Справа №2-2470/10 15.09.2010 15.09.2010 15.09.2010
Провадження №22ц-7454/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Вовненко Г.Ю.,

суддів: Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання: Петровській О.С.,

за участі позивача і його представника ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Лакталіс-Миколаїв

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2010 року за позовом

ОСОБА_3

до

Приватного акціонерного товариства Лакталіс - Миколаїв

про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Лакталіс - Миколаїв» (далі ПАТ «Лакталіс - Миколаїв») про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Позивач зазначив, що з 10.08.2001р. по 07.05.2005 р. перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи на посаді аппаратчика. При звільненні йому не було виплачено індексацію заробітної плати за період з березня 2003 р. по травень 2009 р. у розмірі 246, 72 грн.

Посилаючись на вищевикладене та положення ст. ст. 116, 117 КЗпП, позивач просив суд стягнути з відповідача 83 445 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшив та просив стягнути на його користь з відповідача 51 897 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2010 р. стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПАТ «Лакталіс - Миколаїв» 51 897 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнуто з ПАТ «Лакталіс-Миколаїв» на користь державного бюджету 518 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ПАТ «Лакталіс - Миколаїв» просить змінити рішення районного суду, обмеживши розмір стягнення з ПАТ «Лакталіс - Миколаїв» на користь позивача 2238,72 грн., врахувавши при цьому, що ця заборгованість вже виплачена позивачу. Крім цього, відповідач просить змінити розмір судового збору, стягненого з нього на користь державного бюджету.

Перевіривши матеріалами справи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню із ухваленням нового рішення, із наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 і стягуючи на його користь з відповідача середній заробіток у розмірі 51 897 грн., суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача з роботи з ним не було проведено остаточний розрахунок, а тому він має право на отримання середнього заробітку за весь час його затримки.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що з серпня 2001 р. ОСОБА_3 працював у ПАТ «Лакталіс - Миколаїв» апаратником сепарування. Звільнений з роботи з 7 травня 2005 р. за власним бажанням.

Судом встановлено, що при проведенні остаточного розрахунку при звільненні позивачу не була виплачена індексація заробітної плати з березня 2003 р. по травень 2005 р. у розмірі 121 грн. 59 коп. Відповідач 31 грудня 2009 р. виплатив йому вказану заборгованість з урахуванням її індексації, що склало 246 грн. 72 коп., і підтверджується видатковим касовим ордером від 31 грудня 2009 р. (а.с.18).

Крім цього, згідно платіжного доручення №3415 від 22 квітня 2010 р. та поштового переказу відповідач 23 квітня 2010 р. сплатив ОСОБА_3 2270 грн. 96 коп. в рахунок компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с. 31-32). Дана обставина позивачем не заперечувалася.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при наявності спору про розмір належних сум спір вирішується органом, який і визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови №13 від 24 грудня 1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні суми відшкодування необхідно враховувати розмір спірної суми, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та інших обставин.

Проте при вирішенні даного спору, суд не звернув увагу на зазначені вимоги закону та не врахував, що при розмірі невиплаченого заробітку 246 грн. 72 коп. відповідач в квітні 2009 р. сплатив позивачеві 2270 грн.96 коп., що є достатньою сумою відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За наведеного у суду першої інстанції не було підстав для стягнення на користь позивача 51 897 грн. 59 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

Оскільки рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, то воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким в позові ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.306, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в ир і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Лакталіс- Миколаїв задовольнити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2010 року скасувати.

В позові ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Лакталіс-Миколаїв про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з часу його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Головуючий : Судді :