№2-411/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2010 року Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі: Тарасюк І.В.

з участю: представника відповідача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення майнової і моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати шкоду завдану злочинними діями.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просить розглядати справу про суті без його участі та без участі його представників та адвоката на підставі наданих суду доказах.

В позовній заяві зазначив, що 28 квітня 2008 року, о 20 годині, в смт. Млинів, на лузі річки Іква ОСОБА_3, безпричинно наніс йому тілесні ушкодження, внаслідок яких йому заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя від яких він перебував на стаціонарному лікуванні у Млинівській центральній районній лікарні, в неврологічному відділенні з 28 квітня по 8 травня 2008 року.

Постановою Млинівського міжрайонного прокурора 22 вересня 2009 року винесено постанову про скасування постанови від 16 серпня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи та порушено кримінальну справу за фактом спричинення йому, як неповнолітньому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 Кримінальну справу з обвинувальним висновком Млинівським міжрайонним прокурором направлено до суду. Під час розгляду справи у суді, свою вину у нанесенні йому, позивачу, легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя ОСОБА_3 визнав і просив справу закрити внаслідок амністії. Судом, 22 березня 2010 року, винесено постанову про закриття справи і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року. Проте, цивільний позов не вирішено. Злочином йому, позивачу, завдано майнову і моральну шкоду, яку він оцінив на загальну суму 20 380 гривень, а також понесені витрати на адвоката. Майнова шкода полягає у витратах на лікування, в сумі 1000 гривень та посилене харчування в сумі 2000 гривень. Моральна шкода полягає у фізичному болі і стражданнях яких він, позивач, зазнав ушкодженням здоровя та у душевних стражданнях, які були викликані протиправною поведінкою, щодо нього. Просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь всього 20 380 гривень заподіяної шкоди, а саме: майнову шкоду на лікування 1000 гривень і посилене харчування 2000 гривень, моральну шкоду в сумі 17 380 гривень, та витрати за надання правової допомоги.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду із запереченням в якому зазначив, що позов ОСОБА_2 до нього про стягнення майнової і моральної шкоди вважає таким, що підлягає до задоволення частково із наступних підстав: позивач, обґрунтувавши свої позовні вимоги просить суд стягнути на його користь: майнову шкоду на лікування в розмірі 1000 гривень. Вимога про стягнення з нього витрат на лікування підтверджується лише довідкою з Млинівської ЦРЛ від 29 жовтня 2009 року всього на суму 113,24 грн., інших будь-яких даних про понесені на лікування витрати немає. Посилене харчування в розмірі 2000 гривень зазначена вимога є абсолютно нічим не підтверджена, оскільки, по-перше не представлено будь-яких доказів в його необхідності з лікувальної установи, а по-друге не представлено матеріальних доказів, які свідчили про придбання продуктів харчування. Моральну шкоду в розмірі 17 380 грн. Відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, передбачено ст. 23 ЦК України. Розмір відшкодування матеріальної шкоди є явно завищеним, оскільки, у відповідності до ч. 3 вищезазначеної норми розмір відшкодування шкоди повинен визначатися судом в залежності від характеру правопорушення. При визначенні розміру суд повинен виходити з вимоги розумності та справедливості, а тому вважає, що розмір моральної шкоди в даному випадку не може перевищувати 510 грн. Судові витрати на адвоката в розмірі 5000 гривень. Не підлягає навіть до часткового задоволення із наступних підстав: представлений суду акт виконаних робіт як додаток до договору № 24 від 28 жовтня 2010 року є абсолютно надуманим, оскільки ОСОБА_4 будучи позивачем до нього по цивільній справі за її позовом до нього, яка розглянута Млинівським районним судом під головуванням судді Феськова П.В. під час слухання справи заявила, що ніяких грошей взагалі адвокату не платила. А сам розрахунок затраченого часу взагалі не підлягає критиці, оскільки зазначений для підготовки на написанні документів, надання консультації є надуманим. Крім цього, ряд дій проводилися до укладання договору і яке вони можуть мати відношення саме до цього позову не зрозуміло. Стосовно самого акту виконаних робіт. По-перше, не вказано жодного хто ж їх виконав, по-друге підписи не відповідають оригіналам підписів в інших документах законних представників і взагалі не підписаний ОСОБА_4 та ніде не зареєстрований. Представлений суду договір про надання адвокатських послуг від 11 січня 2010 року укладений з неповнолітнім, який не має повної цивільної дієздатності є нелегітимним. Аналогічний договір також заключається невідомо для чого ще й 26 березня 2010 року. Неможливо не звернути увагу суду і на ту обставину, що складаючи акт виконаних робіт дійсні дати участі адвоката не співпадають із вказаними в акті, наприклад представивши суду постанову суду про закриття справи від 22 березня 2010 року, де був присутній адвокат це чомусь не зазначено. Не можуть служити доказом також і представлена суду довідка представника адвоката ОСОБА_5 про оплату гонорару, оскільки на ній немає печатки та не зареєстрована у встановленому порядку, а отже є нелегітимною. Суду також не представлено ні копії квитанції чи касового ордера, яка повинна б була бути виданою на руки платнику. Суду представлено ряд фотокопій документів, які взагалі не мають відношення до справи, копії постанов і інші процесуальні документи складені різними установами в тому числі вироки та ухвали по Березнівському районному суді. Просить винести рішення суду про часткове задоволення позову, яким стягнути з нього матеріальну шкоду в розмірі 113 гривень 14 копійок та 510 гривень моральної шкоди.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової і моральної шкоди підлягає до задоволення частково.

Так, з копії постанови Млинівського районного суду Рівненської області від 22 березня 2010 року вбачається, що кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України провадженням закрито і ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року.

(а. с. 3)

З копії відповіді на запит № 1232 від 29 жовтня 2009 року вбачається, що Млинівська ЦРЛ повідомила ст. слідчому Млинівського РВ УМВС майору міліції ОСОБА_6, що гр. ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Млинівської ЦРЛ з 28 квітня 2008 року по 8 травня 2008 року, №історії хвороби 1799. За власні кошти на обстеження і лікування було придбано лікарські препарати на загальну суму 113,24 грн.

(а. с. 32)

Суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення в сумі 113,24 гривні, оскільки саме цей розмір завданої матеріальної шкоди підтверджено належними і достовірними доказами, а в задоволенні решти позовних вимог з даного приводу ОСОБА_2 має бути відмовлено.

Копія довідки адвоката ОСОБА_5 від 17 листопада 2008 року свідчить про те, що згідно договору, довірителька ОСОБА_4 оплатила гонорар в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 адвокату в сумі 5 000 гривень за ведення справи в суді першої інстанції.

(а. с. 40)

Суд вважає за необхідне зменшити також розмір відшкодування позивачу судових витрат, понесених у звязку із оплатою правової допомоги, з 5000 гривень до 1000 гривень, оскільки саме в такому розмірі, на переконання суду, мають бути відшкодовані ці витрати, виходячи із характеру і обєму наданих правових послуг та розміру задоволених позовних вимог.

Розмір відшкодування моральної шкоди також є завищеним, на думку суду це відшкодування має бути здійснено в розмірі 500 гривень, так як у відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди, тощо).

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 10, 18, 60 ЦПК України,

ст.ст. 280, 1166-1168, 1195 ЦК України,

с у д, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової і моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріальну шкоду в сумі 113 (сто тринадцять) гривень 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 витрати за надання правової допомоги в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 моральну шкоду в сумі 500 (пятсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.П. Бандура