Справа №22ц-5507 Головуючий у 1 інстанції: Серьодкіна І.М.
Категорія: 27 Доповідач: Павлишин О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Глинському О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 травня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Вказаним рішенням суду задоволено позов Публічного акціонерного товариства „Ерсте Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалено стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 340816 грн. 25 коп. заборгованості. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 В апеляційній скарзі стверджує про порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому вказує, що суд не дослідив повідомлення його банком про заборгованість. Зазначає, що надання позики в валюті суперечить законодавству. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2007 року ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/3530/3/08790, згідно з яким ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 40 000 доларів США до 27.12.2017 року із сплатою 13,5% річних (а.с.11-18). На забезпечення вказаного кредитного договору передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

28.12.2007 року ВАТ "Ерсте Банк" та поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договори поруки №014/3530/3/08790/1 та №014/3530/3/08790/2 (а.с.29-34). Згідно з п.1.2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взяли па себе зобовязаня перед ВАТ "Ерсте Банк" відповідати в повному обсязі солідарно по зобов'язаннях ОСОБА_1 за кредитним договором від 28.12.2007 року.

Відповідно до п.5.2 кредитного договору ОСОБА_1 зобов"язаний щомісячно до 15 числа здійснювати оплату згідно з графіком платежів, що є додатком до договору. Згідно з п.6.5 кредитного договору банк має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальником або стягнути таку заборгованість у випадках порушення останнім істотних умов кредитування, зокрема порушення ним п.5.2 кредитного договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків у встановлений договором строк. Відповідач ОСОБА_1 порушив графік погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-10).

В з вязку з виникненням заборгованості, банком відправлялися позичальнику попередження про прострочення платежу по кредиту 03.11.2008 року, 02.02.2009 року, повідомлення - вимоги про порушення основного зобов"язання або іпотечного договору 18.11.2008 року, 18.02.2009 року, 17.03.2009 року (а.с.35-42, 51-52).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надіслано попередження у зв"язку з простроченням платежу по кредиту 05.11.2008 року, 02.02.2009 року та повідомленпя-вимоги про порушення основного зобов'язання або іпотечного договору 18.11.2008 року, 18.02.2009 року, 17.03.2009 року, 20.05.2009 року з проханням виконати взяті на себе зобов"язання (а.с.43-50, 53-54). Жоден з відповідачів не виконав своїх зобов'язань.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання мас виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Задовольняючи позов, суд першої істанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 порушив зобовязання за кредитним договором, а тому банк має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальником або стягнути таку заборгованість.

Висновки суду достаньо мотивовані та відповідають дослідженим доказам, - даним договорів, даним розрахунку заборгованості, даним попереджень, повідомлень-вимог.

Посилання апеляційної скарги на порушення судом норм процесуального права в звязку з недослідженням повідомлення банку про заборгованість є безпідставним та спростовується вищевикладеним.

Твердження апелянта, що надання позики в валюті суперечить положенням закону не приймається до уваги, оскільки на час укладення договору законом не заборонялось надання кредту у іноземній валюті.

В звязку з цим доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про незаконність рішення.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК України , колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий :

Судді :