Справа №2-1429/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Крамаренко Т.В. при секретарі Пучко І.В., за участю позивачки - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» (надалі Кредитна Спілка) про повернення суми вкладу та відсотків, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кредитної Спілки про повернення суми вкладу та відсотків, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 11 квітня 2008 року було укладено договір № НИ-1/156/08/132 та 11 вересня 2008 року договір №НИ- 1/1244,08/132 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. На виконання умов договорів вона передала відповідачу готівкою грошову суму у розмірі 1300грн. строком на 12 місяців зі сплатою 19,0 % річних та 10 000грн. зі сплатою 20,0% річних. Посилаючись на те, що договори припинили дію ще в квітні та вересні 2009 року проте, відповідач не повернув її кошти, просила стягнути з відповідача суму грошових вкладів з відсотками 11 938,35грн., три відсотки за кожний день прострочення та 20 відсотків річних за користування кредитними коштами та 8 000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка уточнила заявлений позов та остаточно просила стягнути з відповідача суму грошових вкладу за договором від 11.09.2008 року з боргом по відсоткам - 10 638,35грн., суму грошового вкладу за договором від 11.04.2008 року - 1300грн., 20 відсотків по двом договорам - 1788,17грн. та 8 000 грн. в рахунок моральної та матеріальної шкоди на проведення операції та поїздки до офісу, а також судові витрати у розмірі 120 грн.

Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, про місце й час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ухвали суд впровадить заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Між позивачкою та відповідачем 11 квітня 2008 року було укладено договір № НИ- 1/156/08/132 з додатком №4 від 11.07.2008 року та 11 вересня 2008 року договір №НИ- 1/1244,08/132 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. На виконання умов договорів вона передала відповідачу готівкою грошову суму у розмірі 1300грн. строком на 12 місяців зі сплатою 19,0 % річних та 10 000грн. зі сплатою 20,0% річних, що стверджується довідкою від 12.09.2009 року (а.с.8).

Як слідує з матеріалів справи термін дії Договорів закінчився 11 квітня 2009 року та 11 вересня 2009 року. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з заявою про повернення вкладів. Проте відповідач порушив умови договорів, внесені кошти з залишком процентів за договором від 11.09.2008 року - 10 638.35грн. та внесок за договором від 11.04.2008 року - 1300грн. позивачці не повернув, що стверджується наданим позивачкою розрахунком (а.с.Ю).,

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року (зі змінами) встановлено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у рйзі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом.

Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Таким чином, відповідач визнав отримання від позивача указаних грошових коштів, але безпідставно відмовився їх повернути, оскільки умовами вказаного договору не передбачено можливість односторонньої його зміни.

Вимогами ст.ст. 526, 610 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи викладене вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача суми вкладів із залишком відсотків за двома договорами у розмірі 11 938грн. 35коп. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимоги позивачки про стягнення з відповідача 20 % річних за користування коштами за двома договорами у сумі 1788.17грн не підлягають задоволенню, оскільки суд вважає безпідставним поширення умов договору користування вкладом поза межами строку його дії.

Що стосується вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди та вимог ст.23 ІДК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно зі ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановленого договором або законом.

Ураховуючи те, що ні законом ні договором не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між сторонами, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

У задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди, також слід відмовити, оскільки доказів на підтвердження того, що операція, яка була проведена позивачці перебуває в причинному зв'язку з невиконанням відповідачем умов договорів.

Витрати на здійснення позивачкою поїздок до офісу відповідача не можна визнати збитками, оскільки вони здійсненні на її розсуд і від них можна було утриматися.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 119 грн. 38 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7. 10, 88. 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Креди тної Спілки «Перше кредитне товариство» про повернення суми вкладу га відсотків, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнути з Кредитної Спілки «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 суму грошових вкладів - 11 938 (одинадцять тисяч дев'ятсот тридцять вісім) гривень 35 коп..

В іншій частини позову відмовити.

Стягнути з Кредитної Спілки «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

Стягнути з Кредитної Спілки «Перше кредитне товариство» на користь держави судовий збір у розмірі 119 (сто дев'ятнадцять) гривень 38 коп..

Рішення є заочним та може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження; або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: