Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-411/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2010 року Петропавлівський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області (далі УПСЗН) про визнання неправомірною відмови та стягнення допомоги на утримання дитини до трьох років,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області про визнання неправомірною відмови та стягнення допомоги на утримання дитини до трьох років.

У своєму позові вона зазначає, що має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з цим перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області. З січня 2008 року відповідач виплачує їй допомогу по догляду за дитиною до 3-х років до цього часу.

Відповідно до ст. 15 Закону України « Про державну допомогу сім'ям з дітьми » допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно ст. 58 ЗУ „Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких Законів України „ законодавець встановив затвердити на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення : дітей , віком до 6 років у розмірі: з 1 січня - 526 грн., з 1 квітня 538 грн., з 1 липня - 540 грн., з 1 жовтня - 557 грн.

Отже відповідач повинен був сплатити на її користь допомогу на утримання дитини до трьох років починаючи відповідно до встановленого законодавством прожиткового мінімуму на момент виплати такої допомоги починаючи з 01.01.2008 року :

з 01.01.2008 року по 01.03.2008 року: 526,00 грн. х 3 міс. = 1578,00 грн. з 01.04.2008 року по 01.07.2008 року: 538,00 грн. х 3 = 1614,00 грн. з 01.07.2008 року по 01.102008 року: 540,00 грн. х 3 = 1620,00 грн. з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року: 557,00 грн. х 3 = 1114,00 грн. з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року: 557,00 грн. х 3 = 6684,00 грн. з 01.01.2010 по 28.02.2010 року: 567,00 х 2 = 1701,00 грн.

Відповідачем на її користь за вищевказаний період було сплачено : 3 392,58 грн. Відповідно сума недоплаченої відповідачем допомоги по догляду за дитиною до трьохрічного віку складає : 14 311,00 грн. - 3 392,58 грн. = 10 918, 42 грн.

Позивачка звернулась до відповідача з проханням про проведення перерахунку та виплати на її користь недоплаченої різниці, але отримала відмову в належних перерахунках, що і стало причиною її звернення до суду.

Представник відповідача позов не визнала, про що надала суду письмове : аперечення на позовну заяву , відповідно до змісту якої він просить суд відмовити у

(І

задоволенні позовних вимог, так як дійсно положеннями ст. ст. 12,15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачені зазначені в позові виплати та визначений порядок їх нарахування. Однак на момент проведення позивачці відповідних нарахувань та визначення їх розміру діяло положення п.14 ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" яким було встановлено , що у 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевими бюджетам у розмірах , які були встановлені позивачці. У разі внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" та збільшення видатків на виплату державної допомоги органи праці та соціальною захисту населення матимуть можливість виплачувати допомогу у збільшених розмірах згідно вимог Конституційного Суду. Статтею 12 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" також передбачений відповідний обсяг видатків. Позивачу призначені та виплачувались вказані вимоги допомоги в розмірі, що були передбачені законодавством на той час.

Суд, вивчивши заяви сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши наявні докази, якими сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм законодавства , які регулюють порядок та розміри виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 56 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік „ встановлено , що у 2007 році щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , яка виплачується відповідно до Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми „ , передбачена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб , та середньомісячним сукупним доходом сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців , але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та на менше 23 відсотків прожиткового мінімуму , встановленого для працездатних осіб , для застрахованих осіб , у порядку , встановленому КМУ .

Між тим, Рішенням Конституційного суду України у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень статей 29,36, ч.2 ст. 56 , ч.2 ст. 62, чі ст. 66 , п.п. 7, 9, 12, 13, 14,23,29,30,39,41,43,44,45, 46 ,ст..71 ,98,101,103, 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік „ від 09.07.2007 року № 6 - рп/2007 визнано такими , що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України „Про Конституційний Суд України „ , якщо акти або їх окремі положення визнаються такими , що не відповідають Конституції України , вони оголошуються не чинними і втрачають від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином , у позивачки виникло право на отримання допомоги за 2007 рік у розмірі, який визначено ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Між тим , відповідач будь - яких дій на виконання зазначеного Рішення Конституційного Суду України не вчинив. Право позивачки на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування. Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава , через створені нею органи , в даному випадку органи соціального захисту населення , і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах , які нею ж визначені та закріплені в Законі України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3,15,19 Конституції України, ст.ст. З, 8, 15 ЦПК України, ст. 12, 15 ЗУ „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області про визнання неправомірною відмови та стягнення допомоги на утримання дитини до трьох років задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської РДА щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_2 державної допомоги сім'ям з дітьми.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Петропавліаської РДА здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоплаченої з 29.01.2008 року по 18.05.2010 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суд першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя