Справа №2-180/10 24.11.2010 24.11.2010
Провадження №22ц-7549/10
Ухвала

Іменем України

24 листопада 2010 р. Судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Кутової Т.З.

ОСОБА_1

при секретарі: Поліщук Ю.В..

за участю:

відповідача- Гордійчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою

ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23. 04. 2010 р., у справі за

позовом

Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк» ) до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку,

встановила:

06.03.2009 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку.

Позивач зазначав, що 10.09.2007 р. з ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № НКМООА00000042 за умовами якого позичальниця отримала 55100 дол. США в кредит, зобов'язавшись повернути їх до 09.09.2017 р.

За умовами цього договору позичальниця зобов'язалася щомісячними платежами, відповідно до графіку, погашати заборгованість перед Банком, у тому числі, частину кредиту та проценти за його користування у розмірі 0,92% на місяць на залишок заборгованості, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від розміру наданого кредиту, а також винагороду у розмірі 0,2% від розміру наданого кредиту, щомісяця в період сплати та відсотки за дострокове погашення кредиту і відсотки за проведення додатковогомоніторінгу.

За порушення цих умов договору, нараховується пеня у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки.

Внаслідок невиконання позичальницею цих зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої станом на 22.01.2009 р. складає 48600 дол. 25 цент. США.

Посилаючись на наявність цієї заборгованості, позивач просив про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким за /договором іпотеки від 10.09.2007 р. є житловий будинок № 68 по вул.. Галицинівська м. Миколаєва, належний боржниці на праві власності.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23. 04. 2010 р. постановлено про відмову у задоволенні вимог Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачки.

В апеляційній скарзі Банк ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, неналежну оцінку доказів та неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, визначених ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобов'язань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки передбачені ст. 611 ЦК, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (штрафу): відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок порушення ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилась заборгованість, розмір якої станом на день розгляду справи складає 48600 дол. 25 цент. США.

Відповідно до вимог ст. ст. 119, 10 ЦПК України, звертаючись з позовом до суду позивач мав викласти в позовній заяві обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги в частині звернення стягнення на заставлене майно та зазначити докази на їх підтвердження.

Крім того, у відповідності з приписами ч. 4 ст.119 ЦПК, позивач повинен був зазначити і такі обставини, які є обов'язковими, відповідно до закону.

Обставинами, які відповідно до вимог ч. З ст. 39 Закону України «Про іпотеку» № 898- IV від 05.06.2003 р.( далі- Закон № 898- IV) та предмета позовних вимог, підлягають доказуванню є наявність збитків, внаслідок порушення основного зобов'язання та факт зміни обсягу прав іпотеко держателя.

Зазначені обставини мають бути викладені в позовній заяві із зазначенням доказів та доведені позивачем при судовому розгляді.

В позовній заяві позивач зазначив про порушення кредитних зобов'язань боржником та виклав вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення відповідачки з будинку на підставі ч. 2 ст. 39 Закону № 898- IV.

В той же час, позивач не зазначив і не посилався в судовому засіданні на те, що порушення кредитного договору призвели до збитків чи змінили обсяг прав іпотекодержателя і є загроза реалізації його права на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки.

При цьому не надано і відповідних доказів, які б підтверджували наявність такої загрози.

До того ж, нотаріусом встановлена заборона на відчуження будинку, а вимог про стягнення заборгованості Банк не заявляв.

Враховуючи встановлене, а також відсутність доказів державної реєстрації іпотеки, що перешкоджає суду визначити пріоритет вимог, відповідно до положень ст. ст. 3. 4 Закону№ 898- IV, судом обгрунтовано відмовлено у задооленні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки доказів та необґрунтованості висновків суду не заслуговують на увагу, оскільки рішення ухвалене судом на підставі належної оцінки достовірних доказів, а його висновки відповідають дійсним обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Встановлене не дає підстав для скасування чи зміни судового

рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, судова

колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - відхилити, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23. 04. 2010 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді