Перемишлянський районний суд Львівської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

при секретарі Макар Г.В.,

участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника 3-ї особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Перемишляни Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, 3-я особа без самостійних вимог Великоглібовицька сільська рада, про зобов»язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

18.01.2010р. судом відкрито провадження по даній справі в порядку цивільного судочинства за позовом ОСОБА_2 до Великоглібовицької сільської ради Перемишлянського району, 3-я особа ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення сесії сільської ради.

30.03.2010р. ОСОБА_4 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_2, 3-я особа Великоглібовицька сільська рада, про зобов»язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Ухвалою суду від 30.03.2010р.дані позови об»єднані в одне провадження.

Під час розгляду даної справи встановлено, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому ухвалою суду від 03.12.2010р. провадження у справі в цій частині закрито в порядку п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона постійно проживає в належному їй на праві власності будинку по вул.Миру,14 у селі В.Глібовичі. Поруч з її будинковолодінням знаходиться будинковолодіння ОСОБА_2, до яких через земельну ділянку, якою вони спільно користуються. є лише один заїзд з головної дороги. Згадана земельна ділянка являється комунальною власністю територіальної громади та відноситься до земель загального користування, передача яких у приватну власність заборонена. Але ОСОБА_2 створює їй перешкоди щодо користування заїздом - спірною земельною ділянкою, шляхом заборони проїзду та проходу по тній, а також заперечує її право користування даною ділянкою. Тому просить ухвалити рішення, яким зобов»язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні даною земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з мотивів, зазначених в позовній заяві. Пояснила, що відповідач ОСОБА_2 в останні роки чинить ОСОБА_4перешкоди в користуванні земельною ділянкою, через яку ОСОБА_4 має прохід та проїзд до належного їй будинковолодіння. Даною земельною ділянкою сім»ї ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спільно користуються понад 30 років, і раніше спору між ними не було. Перешкоди проявляються в тім, що ОСОБА_2 на спірній земельній ділянці встановлює шлагбаум, перешкоджає проїзду автотранспорту до будинку ОСОБА_4 та заперечує її право

на користування даною земельною ділянкою.

Відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений до неї позов ОСОБА_4 не визнала. Пояснила, що понад 30 років разом з сім»єю з ОСОБА_4 користувалась спірною земельною ділянкою для проходу та заїзду до будинків, яку вона облаштовувала та утримувала. В останні роки між ними виникли неприязні сусідські відносини, і з того часу вона не бажає, щоб ОСОБА_4 користувалась даною земельною ділянкою. Вважає, що такою повинна користувалися тільки вона одна, і не визнає за ОСОБА_4 право користування даною земельною ділянкою. Підтвердила, що у 2009 році встановлювала шлагбаум, щоб перешкодити проїзду до будинку ОСОБА_4. Але після втручання працівників міліції та представників сільської ради, зняла шлагбаум. Інших перешкод не чинила та не чинить ОСОБА_4.

Представник третьої особи Великоглібовицької сільської ради ОСОБА_3 пояснив, що спірна земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності категорії спільного користування. Через дану земельну ділянку існує спільний заїзд до будинків ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які останнім часом не можуть між собою дійти згоди щодо користування такою. У 2008 році /

2.

ОСОБА_4 зверталася в сільську раду зі скаргою про те, що ОСОБА_2 перекрила в»їзд-виїзд з її будинковолодіння. Але на даний час шлагбаум знятий та не існує перешкод.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що постійно проживає в с.Великі Глібовичі та знає ОСОБА_2 і ОСОБА_4 як сусідів. Багато років підряд сім»ї ОСОБА_2 та ОСОБА_4 користувалися спільним заїздом до їх будинків, який влаштований зі сторони дороги. Бачила, як ОСОБА_2 осінню 2009р., щоб перешкодити ОСОБА_4 заїзду до її будинку, ставила шлагбаум, який після втручання працівників міліції, забрала. Також бачила, як ОСОБА_2 у вересні 2010р. намагалася перешкодити заїхати легковій автомашині до будинку ОСОБА_4. В останній рік ОСОБА_2 постійно по відношенню до ОСОБА_4 влаштовує крики, скандали, неодноразово бачила, як ОСОБА_2 перешкоджала ОСОБА_4 виганяти гуси до річки через спірну ділянку.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані докази, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно Плану земельних ділянок за 2010 рік, земельні ділянки будинковолодінь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходяться в с.В.Глібовичі та являються суміжними, заїзд до яких зі сторони дороги загального користування один. Зокрема, заїзд спочатку проходить від дороги біля будинковолодіння ОСОБА_2 , і дальше прокладений до будинковолодіння ОСОБА_4

Згідно довідки Великоглібовицької сільської ради, ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок по вул..Миру,13 в с.В.Глібовичі.

Як слідує із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2008р., ОСОБА_4 належить на праві власності будинок по вул..Миру,14 в с.В.Глібовичі.

В судовому засіданні встановлено, і це не заперечується відповідачем, що у 2009 році ОСОБА_2 чинила ОСОБА_4 перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою. Також на час подачі позову та прийняття даного рішення, ОСОБА_2 не визнає та заперечує право ОСОБА_4 на користування спірною земельною ділянкою, яка відноситься до земель загального користування та являється єдиним заїздом до будинковолодіння ОСОБА_4

Статтею 103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_4 позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 103 ЗК України, ст.ст.3,8,10, 57, 60,174,209,212- 215,218, 292,294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 перешкод в користування земельною ділянкою, яка є комунальною власністю Великоглібовицької сільської ради Перемишлянського району, відноситься до земель спільного користування та являється спільним заїздом до домогосподарств ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які знаходяться за адресами, відповідно, вул.Миру 13 та вул.Миру,14 в с.Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення

складений 06.12.2010р.

Суддя М.О.Кіпчарський