Справа №: 2-1119/10
Провадження № -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року

Андрушівський районний с/д Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 12.03.2010 року помер її батько - ОСОБА_3, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: жилий будинок № 8, по вулиці Бульонного в с. Міньківці, на приватизовані земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачка та відповідачка, але позивачка спадкує за заповітом згідно якого ОСОБА_3 заповів їй все своє майно, але вона не може реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки. Позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене майно.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просив його задовольнити.

Відповідачка направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Судом встановлено, що 12.03.2010 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Позивачка, дочка померлого та спадкоємець за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про народження, та заповітом від 10.06.2002 року (а.с.5,6). Довідкою Міньківської сільської ради №451 від 19.11.2010 року підтверджується, що за ОСОБА_3 значиться житловий будинок, 1954 року забудови, за адресою: вулиця Бульонного, 8 с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.9). Згідно витягу з рішення виконкому Міньківської сільської ради від 03.11.1993 року № 26, ОСОБА_3 були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.7). Згідно довідки державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1. Тому позивачка, як спадкоємець за заповітом, має право на майно спадкодавця, підтверджене відповідними документами. Згідно ст. З ч.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952- IV, згідно з якими, право на нерухоме майно, набуте згідно з законодавством, діючим до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Матеріали справи підтверджують, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд нестягує судові витрати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 328. 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 78, 79, 80, 81 ЗК України, ст. 3 ч. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952- суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок, що знаходиться в с. Міньківці, вул. Будьонного, 8, Андрушівського району, Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки розм : і 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,60 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в с. Міньківці. вул. Будьонного, 8, Андрушівського району, Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особами, які не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_4