Справа № 2-557/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2010 Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді: Стрільця Я.С.

при секретарі: Задорожняк О.М.

з участю прокурора: Кацап-Бацала Ю.М.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Заставна справу за позовом служби у справах дітей Заставнівської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 в інтересах дитини ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, вказавши в ньому, що мати дитини ОСОБА_3 є матірю одиночкою. Її сімя проживає в складних матеріально-побутових та антисанітарних умовах, дитина голодує та хворіє на педикульоз. Вона характеризується не з позитивної сторони, часто не ночує вдома, залишає дочку одну без стороннього нагляду. Не приділяє достатньо уваги її вихованню, не здійснює за нею нагляд, веде розпусний спосіб життя та живе за рахунок коштів, які отримує, як допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Присадибну ділянку не обробляє, домашнє господарство не веде. 20.07.2010 року до служби у справах дітей надійшло клопотання Репужинецького сільського голови ОСОБА_4 про вилучення ОСОБА_2 від її матері, оскільки подальше перебування в сімейному середовищі загрожує її життю та здоровю. На підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 20.07.2010 року №406р дитину було вилучено із середовища, що загрожувало її життю та здоровю, поміщено до дитячого відділення Заставнівської центральної районної лікарні для проходження медичного обстеження з метою передання до Спеціалізованого будинку дитини з подальшим застосуванням сімейних форм виховання. Вказує, що все вищевикладене дає підстави вважати, що ОСОБА_3 злісно ухилялася від виконання своїх батьківських обовязків, а тому її слід позбавити батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та стягнути з неї аліменти.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши викладені в позові обставини.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що не вбачає в діях відповідача злісного ухилення від виконання батьківських обовязків, а тому залишила вирішення даного питання на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що позов не визнає та заперечує проти його задоволення. Вказала, що її дитина завжди були нагодована, одягнена. Вона не пє, але справді умови проживання були погані, бо будинок за розмірами малий і разом з нею проживає її сестра з дітьми. На даний момент в будинку проведено поточний ремонт. Зазначила, що дитина не хворіла на педикульоз і важила відповідно до свого віку, від розвитку не відставала. Після того як у неї забрали дитину в спеціалізований будинок дитини, то вона відвідувала її три рази. Щодо залишення дитини без нагляду, то пояснила, що коли йшла на роботу, дитину залишала з своїм братом або ж залишала у сестри. Ніколи доньку без стороннього догляду не залишала. Вважає, що в повній мірі виконує свої батьківські обовязки.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що її довірителька належним чином виконує батьківські обовязки по догляду за дитиною, підстав для позбавлення її батьківських прав по відношенню до доньки не має. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, відповідача та її представника, вислухавши покази свідків, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 19 серпня 2009 року народилася ОСОБА_2. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). З останнього вбачається, що матірю дитини є ОСОБА_3, а батьком ОСОБА_5. Реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України і батько дитини записаний зі слів матері. Вказане підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 4). Таким чином, на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_3 є матірю одиночкою по відношенню до доньки.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 20 липня 2010 року (а.с. 6) ОСОБА_3 часто не ночує вдома, залишає дочку одну дома без стороннього догляду. Не приділяє достатньої уваги її вихованню, нагляд за нею не здійснює, домашнє господарство не веде, умови проживання сімї повністю відсутні.

На підставі розпорядження голови Заставнівської РДА дитина ОСОБА_2 була вилучена від матері та влаштована в дитяче відділення Заставнівської центральної районної лікарні для проходження медичного обстеження з подальшим переданням до Спеціалізованого обласного будинку дитини (а.с. 2).

З акту обстеження умов проживання від 20 липня 2010 року (а.с. 3) вбачається, що сімя складається з восьми чоловік, умови проживання та санітарний стан приміщення незадовільні.

Як вбачається з характеристики на ОСОБА_3 (а.с. 9) по місцю проживання вона зарекомендувала себе з негативної сторони. З відповіді Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області видно, що відповідач не притягувалася до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він є сільським головою с.Репужинці. На підставі звернення батька ОСОБА_3 про те, що остання неналежним чином доглядає дитину, він звернувся до служби у справах дітей про відібрання дитини. Раніше він робив їй зауваження з приводу поганого догляду за дитиною однак, вона не реагувала.

Свідок ОСОБА_6, яка є медсестрою сільської лікарської амбулаторії, в судовому засіданні показала, що під час огляду дитина завжди була чистою, педикульозу у неї не було. Зимою вдома було тепло, хоч і брудно. Відповідача вона ніколи не бачила в нетверезому стані. Щодо дитини, то дійсно один час вона не добирала по вазі, однак потім вага відповідала її віку. Жодних загроз здоровю, життю чи нормальному розвитку дитини не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він є батьком відповідача. Саме він звернувся до голови сільської ради з проханням вплинути на його доньку. Це було лише одного разу. Додатково зазначив, що дитині було і буде краще вдома і його донька, як матір дитини змінилася. Крім того, вона не курить і не зловживає спиртними напоями. Вони разом із донькою відвідували ОСОБА_2 в дитячому будинку неодноразово.

Аналогічні покази дала в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, додатково пояснивши, що на даний час в будинку у ОСОБА_3 зроблений ремонт і її сестрі дійсно важко самій утримувати доньку, оскільки вона є матірю-одиночкою і ще доглядає своїх племінників, які проживають разом з нею.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вони разом із відповідачем ходили на роботу і, що після того як захворіла дитина, ОСОБА_3 перестала ходити на заробітки. Дома у останньої є умови для нормального проживання дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обовязки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 150 СК України визначені обовязки батьків по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року та ст. 155 СК України батьки мають право і зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці.

Відповідно до ст. 164 СК України, при ухиленні батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Все вищевикладене дає підстави вважати, що в діях відповідача ОСОБА_3 відсутні ознаки ухилення від виконання своїх батьківських обовязків, в силу свого молодого віку, наявності на утриманні племінників, вона просто не на належному рівні здійснювала догляд за своєю дитиною ОСОБА_2 Перебування дитини з матірю не загрожує її життю та здоровю. Факт хвороби на педикульоз також не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні і був спростований показами свідків. Сам факт звернення відповідача за юридичною допомогою, при відсутності на те матеріальної можливості, свідчить про намір та бажання останньої зберегти сімю.

За таких обставин суд, зважаючи на особу матері, що вона є матірю-одиночкою, її скрутне матеріальне становище, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Разом з тим, суд вважає, за необхідне попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та її утримання.

Керуючись ст.ст. 121, 150, 155, 164 СК України, ст. 59 Закону України «Про освіту», ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову служби у справах дітей Заставнівської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_2 і покласти на службу у справах дітей Заставнівської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обовязків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: