Справа №2-134/10 24.03.2010 24.03.2010 24.03.2010
Провадження №22ц-713/10
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2010 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Паліюка В.П.,

суддів: Славгородської Н.П., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання Дудник Ю.П.,

за участі ОСОБА_1 державного виконавця відділу ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Новоодеського районного суду від 27 січня 2010 р., постановлену за його скаргою на неправомірну бездіяльність начальника і державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області і стягнення 5 000 000 грн. моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 р. ОСОБА_2 звернувся із скаргою на неправомірну бездіяльність начальника і державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області (далі відділ ДВС) і стягнення на його користь 5 000 000 грн. моральної шкоди.

Заявник зазначав, що на виконанні у державного виконавця відділу ДВС знаходиться виконавчий лист щодо примусового виконання рішення Новоодеського районного суду від 11 жовтня 2007 р., яким стягнуто на його користь з відділу ДВС Новоодеського районного управління юстиції 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди і 16 грн. судових витрат. Проте державний виконавець відділу ДВС постановами від 19 вересня 2008 р. і від 7 квітня 2009 р. повернув йому виконавчий лист, посилаючись на відсутність майна у боржника. Рішеннями Новоодеського районного суду від 24 листопада 2008 р. і від 25 червня 2009 р. вказані постанови державного виконавця скасовані як незаконні.

Але не зважаючи на це рішення Новоодеського районного суду 11 жовтня 2007 р. до теперішнього часу не виконано.

Посилаючись на ведені обставини, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність начальника і головного державного виконавця відділу ДВС, а також стягнути на його користь з цього відділу 5 000 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Новоодеського районного суду від 27 січня 2010 р. в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати як незаконну та задовольнити його вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні скарги, суд керувався положеннями ст. 383 ЦПК, якою передбачено розгляд скарг в порядку судового контролю за виконанням судового рішення.

Проте такий висновок суду не грунтується на матеріалах справи й вимогах цивільного процесуального закону.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоодеського районного суду від 11 жовтня 2007 р. стягнуто на користь ОСОБА_2 з відділу ДВС Новоодеського районного управління юстиції 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди і 16 грн. судових витрат. Це рішення знаходиться на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень відділу ДВС.

Скарга ОСОБА_2 на дії відділу ДВС подана у звязку з тим, що діями державної виконавчої служби під час виконання вищезазначеного рішення порушені його права. ОСОБА_2 просив суд визнати дії відділу ДВС недостатніми, бездіяльність під час виконання вказаного рішення незаконною, а також стягнути на його користь з відділу ДВС 5000000 грн. моральної шкоди.

Із змісту скарги вбачається, що вимоги ОСОБА_2 повязані не тільки з оскарженням бездіяльності державного виконавця відділу ДВС при виконанні рішення, а також із стягненням моральної шкоди. Із протоколу судового засідання видно, що заявник підтримав вимоги, зазначені в скарзі, в повному обсязі.

Тобто, наведене свідчить про наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Вирішуючи скаргу, суд не звернув належної уваги на її зміст та на пояснення заявника у судовому засіданні, безпідставно відкрив провадження у справі за нормами КАС, призначивши попереднє судове засідання, а розглянув її у порядку VII глави ЦПК, хоча в протоколі судового засідання зазначено про розгляд цивільної справи. Наведене свідчить про грубе порушення судом норм цивільного процесуального права.

Тому ухвала підлягає скасуванню, а справа у порядку п.5 ч.1 ст. 311 ЦПК направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно зясувати вимоги ОСОБА_2, визначитись із їх характером, видом провадження, і в залежності від встановленого розглянути їх з додержанням норм цивільного процесуального права.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Новоодеського районного суду від 27 січня 2010 р. скасувати , а справу повернути на новий розгляд до того ж суду, але іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Судді