Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №2-69/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді- Карбовніка І.М.

при секретарі -Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Берездівецької сільської ради, третя особа: Миколаївський відділ „Центр державного земельного кадастру" про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та розмежування земельними ділянками ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про:

-визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю (серія ЛВ №4846), виданий 26.01.2006р. Берездівецькою сільською радою Миколаївського району Львівської області ОСОБА_2 на право приватної власності земельної ділянки пл. 0,325 га., що розташована в с.Гранки-Кути Миколаївського району Львівської області;

-зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою у с.Гранки-Кути по вул..Озерній,20 Миколаївського району, пересунувши межу своєї земельної ділянки на відстань 1,37 м. від задньої сторони належної їй господарської будівлі та повернення в її користування 7,25 м.кв. земельної ділянки;

-розмежувати земельні ділянки і провести згідно існуючої межі по земельно-шнуровій книзі на відстані 1,37м. від задньої стінки належної їй господарської будівлі.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок разом з господарськими будівлями, який розташований в с.Гранки-Кути по вул..Озерній,20. Вона також є землекористувачем земельної ділянки пл. 0.15га на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який вона отримала у спадщину від матері ОСОБА_3.

28 листопада 1996року рішенням Берездівецької сільської ради №75 відповідачу ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку пл. 0,320 га., а 26 січня 2006року йому було видано Берездівецькою сільською радою Державний акт на право приватної власності на землю (серія ЛВ №4846) на площу 0,325га. Із яких 0,137 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,188га для ведення особистого підсобного господарства.

Після одержання Державного акту у червні 2006року відповідач пересунув межу своєї земельної ділянки до господарської будівлі на 1 метр в її сторону, згідно Державного акту і таким чином він самовільно захопив належну їй земельну ділянку пл. 7,25м.кв., тим самим він вчинив їй перешкоду в користуванні земельною ділянкою та господарськими будівлями.

Відстань від огорожі ОСОБА_2 до задньої стінки її господарської будівлі завжди була 1 м.37см., що забезпечувало їй можливість доступу до господарської будівлі зі сторони відповідача, бо це так званий „скап", однак цього доступу вона зараз не має. При цьому межу встановив сам ОСОБА_2 раніше, бо забетонував поруч із старим стовпом новий металевий на відстані їм.37см. від стіни її господарської будівлі. І коли ОСОБА_2 стало відомо про помилку, допущену інженером-землевпорядником, відповідач став загороджувати земельну ділянку. Вважає, що Державний акт на право приватної власності на землю був виданий ОСОБА_2 з порушенням існуючого порядку та Правил, оскільки до нього не було прикладено Абрис встановлених меж та Картка закладки межових знаків, що є обов'язковою умовою узгодження меж і цей недолік дав можливість в подальшому допустити цю помилку, так як існуюча межа несподівано зміщена в її сторону на їм. Можливе саме цьому в Державному акті зазначено площу 0.325 га, тоді як в рішення №75 від 28.11.1996р. вказано, що передається ОСОБА_2 у приватну власність лише 0,320га, на 5м.кв менше.

Стверджує, що видачею оскаржуваного нею Державного акту на землю відповідачу порушено її права, тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення змісту позовної заяви, тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав з підстав зазначених у запереченні. тому просив в позові відмовити за необґрунтованістю.

Представник відповідача - землевпорядник Берездівецької сільської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що 30.06.2009року комісія в складі сільського голови Берездівецької сільської ради, депутатів сільської ради-членів земельної комісії, землевпорядника, з участю адвоката відповідача та в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провели обміри земельної ділянки ОСОБА_2 на предмет встановлення меж земельної ділянки, які були зазначені в книзі сільської ради станом на 1991р. Всі обміри були зазначені на плані зовнішніх меж земельної ділянки, який відповідає дійсним межам і представлений суду (а.с.45-46). Комісія переконалась в тому, що межові знаки між домоволодіннями не змінились. Тому просила в позові відмовити.

Представник третьої особи - Миколаївського відділу „Центр державного земельного кадастру" в судове засідання не з'явився, хоча завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, ппричини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2006 року виданий Державний акт на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку і господарських споруд ОСОБА_2 (а.с.9-10).

В судовому засіданні позивачка стверджує, що фактична межа, яка існує між її домоволодінням і домоволодінням відповідача ОСОБА_2 не відповідає тій межі, яка зазначена в земельно-шнуровій книзі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважав, що для вирішення питання, чи відповідає фактична межа між домоволодіннями сторін межі, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю, необхідні спеціальні знання і на це питання відповідь може дати землевпорядна організація. Вимога суду щодо проведення огляду та замірів земельних ділянок, які є у власності громадян, з метою вирішення земельного спору не виконана через те, що це не є компетенцією управління Держкомзему у Миколаївському районі, а такі роботи можуть проводити ліцензовані землевпорядні організації.

Крім тверджень позивача, в судовому засіданні не здобуто доказів, що межа між домоволодіннями позивачки та відповідача, має відхилення від зазначених даних у первинних документах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачкою не представлено належних доказів для підтвердження того факту, що фактична межа не відповідає межі, яка зазначена в земельно-шнуровій книзі та Державному акті, а тому в позові необхідно відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 120, 121, 125,126,153.158 ЗК України і керуючись ст.ст. 10, 60. 209, 212, 215. 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Берездівецької сільської ради, третя особа Миколаївський відділ „Центр державного земельного кадастру" про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та розмежування земельними ділянками - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Карбовнік І.М.