Провадження № -
Єдиний унікальний № 2-31/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2010 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Рябота В.І.,

при секретарі Риндя Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Будмаш» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: профспілковий комітет ВАТ «Будмаш», відділ у справах дітей Прилуцької міської ради, про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначає позивач у листопаді 2004 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до голови правління ВАТ «Будмаш» з заявою про надання їй та її дочці кімнати в гуртожитку підприємства у звязку з сімейними обставинами і за розпорядженням останнього відповідачка вселилася до гуртожитку. Мотивуючи тим, що голова правління надаючи дозвіл на вселення відповідачки в гуртожиток порушив вимоги чинного законодавства, яким передбачено, що жила площа в гуртожитках надається лише за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету, на підставі чого видається спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в гуртожиток, а відповідачка такого ордеру не отримувала, що відповідачці було надано дозвіл на тимчасове поселення, що відповідачка до теперішнього часу зареєстрована за іншою адресою, позивач і просить суд виселити відповідачку, разом з дітьми, з гуртожитку ВАТ «Будмаш», без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні представник позивача та представник профспілкового комітету підтримали заявлені вимоги.

Відповідачі та представник відділу у справах дітей Прилуцької міської ради заявлених вимог не визнали і просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що на даний час вона зареєстрована в гуртожитку ВАТ «Будмаш», вселилася в гуртожиток вона, разом з сімєю, ще в 1993 році, але прописали їх там лише в 1994 році, нікого ордеру на заселення вона не отримувала.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що в 2004 році він працював головою профкому ВАТ «Будмаш», стосовно відповідачки він знає, що вона працювала на підприємстві і проживала в гуртожитку, але на підставі чого він не знає, оскільки профком питання її поселення в гуртожиток не розглядав. Спільні засідання профкому та адміністрації з питань надання жилплощі в гуртожитку проводилися дуже рідко, чи були випадки поселення робітників в гуртожиток лише за вказівкою керівника він не знає, оскільки останній не повідомляв йому про таки випадки. Особисто він станом вселення та проживання працівників в гуртожитку не цікавився.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав:

Свої вимоги про виселення відповідачів з гуртожитку позивач обґрунтовує тим, що останні вселилися в гуртожиток незаконно, лише на підставі особистого рішення голови правління ВАТ, проте в матеріалах справи є рішення Прилуцького міськрайонного суду від 9 вересня 2009 року про зобовязання ВАТ «Будмаш» провести реєстрацію відповідачів в зазначеному гуртожитку в кімнаті, яку вони займають на даний час (а.с. 15 ), і дане рішення ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 1 грудня 2009 року залишено в силі ( а.с. 16-18 ). В зазначеному рішенні та ухвалі визначено, що хоча вселення відповідачів в гуртожиток і відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, але не самоправно, а з дозволу посадових осіб ВАТ «Будмаш», і підстав, з яких відповідачі можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення суд не вбачає.

За таких обставин, оскільки існує рішення суду, яке набрало законної сили, то відповідно до вимог п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини ( в даному випадку правомірність вселення відповідачів в гуртожиток і питання щодо їх виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення ), встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Тобто, оскільки іншим судовим рішенням встановлено, що підстав, з яких відповідачі можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, не має, то в даному випадку в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відкритому акціонерному товариству «Будмаш» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення ВІДМОВИТИ в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, також апеляційна скарга, без подачі заяви про апеляційне оскарження, може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: