Апеляційний суд Тернопільської області
Справа № 22ц- 494 Головуючий у 1 інстанції Грицак Р.М.
Категорія 32 Доповідач Стефлюк О.Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11" травня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої Парандюк Т.С.

Суддів Стефлюк О.Д. і ОСОБА_1

При секретарі Прус Л.С.

За участі представника апелянта ОСОБА_2іпредставника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ «Кредитпромбанк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 лютого 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Кредитпромбанк» (далі банк), треті особи приватне підприємство (далі ПП) «Термет», приватний нотаріус ОСОБА_5, - про визнання припиненим договору іпотеки та зобовязання повернути правовстановлюючі документи,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009 року ОСОБА_3 предявив зазначений вище позов, посилаючись на те, що 16 січня 2008 року між ним і ВАТ Кредитпромбанк було укладено договір іпотеки, за умовами якого він взяв на себе зобовязання відповідати власним майном за борги ПП Термет, відповідно до умов кредитного договору, підписаного ПП і банком 16 січня 2008 року. Іпотечним договором було визначено процентну ставку в розмірі 17,3% річних.

4 червня 2008 року між ПП і банком без його згоди і відому була укладена додаткова угода №7 до кредитного договору, якою було збільшено процентну ставку до 22% річних і відповідно збільшено обсяг його відповідальності, як іпотекодавця. Враховуючи, що вказані зміни є істотними, просив визнати договір іпотеки припиненим, зобовязати банк повернути йому оригінали правовстановлюючих документів на іпотечне майно, а приватного нотаріуса ОСОБА_5 - зняти з нього обтяження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11 лютого 2010 року в порядку забезпечення позову заборонено вчиняти будь-які дії повязані з описом, арештом, зверненням стягнення, відчуженням та реалізацією наступного нерухомого майна: - нежиле приміщення побутово-торгового комплексу в цілому, загальною площею 344,7 кв.м., що знаходиться за адресою: смт. Товсте, вулиця Українська, будинок №104 а (Сто чотири А) Заліщицького району Тернопільської області; - нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: смт. Товсте, вулиця Українська, будинок №104 б, що належать на праві власності ОСОБА_3 та є предметом іпотечного договору № 08/1/11/08-ІЛТ, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 16 січня 2008 року в реєстрі за №291.

Рішенням цього ж суду від 11 лютого 2010 року позов задоволено частково і постановлено: визнати іпотечний договір № 08/1/11/08-ІЛТ, від 16 січня 2008 року укладений між ОСОБА_3 та ВАТ Кредитпромбанк, в особі Тернопільського центрального відділення ВАТ Кредитпромбанк та посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за №291 припиненим з 04.06.2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ Кредитпромбанк просить рішення суду в частині припинення договору іпотеки та ухвалу про забезпечення позову скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В іншій частині позову рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення

представника апелянта ОСОБА_2, який підтримує доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для вказаної справи; висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає цим вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що додаткова угода до кредитного договору від 16 січня 2008 року, укладена 4 червня 2008 року між банком та ПП «Термет» без згоди позивача, про збільшення процентної ставки, порушує його права, які підлягають захисту шляхом визнання договору іпотеки, укладеного 16 січня 2008 року між банком та позивачем ОСОБА_3 на забезпечення кредитних зобовязань ПП «Термет», припиненим з дня його підписання. При цьому суд керувався ст.559 ЦК України, яка передбачає випадки припинення поруки, а не іпотеки.

Погодитись з такими висновками суду не можна.

За правилами ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов»язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що 16 січня 2008 року між банком та ПП «Термет» було укладено кредитний договір № 08/1/08 КЛТ, відповідно до якого банк надав позичальникові 2 мільйони гривень строком до 14 січня 2011 року з умовою, що процентні ставки та розмір комісії встановлюються в Додаткових угодах за кожним кредитом (п.2.7.).

Також судом встановлено, що суму кредиту, визначену кредитним договором, позичальник (ПП «Термет») одержав, однак умови основного договору та додаткових угод до нього не виконав.

З метою забезпечення виконання зобов»язання за даним кредитним договором, 16 січня 2008 року між банком та позивачем ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець та майновий поручитель ПП «Термет» (боржника за вище зазначеним кредитним договором) ОСОБА_3 передав у іпотеку належні йому на праві власності нежилі приміщення, розташовані під №№ 104 «а» і 104 «б» по вул.Українській у смт.Товсте Заліщицького району, загальною заставною вартістю 3 561 902,71 грн.

Однією з істотних умов іпотечного договору вказано процентну ставку за користування кредитом в 17,3%.

Додатковою угодою №7 від 4 червня 2008 року, на яку посилається позивач як на порушення своїх прав, змінено редакцію щодо збільшення процентної ставки за користування кредитом в додаткових угодах №№ 1-6 до кредитного договору. Проте, вважаючи підвищення процентної ставки за кредитним договором незаконним, позивач і позичальник ПП Термет його не оспорює, як не оспорюють і дійсність додаткової угоди №7. Позивач просить визнати припиненим іпотечний договір, в який жодні зміни щодо процентних ставок за користування кредитом не вносились.

Заперечуючи позов, представник банку посилався на ці обставини, доводив суду, що збільшення процентної ставки за користування кредитом не має відношення до позивача і його права, як іпотекодавця, не порушені, оскільки жодних претензій з врахуванням цих змін до позивача не предявлено.

Крім того, повідомив, що у зв»язку з невиконанням позичальником зобов»язань з повернення кредиту та процентів за користування ним, відповідно до ст.ст.12 і 33 Закону України Про іпотеку, 28 січня 2010 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно іпотекодавця ОСОБА_3 (позивача). При цьому розрахунок заборгованості проводився з врахуванням процентної ставки 17,3 %, як і передбачено іпотечним договором. Даний виконавчий напис позивачем у встановленому законом порядку не оскаржено.

Стаття 3 ЦПК України передбачає право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач ОСОБА_3 не навів жодного доказу, який би свідчив, що підвищення процентної ставки за кредитним договором будь-яким чином порушує його, іпотекодавця, права чи охоронювані законом інтереси.

Як правило власник порушеного права може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. В даному випадку це ОСОБА_5 Про іпотеку, стаття 17 якого не передбачає такої підстави припинення іпотечного договору як підвищення процентної ставки без згоди іпотекодавця. Не містить такої підстави припинення зобовязання і гл.50 ЦК України.

Доводи позивача щодо незаконності дій відповідача по збільшенню процентної ставки за кредитним договором, стороною якого він не є, можуть бути запереченням у разі предявлення до нього позову про стягнення певної суми боргу з врахуванням підвищеної процентної ставки. Однак таких позовних вимог до ОСОБА_3 ніхто не заявляв.

Суд помилково застосував до правовідносин, які виникли між сторонами іпотечного договору, при наявності Закону Про іпотеку, норми матеріального права, що регулюють відносини за договором поруки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати.

Підлягає скасуванню і ухвала суду від 11 лютого 2010 року про забезпечення позову. Відповідно до ч.6 ст.154 ЦК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення скасувати заходи забезпечення позову.

Оскільки у справі не потрібно збирати або додатково перевіряти докази, обставини справи встановлені судом повно і правильно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права та оцінці доказів, колегія суддів вважає за можливе ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_3 у позові відмовити.

Керуючись ст.ст. 154, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст.598 ЦК України, ст.17 ЗУ Про іпотеку колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ВАТ Кредитпромбанк задоволити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 лютого 2010 року в частині визнання договору іпотеки припиненим скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ВАТ Кредитпромбанк про визнання припиненим договору іпотеки відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Скасувати ухвалу суду від 11 лютого 2010 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України, протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_6