на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, згідно з якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що встановлено ч.3 ст.1296 ЦК України.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, згідно ст.1218 ЦК України

З урахуванням викладеного, суд визнає право ОСОБА_1 на спадкове майно, що залишилось після смерті 21 липня 2008р. ОСОБА_2 та належить спадкоємцю на підставі заповіту.

Керуючись ст. 16, 1218, 1268 ч.5, 1296 ч.3 ЦК України, ст.. 125,126 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки після смерті 21 липня 2008р. ОСОБА_2 загальною площею 6,72 га: земельну ділянку № 1 площею 6, 06 га, кадастровий номер :01:002:0090 - та на земельну ділянку № 2, площею 0,66 га, кадастровий номер ділянки - :01:001:0086, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ОД № 074144, переданої для ведення товарно- сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право власності на землю виданий Головою Іванівської райдержадміністрації та Іванівським районним відділом земельних ресурсів 22 вересня 2004 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295ЦПК України.

Суддя