Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-115/10
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 26 травня 2007 року у віці 80 років померла його мати ОСОБА_4, яка весь час до дня своєї смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина на 18/37 частин будинку, який розташований за вищевказаною адресою, вартість якого складає 7100 грн. Вказана частина будинку дісталась матері за ухвалою суду від 13 травня 1981 року. Спадкоємцями є він, її син, та відповідачка у справі. На вказане майно мати залишила заповіт від 21 лютого 2007 року, в якому зробила заповітне розпорядження, де вказала, що будинок та господарські будівлі, земельна ділянка, які знаходяться за адресою: с. Дмитрівка, вул. Лісна, 5, Києво-Святошинського району заповіла йому, її сину. Відповідачці було заповідано інше майно. Він, як спадкоємець за заповітом, своєчасно звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідачка від вказаного майна відмовляється на його користь. Нотаріальна контора направила до КП „БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області запит про видачу витягу з Реєстру прав власності на жилий будинок, що знаходиться в с. Дмитрівка, вул. Лісна, № 5, 18/37 частин якого належить ОСОБА_4. 15 січня 2009 року за вихідним № 6 йому було видане рішення реєстратора, в якому вказується, що первинна реєстрація права власності на жилий будинок не була проведена, питання визначення належності цього нерухомого майна йому та наступному власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватись у судовому порядку. На підставі рішення реєстратора нотаріус виніс постанову про відмову йому у вчиненні нотаріальної дії, тому що він не надав правовстановлюючий документ на вказану частину жилого будинку. Про те, що 18/37 частин жилого будинку належали його померлій матері, підтверджується ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 13 травня 1981 року. Згідно цієї ухвали його матері було виділено в приватну власність на поповерховому плані вхідний тамбур №1 площею 6 кв.м., коридор під № 1-1 площею 7,7 кв.м., жила кімната під № 1-2 площею 8,5 кв.м., жила кімната під № 1-7 площею 10.3 кв.м. та інші господарські приміщення. Це також підтверджується технічним паспортом, в якому вказано, що на половину будинку, яка належала померлій матері, є самовільно переобладнане приміщення під № 1-6 площею 1.7 кв.м. На вказане приміщення за ним не потрібно визнавати право власності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на 18/37 частин будинку, в які входять кімната жила під № 1-10 площею 8,2 кв.м., коридор під № 1-9 площею 7,4 кв.м., кухня під № 1-8 площею 8,8 кв.м., кімната жила під № 1-4 площею 10,2 кв.м., комора під № 1-5 площею 6,7 кв.м., коридор під № 1-7 площею 2,9 кв.м., що розташований в с. Дмитрівка, вул. Лісна, 5 в порядку спадкування за заповітом після смерті 26 травня 2007 року його матері ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 21 січня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3.

У січні 2010 року ОСОБА_1 подав суду заяву в порядку вимог ст. 31 ЦПК України про збільшення розміру позовних вимог, у якій просив встановити факт належності 18/37 частин будинку його матері ОСОБА_4, який розташований в с. Дмитрівка, вул. Лісна, буд. 5, Києво-Святошинського району, визнати за ним право власності на 18/37 частин будинку, розташованого в с. Дмитрівка, вул. Лісна, 5 в порядку спадкування за заповітом після смерті 26 травня 2007 року його матері ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник позивача та адвокат позивача позов підтримали та просили його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 26 травня 2007 року померла ОСОБА_4, яка доводилася матірю позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_2 Згідно заповіту від 21 лютого 2007 року ОСОБА_4 на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, а саме будинок та господарські будівлі, земельну ділянку, які знаходяться за адресою: с. Дмитрівка, вул. Лісна, 5, Києво-Святошинського району заповіла своєму сину ОСОБА_1, а земельну ділянку (пай), яка знаходиться за адресою: с. Козарівка, Барського району, Вінницької області та земельну ділянку розміром 0,15 га, яка надана їй для ведення особистого селянського господарства в с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району, заповіла своїй дочці ОСОБА_2. 21 січня 2009 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 20 Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлої 26 травня 2007 року ОСОБА_4. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 4 березня 2009 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на 18/37 частин жилого будинку № 5 по вул. Лісній в с. Дмитрівка, Києво-Святошинстького району, оскільки не проведена первинна реєстрація на вказану частину жилого будинку.

З наявної в матеріалах справи ухвали народного суду Києво-Святошинського району від 13 травня 1981 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розділ будинку, грошових вкладів та іншого спільного майна затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої за ОСОБА_4 виділено в особисту власність 18/37 частин жилого будинку, розташованого в с. Дмитрівка, вул. Лісна. 5, Києво-Святошинського району з виділом конкретних приміщень у натурі, за відповідачем ОСОБА_5 визнано на праві особистої власності 19/37 частин жилого будинку, розташованого в с. Дмитрівка, вул. Лісна, 5. Києво-Святошинського району і виділено конкретні приміщення в натурі.

Згідно договору дарування від 10 березня 1998 року ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_3 (відповідач у справі) прийняв у дар 19/37 частин жилого будинку в № 5 по вул. Лісній в с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району.

На даний жилий будинок № 5 по вул. Лісна в с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району складено 18 грудня 2008 року технічний паспорт, де зазначено, що 19/37 частин жилого будинку належить ОСОБА_3 та 18/37 частин будинку належить ОСОБА_4

Згідно довідки КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області від 6 травня 2009 року № 1090/09 за даними реєстру прав власності нерухомого майна станом на 5 травня 2009 року за адресою с. Дмитрівка, вул. Лісна, 5 зареєстровано право власності на 19/37 частин будинку за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 10 березня 1998 року. Право власності на 18/37 частин будинку за ОСОБА_4 в БТІ не зареєстровано.

У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на 18/37 частин жилого будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 392, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 18/37 частин жилого будинку № 5 по вул. Лісна у с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування за заповітом після померлої 26 травня 2007 року ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ковальчук Л.М.