Справа № 2-1203/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2010 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокін К В ;

при секретарі Шлюковій Т.Є.;

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИ В:

Відповідач Паладі ГІ Д. позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні у його відсутності.

Позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія нотаріально непосвідченого договору дарування від 22.08.2009 р., згідно якого Паладі ГІД. подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області; лист ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 25.09.2009 р. з проханням посвідчити нотаріально договір дарування; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області на ім'я Паладі ГІ Д.; копія довідки Ренійського БТІ від 07.12.1989 р.; копія акту від 09 11.1989 р. про закінчення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального домоволодіння по вул.. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області; копія рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради народних депутатів від 17.07.1985 р. № 184 про надання дозволу ОСОБА_2 добудувати жилу кімнату, літню кухню та баню у домоволодінні по вул.. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області; копія рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради народних депутатів від 14.11.1989 р. № 340 про ввід до експлуатації житлового будинку по вул.. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до ОСОБА_2 зазначивши, що у серпні 2009 р. між нею та відповідачем була досягнута домовленість про дарування нерухомості, згідно якої відповідач подарував, а вона прийняла у дарунок 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області. 22.08.2009р. відповідач передав позивачці нерухомість, позивачка прийняла її у дарунок, що підтверджується письмовим договором дарування від 22.08.2009р. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір у нотаріальному порядку, вони домовилися зробити це в пятиденний строк після підписання договору. Після вчинення правочину позивачка фактично вступила у володіння цим майном, доглядає за його збереженням, сплачує всі необхідні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину, позивачка неодноразово зверталась до колишнього власника, однак, він від посвідчення договору ухиляється, мотивуючи це тим, що він людина похилого віку, поганим самопочуттям та ін. 25.09.2009 р. позивачка письмово запропонувала відповідачу посвідчити укладений між ними договір в нотаріальному порядку, але відповідач

відмовився. При зверненні до відповідних органів з питанням про переоформлення документації на житловий будинок на себе, позивачці було розяснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду.

Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, дарувальник передала обдаровуваним безоплатно нерухомість у власність, документи на будинок. Позивачка фактично вступила у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину постійно наглядає за схоронністю майна, сплачує всі необхідні платежі - тобто правочин між сторонами фактично відбувся.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивачки знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його

нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних

правовідносин. Таким чином, по даній справі при укладанні договору дарування була виконана істотна умова, характерна для цього виду правочину: позивачці передана безоплатно у власність нерухомість, якою вона на теперішній час користується, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не може нею розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі нерухомості підтверджуються письмовим договором дарування від 22.08.2009р., крім того, обставини дарування, передачі

житлового будинку сам відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору дарування є неможливим, оскільки прохання позивачки з цього приводу відповідачем не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим

правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. З ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідача щодо 1/2 частини житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивачки, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Вокзальній, 17 в м ОСОБА_3 області, за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 130, 174,212,213 ЦПК України, ст.ст. 220, 328,334, 386, 392, 717, 719 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Укладений із порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір дарування від 22.08.2009р., згідно із яким ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1

Георгіївна прийняла у дар 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області, - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул.. Вокзальній, 17 в м. Рені Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.В. Сорокін