Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2010 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: - судді Ольховик А.І.

за участі секретаря Малик Г.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

міської ради ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4 про скасування рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради від 6 березня 2008 року №93 "Про призначення ОСОБА_4 опікуном над племінником ОСОБА_5,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він за договором соціального найму житлового приміщення проживає у муніципальній двокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_1. Відповідно до умов договору він є відповідальним квартиронаймачем даного житлового приміщення. Разом з ним зареєстровані і постійно проживають у вказаній квартирі колишня дружина ОСОБА_4, шлюб з якою розірваний в 2005 році та її син від першого шлюбу ОСОБА_6 Квартира була отримана ним у 2001 році у період проходження військової служби у внутрішніх військах МВС РФ відповідно до дійсних на той час житлових норм 18 м2 на одну особу.

За результатами шлюборозлучного процесу відповідно до цивільно-правових взаємовідносин та з урахуванням вимог житлового законодавства РФ було встановлено порядок користування вказаною квартирою. Виходячи з цього, за ним встановлено порядок користування кімнатою розміром 13,7 м2, за ОСОБА_4 та її сином кімнатою розміром 18,3 м2.

6 березня 2008 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради було прийняте рішення про призначення ОСОБА_4, громадянки РФ опікуном над малолітнім племінником ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка без його згоди перевезла малолітнього ОСОБА_5 на постійне проживання в м. Москву і прописала з 10 липня 2008 року у квартирі, де він проживає разом з відповідачкою і її сином.

Батьки ОСОБА_5 померли і ним опікувався його дід ОСОБА_7 батько відповідачки.

Йому відповідачка пояснила, що дитину треба пролікувати і тому він буде проживати у квартирі тимчасово. Але після цього ОСОБА_5 почав постійно проживати у квартирі. Про факт звернення відповідачки до органу опіки і піклування з приводу встановлення опіки, а також про розгляд вищевказаної заяви він не був повідомлений. Крім того, відповідачка приховала факт його проживання в квартирі, тому орган опіки та піклування не розглядав питання про наявність прав інших осіб, порушивши грубо його права як квартиронаймача та користувача квартири.

Про факт встановлення опіки йому стало відомо у жовтня 2008 року. 15 жовтня 2008 року він звернувся з заявою до керівника муніципалітету внутрішньоміської муніципальної освіти "Богородське" в м. Москва для встановлення місця перебування законних представників ОСОБА_5 21 листопада 2008 року він отримав відповідь, що ОСОБА_5 постійно проживає в м. Москва за місцем проживання свого опікуна ОСОБА_4 8 грудня 2008 року він звернувся в прокуратуру Кролевецького району Сумської області з заявою про проведення перевірки законності призначення опікуном ОСОБА_4 рішенням ОСОБА_2 міської ради від 06.03.08 р. В ході перевірки за даним фактом прокуратурою було встановлено, що опіка щодо ОСОБА_5 була встановлена без дотримання вимог діючого законодавства, так як ОСОБА_4 надала документи, які не відповідали дійсності. Так, довідка з місця її проживання не містила даних, що в квартирі крім неї та її сина проживає він. Не відповідають дійсності дані, викладені нею в заяві про встановлення опіки в тій частині, що саме вона отримала квартиру, в якій проживає.

Крім того, рішення прийняте 06.03.2008 р. з порушенням вимог п. 5 Постанови КМ України №1228 від 17.10.2007 р., якою передбачено, що орган опіки та піклування повинен скласти акт обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна та висновок про можливість виконувати обовязки опікуна. Зазначених дій орган опіки та піклування до прийняття оскаржуваного рішення не здійснив, документів про призначення опікуном ОСОБА_4 міськвиконкомом отримано не було, а тому висновок про можливість призначення її опікуном нічим не підтверджувався і був необгрунтованим та винесеним з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, на той час міськвиконком прийняв рішення не вивчивши питання чи буде це в інтересах дитини. Згідно із ст. 246 СК України орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлена опіка. Це також стосується і створення належних побутових умов та умов для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

У користуванні ОСОБА_4 знаходиться кімната розміром 18,3 м2, в його користуванні житлова кімната 13,7 м2 та в спільному користуванні знаходяться нежитлові приміщення квартири. Такий порядок користування був визначений ними з ОСОБА_4 за спільною згодою. В невеликій кімнаті ОСОБА_4 проживають троє осіб. У ОСОБА_5 нема окремого місця для приготування уроків, він готується до навчання за кухонним столом, що є незручно для нього та для інших проживаючих.

Крім того, між ним, ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_6 склались вкрай негативні відносини, що в свою чергу негативно впливає на виховання і розвиток ОСОБА_5.

За вказаних обставин він просить суд скасувати рішення міської ради від 06.03.2008 р. №93.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що основною причиною, за якою він просить скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради є те, що порушені його права на житло і не заперечував в судовому засіданні той факт, що після смерті батьків ОСОБА_5 ним опікувалася ОСОБА_4, про що він не заперечував.

В документах, які надала ОСОБА_4 до міської ради не було заяви від її сина, що він згоден на опікунство його матері над ОСОБА_5, медичний висновок, поданий нею не з місця проживання, а з місця роботи, нема копії з домової книги.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в суді пояснила, що міська рада не визнає позовних вимог позивача, так як рішення міської ради про призначення опікуном ОСОБА_4 над її племінником ОСОБА_5 прийняте в інтересах дитини, а тому є законним, про що свідчить той факт, що ОСОБА_5 проживає в сімї, називає тьотю мамою, яка надала йому всі умови для повноцінного розвитку, про що вказує і акт обстеження житлових умов за місцем проживання ОСОБА_5 у свого опікуна і його характеристики з місця навчання в м. Москві, а також те, що ОСОБА_4 опікується ОСОБА_5 як своїм сином і за сина його рахує, її сина ОСОБА_8 вважає за брата. Попередній опікун ОСОБА_8 його дідусь ОСОБА_7 за віком і станом здоровя не міг опікуватись онуком, а тому звернувся з заявою про зняття з нього опікунства і призначення опікуном його доньки ОСОБА_4, про що не заперечував ОСОБА_5, що вбачається з його позовної заяви. Не може бути підставою скасування опікунства тільки те, що ОСОБА_4 надала пізніше акт обстеження житлових умов, який повністю підтвердив її пояснення про встановлення опіки і не суперечить наданим нею іншим документам.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила в суді, що до встановлення нею опікунства ОСОБА_5 на канікулах завжди проживав у них в м. Москві, де вона його лікувала, так як у ОСОБА_5 були головні болі, ОСОБА_1 був не проти, добре відносився до ОСОБА_5. До встановлення нею опіки над ОСОБА_5, якого вона вважає за сина, а її син за брата, вона повідомляла позивача, що хоче забрати до себе ОСОБА_5, щоб він жив у сімї, про що позивач не заперечував.

Для оформлення опікунства вона зібрала пакет документів згідно списку, який їй надали в міській раді, акт обстеження житлових умов наданий пізніше, ОСОБА_5 поставлений на облік в муніципалітеті муніципальної освіти "Богородское" в м. Москва, добре навчається в школі, її називає мамою, а її сина братом. Позивач без її згоди прописав за їх місцем проживання свого сина віком 2 роки, який раніше не був ніде зареєстрований. Квартиру отримано було на сімю з 3 чоловік: позивача, на неї і її сина, а тому вона вважає, що його житлові права вона не порушує і ОСОБА_5 має право на проживання разом з нею, так як і його син разом з ним. ОСОБА_8 поставлений на консульський облік як дитина громадянин України і умови його проживання перевіряються, а вона опікується ним як сином.

Суд заслухав думку неповнолітнього ОСОБА_5, який в суді пояснив, йому добре жити в сімї тьоті, яку він називає і вважає мамою, а ОСОБА_6 братом. Він добре навчається, має багато друзів, ходить на різні кружки та секції, часто разом з ОСОБА_6.

Заслухавши пояснення сторін, думку дитини ОСОБА_5, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Позивачем оспорюється рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради №93 від 6 березня 2008 року "Про призначення ОСОБА_4 опікуном над племінником ОСОБА_5М.", яким ОСОБА_4 призначена опікуном над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а. особової справи 7) та визначено постійне місце проживання дитини за місцем проживання опікуна АДРЕСА_2. На момент встановлення опіки ці питання регулювались Постановою Кабміну №1228 від 17.10.2007 р. "Питання організації виконання законодавства щодо опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування" (далі Постанова Кабміну).

Встановлення опіки на ОСОБА_5 повязане зі смертю його батьків: мати ОСОБА_9 померла 13.08.2002 р. (а.о.с. 10), батько ОСОБА_10 11.12.2006 р. (а. пр…) та неможливістю діда та баби за станом здоровя і за віком опікуватися онуком, що вбачається із заяви опікуна дідуся ОСОБА_7 (а. пр…)

Дитина ОСОБА_5 з 2006 року є круглим сиротою і за віком потребував опіки. Заява ОСОБА_4 від 19.02.2008 р. свідчить про її бажання встановити опіку над племінником, що повязане як з сирітством дитини, так і неможливістю її батьків займатись вихованням онука.

Постановою Кабміну передбачено перелік документів, які мав надати потенційний опікун для встановлення опіки. Як вбачається з досліджених судом матеріалів протоколів опікунської ради та пояснень в суді відповідачів дійсно на час прийняття рішення на 06.03.2008 р. ОСОБА_4 надала не всі документи, передбачені постановою. Разом з тим в інтересах дитини питання про встановлення опіки за заявою ОСОБА_4 було вирішено позитивно. Незважаючи на недостатність деяких документів, які надані пізніше ОСОБА_4, передбачених постановою Кабміну (п. 5) із врахуванням доказів, добутих в ході розгляду справи та того, що рішення прийняте виключно в інтересах дитини, суд вважає, що підстав для його скасування немає. При цьому суд виходить з положень ч. 1 ст. 63 ЦК України, яка передбачає, що опікуна призначає орган опіки та піклування, крім випадків, передбачених ст. 60 цього Кодексу, тобто опіка встановлена належним органом. Дотримані вимоги ч. 2 та ч. 3 ст. 63 ЦК України щодо опікуна, а також ч. 4, яка передбачає, що опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обовязки опікуна. При призначенні опікуном ОСОБА_4 міською радою було враховано бажання підопічного, вимоги Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" стаття 3 якого передбачає, що основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування є створення умов для реалізації права кожної дитини на виховання в сімї, виховання та утримання дітей за принципом родинності. Міська рада, призначаючи опікуном ОСОБА_4 діяла виключно в інтересах дитини ОСОБА_5 в межах законів, а тому у суду немає підстав для скасування законного рішення. прийнятого в інтересах дитини. Вказане вбачається із сказаного дитиною в суді, якому його опікун тьотя ОСОБА_4 створила всі умови для повноцінного розвитку, яку він вважає мамою, а її сина братом. Те, що міська рада, приймаючи оспорюване рішення діяла в інтересах дитини підтверджується актом обстеження умов проживання дитини від 26.05.2010 р. (а.с. 39)

Суд не може взяти до уваги твердження позивача про те, що ОСОБА_4 для встановлення опіки подала недостовірні документи, так як, дослідивши ці документи, які знаходяться в справі протокол опікунської ради суд встановив, що документи видані компетентними органами Російської Федерації, а не підроблені ОСОБА_4

Як опікун ОСОБА_4 виконує всі обовязки, передбачені ст. 67 ЦК України.

Суд бере до уваги, що позивач оскаржує рішення виконкому міської ради про опікунство ОСОБА_4 не в інтересах дитини ОСОБА_5, про що зазначив в суді, а з підстав, що порушені його права на житло, незважаючи на те, що сам за вказаною адресою без згоди інших мешканців прописав дворічну дитину. При цьому суд зазначає, що позивач всі спірні питання, повязані з правами на житло повинен вирішувати за місцем проживання, тобто в Російській Федерації.

Відповідно до ст. ст. 55-77, 79 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 57, 209, 212, 214 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 міської ради Сумської області, ОСОБА_4 про скасування рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради Сумської області "Про призначення ОСОБА_4 опікуном над племінником ОСОБА_5М." від 6 березня 2008 року №93 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подачі протягом 10 днів після проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів після подання заяви апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ А.І.Ольховик