Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-5322/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«13» жовтня 2010року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Пархоменко А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення за неможливістю спільного проживання без надання іншого житлового приміщення,

встановив:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила виселити ОСОБА_2 з будинку № 51 по вулиці Садовій в селі Богданівка Броварського району Київської області за неможливістю спільного проживання без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначала, що 21 жовтня 1987 року між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу вона з ОСОБА_2 довгий час не проживали разом. В 1994 році вини примирилися так як відповідач завірив, що змінив своє ставлення до сімї. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після народження сина поведінка ОСОБА_2 в сімї погіршилася, він неодноразово застосував сулу, висловлював погрози. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями внаслідок чого в сімї постійно лунали сварки та скандали. ОСОБА_1 неодноразово зверталася в Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, де ОСОБА_2 робили офіційні попередження про недопустимість антигромадської поведінки, відповідач тричі на протязі року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї, але ОСОБА_2 продовжує вчиняти сварки та зловживати спиртними напоями, що робить неможливим спільне проживання з ним в одному будинку .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2006 року (яке набрало законної сили) в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення за неможливістю спільного проживання постановлено виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з будинку № 51 по вулиці Садовій в селі Богданівка Броварського район Київської області за неможливістю спільного проживання без надання іншого житлового приміщення.

Рішення суду було виконане. ОСОБА_2 виселено з житлового будинку. Однак, в грудні 2009 року коли не було ОСОБА_1 вдома, відповідач шляхом обману сина самовільно без її згоди вселився в будинок. З моменту вселення ОСОБА_2 став зловживати спиртними напоями, почав їй погрожувати.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що проживання з ОСОБА_4 на одній жилій площі є нестерпним у звязку з аморальною антигромадською поведінкою останнього.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів (а.с.16).

Свідки ОСОБА_5 й ОСОБА_6 надавши у судовому засіданні покази, пояснили те що вони бачили, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 часто виникають конфлікти, майже постійно з боку ОСОБА_2, який зловживає алкогольними напоями. Останнім часом, стосунки між ними взагалі стали поганими, він постійно погрожує ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 157 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що членів сім"ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.І ст.116 ЖК України. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують, його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання чи громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно із п.17 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу» від 12 квітня 1985 року № 2 при вирішенні справи про виселення на підставі ст.116 Житлового кодексу осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 21 жовтня 1987 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайононного управління юстиції Київської області в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за № 195 від 21 жовтня 1987 року (а.с.11).

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житловий будинок який розташований в селі Богданівка по вулиці Садовій за № 51 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ОСОБА_4 нею придбане не під час шлюбу з ОСОБА_2

Згідно із постановами про відмову в порушенні кримінальних справ Броварського МБ (з обслуговування м.Бровари та Броварського району) ГУМВС України в Київській області від 10 лютого 2010 року, від 13 квітня 2010 року та від 16 липня 2010 року вбачається, що в порушенні кримінальних справах відмовлено за відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак складу злочину, передбаченого ст.296 КК України.

Постановами Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2010 року, від 22 квітня 2010 року та від 19 липня 2010 року (які набрали законної сили) ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, шо позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 157 ЖК України, ст.ст. 174, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з будинку № 51 по вулиці Садовій в селі Богданівка Броварського району Київської області за неможливістю спільного проживання без надання іншого житлового приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після заКшчеііня строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду/справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин