02.07.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-1965 2010 р. Головуючий в І інстанції Крапівіна О.П.
Категорія: 20 Доповідач: Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня місяця «02» дня колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Семиженка Г.В.

Суддів - Воронцової Л.П.,

- ОСОБА_1

при секретарі - Костеннікові Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 22 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 районної спілки споживчих товариств до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог - нотаріус Генічеського районного нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 районна спілка споживчих товариств звернулася з нацалі доповненим позовом про визнання договорів купівлі- продажу нерухомого майна - магазину літ.45 площею 4,9 кв.м., площею забудови 5Д кв.м., розташованого по вул.Махарадзе, 64 у м.Генічеську - недійсними, посилаючись на те, що є користувачем земельної ділянки. Без дозволу та в порушення його права на земельну ділянку було зведено спірний магазин, право власності на який визнано за ОСОБА_4 на підставі рішення третейського суду при юридичній корпорації «Принцип» від 20 листопада 2008 року, яке згодом було скасоване рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 травня 2009 року.

Знаючи про скасування рішення третейського суду, ОСОБА_4 продала 22 травня 2009 року магазин відповідачу ОСОБА_5, а останній за договором купівлі-продажу від 16 вересня 2009 року відчужив спірну будівлю відповідачці ОСОБА_2

Вважає, що діями з нерухомістю відповідачі намагаються провести незаконне відчуження земельної ділянки в порядку ст.377 ЦК України і таким чином порушити його право користування землею.

Позивач просить визнати недійсними всі договори купівлі-продажу, укладені з приводу магазину по вул.Махарадзе, 64 у м.Генічеську та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 і ОСОБА_5

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 22 березня 2010 року позов ОСОБА_3 районної спілки споживчих товариств задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог матеріального і процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову Генічеського РССТ.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, представник ОСОБА_3 районної спілки споживчих товариств, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина перша статті 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4,10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договором, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актами інших органів державної влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не може суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1,8 Конституції України).

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням третейського суду від 20 листопада 2008 року, яким за ОСОБА_4 визнавалося право власності на будівлю по вул.Махарадзе, 64 у м.Генічеську, скасоване рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 травня 2009 року.

Будь-яких інших правовстановлюючих документів на вказану будівлю відповідачка ОСОБА_4 не мала, хоч проведена нею реконструкція магазину перетворила його в капітальну будову-об'єкт нерухомого майна.

За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст.376 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачці у спосіб, встановлений законом, відводилася земельна ділянка і що реконструкція нею проведена з дозволу чи за затвердженим проектом.

Оскільки за законом ОСОБА_4 не набула права власності на будівлю, то вона за вимогами ст.658 ЦК України не мала права її продавати.

Об'єктом договору купівлі-продажу не може бути самочинне будівництво, а тому договори купівлі-продажу такого майна, що були укладені між відповідачами є такими, що не відповідають вимогам закону, а отже підставно визнані судом першої інстанції недійсними, як і скасування реєстрації права власності на будівлю №64 по вул.Махарадзе у м.Генічеську.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 районна спілка споживчих товариств не є належним позивачем у даній справі.

Таким, що ґрунтується на законі є висновок суду щодо дій генічеської міської ради за межами своїх повноважень при ухваленні рішення про скасування Державного акта на право користування землею від 22 березня 1996 року, оскільки такі питання вирішуються виключно судом.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 травня 2009 року та ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2009 року встановлено, що ОСОБА_3 районна спілка споживчих товариств є правонаступником прав та обов'язків ОСОБА_3 районної споживчої спілки, якій видавався Державний акт на землю, а тому згідно ч.3 ст.61 ЦПК України вказана обставина не доказується у даній справі.

Отже, ОСОБА_3 РССТ є належним позивачем у цій справі, бо її права порушені укладенням оспорюваних договорів, відповідно до яких самочинно збудована будівля знаходиться на земельній ділянці, якою на законних підставах користується позивач.

Оскільки ОСОБА_3 районна спілка споживчих товариств захищає лише своє право користування земельною ділянкою і ніякого відношення немає до будівлі на ній, то у даному спорі на думку колегії не можуть бути застосовані положення абзаців другого та третього пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення, а тому підстав для його задоволення і задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 22 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді: