ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1196/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" липня 2010 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу у складі : головуючого - судді Свистунової О.В.

при секретарі Севастьянової І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка", третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка", Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 08 липня 2010 року позовні вимоги позивача ОСОБА_5 в частині вимог до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди залишені без розгляду та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 1993 р. по 2009р. працював в тресті «КПІБ» виробничого обєднання «Кривбасруда», ( нині - відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»), в ШБУ відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» підземним прохідником.

Працюючи понад 20 років на підприємствах, 16 років з яких, за професією - підземний прохідник, позивач виконував роботи, які відносяться до ІІІ-го класу 3-го ступеню шкідливості. Умови праці цих робіт характеризувалися важкою фізичною працею. Експлуатуєме в процесі роботи обладнання, інструменти та машини, внаслідок своїх

конструктивних недоліків, є джерелами вібрації, рівень якої перевищує гранично допусти розміри.

Згідно рішення лікувально експертної комісії інституту промислової медицини ві 17.03.2009р. ( протокол № 715 ) мені було встановлено діагнози : 1) вегетативно - сенсорі полінейропатія верхніх кінцівок першої - другої ст., периферичний ангіодистонічші синдром з пароксизмами акроангіоспазмів; 2) деформуючий артоз ліктьових суглобів ПФС другого ст.; 3) радикулопатія попереково - крижова зліва, на фоні остеохондрозу попереш крижового відділу хребта, з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта і сташ1 динамічними розладами; 4) хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пилові бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), легенева недостатність першого ступеня. 1

Згідно пункту 17 акту розслідування хронічного профзахворювання причини професійного захворювання явилась робота протягом 21 року 6 місяців в умовах пилуї j важкої праці, 16 років 1 місяця в умовах вібрації, несприятливого мікроклімату.

Винними в своєму захворюванні, які порушили законодавство про охорону праї гігієнічні регламенти і нормативи, а саме ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону У країни «Пр охорону праці», які передбачають створення підприємством безпечних і не шкідливих уш праці, позивач вважає керівництво тресту «КШБ» ВО «Кривбасруда, ВАТ «ОСОБА_6 j ШБУ ВАТ «Кривбасзалізрудком». Факт вини підприємства підтверджується акта розслідування хронічного професійного захворювання № 32 від 23.03.2009 р.

За висновком профпатологічної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК)и і 03.06.2009року позивачу було вперше встановлено всього 65% втрати професіональні працездатності, з яких: 30% - по вегетативно-сенсорній полінейропатії, 15% - » І радикулопатії, 10% - по деформуючому артозу, 10% - по хронічному обструктивною1 захворюванню легень (X03J1), починаючи з 18 травня 2009 року. Дата переогляду- і 01.05.2010р. Крім того, позивача було визнано інвалідом III групи.

При повторному переогляді - 01.05.2010 року відсоток втрати професійні працездатності у 65% не змінено, однак, з 01.06.2010 року позивачу було встановлено 3 груп; інвалідності.

У відповідності із Законом України „Про загальнообовязкове державне соціальні страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, п спричинили втрату працездатності, позивачу було призначено та виплачено відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві]! професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності, та провадяться страхові виплати, які компенсують відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 2414,88 грн. (постанові відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків ш виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі № 04 07/156 87/15687.1/3' від 14.07.2009р. - додається).

Позивач вважає, що втратив своє здоровя, значний відсоток працездатності та с інвалідом саме з вини підприємств - відповідачів, в результаті чого постійно відчуває значний фізичний біль, почуття оніміння та мерзлякуватість дистальних відділів рук, побіління кінцевих фаланг (переважно 2-4 пальців) обох кистей на холоді з подальшими різкими болями в них при нагріванні. Його постійно переслідує ниючий біль в поперековому відділі хребта з іррадіацією на ліве стегно до підколінної ямки, виникає часто оніміння в лівій нозі, відчуваю підвищену втомлюваність ніг при ході на незначну відстань. Крім цього при фізичному навантаженні у нього болять суглоби в пальцях кистей, турбує біль і обмеження рухів в плечових та ліктьових суглобах. В осінньо-зимовий період, в сиру та прохолодну

погоду болі посилюються. Висновком профпатологічної медико-соціальної комісії йому протипоказана робота в умовах важкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, охолоджуючого мікроклімату, запиленості, шуму, дії вібрації, підземно (к/копія виписки з історії хвороби № 927/264 від 18.03.2009р. - додається).

Свої моральні страждання позивач оцінює в сумі 173 800 гривень, які просить стягнути з відповідачів пропорційно, а саме:

- з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - 78 210 грн., з розрахунку: 173 800грн. * 45% ( доля вини підприємства - 45%, час роботи - 9 р. 8 міс.)

- з ВАТ «Суха Балка» - 53 878 грн., з розрахунку: 173 800 грн. * 31% (доля вини підприємства складає - 31%, час роботи - 6 р. 7 міс.);

- з відділення виконавчої дирекції ФССНВ України в м. Кривому Розі - 41 712 грн. ( 173 800 грн. - 78 210 грн. - 53 878 грн.).

Загальну суму моральної шкоди - 173800 грн. позивач визначає по аналогії, а саме: Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» до березня 2008 року було передбачено страхову виплату за моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, яка не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати.

Починаючи з 01 січня 2010 року, на підставі норм Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009р. № 1646-VI розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2010 року складає 869 гривень. Тому, загальна сума заподіяної йому моральної шкоди становить: 869грн. х 200 = 173 800 гривень.

Позивач вважає, що строк звернення його до суду із зазначеними вимогами не сплив, оскільки заявлений ним спір є спором,що виникає із трудових правовідносин, тому і просить відновити строк, встановлений для звернення з позовною заявою до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено.

Представник позивача - ОСОБА_7JL, яка діє на підставі довіреності (а.с.42), в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю, при цьому послалась на обставини вказані в позовній заяві, а саме зазначила, що з вини підприємства, позивачу заподіяна шкода, йому встановлено 65% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи, позивач часто змушений звертатися за допомогою лікарів. Також, представник пояснила, що позивачу було відомо про шкідливі умови праці, проте, він не знав і не повинен був знати про перевищення гранично-допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких він отримав профзахворювання та переносить моральні та фізичні страждання.

Представник відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» позов не визнала та пояснила, що умови праці в яких працював позивач обумовлені шкідливими виробничими факторами усунути які не можливо, позивач користувався пільгами та пільговою пенсією, підвищеною заробітною платою, додатковими відпустками. Позивач також не обґрунтував розмір компенсації моральної шкоди, не надав доказів, які б свідчили про перенесений ним психологічний стрес. Крім того, представник відповідача зауважила, що позивач втратив частково здібність до професійної діяльності. Враховуючи вищезазначене просить в позові відмовити.

Представник відповідача ВАТ «ОСОБА_6 балка», належним чином сповіщений про ден час розгляду справи у суді, в судове засідання не з»явився, причини своєї неявки суду повідомили.

Представник третьої особи Відділення ВД Фонду... - ОСОБА_4, яка діє на піди довіреності не заперечувала проти задоволення судом заявлених позовних вимог.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові докази у справі, суд вважає,! позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

При обговоренні питання щодо спричинення позивачу ОСОБА_8 моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахував характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань,сп його здоров'я, втрату професійної працездатності, інвалідність, вину підприємств заподіянні шкоди, а також ті істотні зміни, які вимушено відбулись у його житш стосунках.

Як було встановлено у судовому засіданні, і цей факт підтверджено колі трудової книжки позивача (а.с.9-12), ОСОБА_5 в період з 1993 р.і 2009р. я працював в тресті «КШБ» виробничого обєднання «Кривбасруда», ( нині - відкрі акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»), в ШБУ відкрита акціонерного товариства «Суха Балка» підземним прохідником. Звільнений у звязк) виходом на пенсію.

Працюючи понад 20 років на підприємствах, 16 років з яких, за професія і підземний прохідник, позивач виконував роботи по проходці горизонтальних, вертикаль та похилих гірничих виробок, бурінню шпурів ручними перфораторами вагою до 41 буровими каретками, скреперуванню гірничої маси у рудоспуск або вагонетки та інше,І відносяться до ІІІ-го класу 3-го ступеню шкідливості. Умови праці цих роі характеризувалися важкою фізичною працею. Експлуатуєме в процесі роботи обладнані інструменти та машини, внаслідок своїх конструктивних недоліків, є джерелами вібраа рівень якої перевищує гранично допустимі розміри. Умови праці виконуємих рея характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, що перевищувала гранично допусті концентрацію. Фактором, який посилював дію основних є несприятливий мікрокліні характерний для підземних робіт. Дані факти підтверджуються актом розслідуваї хронічного професійного захворювання № 32 від 23.03.2009 року (а.с.13-16).

Згідно рішення лікувально експертної комісії інституту промислової медицини! 17.03.2009р. ( протокол № 715 ) позивачу було встановлено діагнози :

1) вегетативно - сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок першої - другої с периферичний ангіодистонічний синдром з пароксизмами акроангіоспазмів;

2) деформуючий артоз ліктьових суглобів ПФС другого ст.;

3) радикулопатія попереково - крижова зліва, на фоні остеохондрозу попереко» крижового відділу хребта, з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта і стати» динамічними розладами.

4) хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт перші ст., емфізема легень першої ст.), легенева недостатність першого ступеня.

Згідно пункту 17 акту розслідування хронічного профзахворювання причин» професійного захворювання явилась робота протягом 21 року 6 місяців в умовах пилуї важкої праці, 16 років 1 місяця в умовах вібрації, несприятливого мікроклімату.

Крім того, відповідно до п. 19 зазначеного акту, особами, що порушили законодавці про охорону праці визнано керівництво: Трест «КШП», Трест «КШП» ВО «Кривбасруда ВАТ « Суха Балка», ШБУ; ВАТ «Кривбасзалізрудком», ШБУ.

За висновком медико-соціальної експертної комісії від 03.06.2009 року (а.с.17) позивачу первинно встановлено 65% втрати професіональної працездатності та визнано інвалідом 3 групу. Після повторного переогляду в МСЕК 13.05.2010 року (а.с.67) відсоток втрати працездатності залишився у тому ж розмірі з наступним переоглядом 01.05.2012року. Позивачеві протипоказано: важка праця, вимушена поза, довга ходьба, переохолодження в умовах виробничого пилу.

Виписками з медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 68), копією амбулаторної карти позивача (а.с.23-37) та із наданих в якості доказів виписних епікризів позивача (а.с.20- 22) встановлено, що він неодноразово знаходився в медичних закладах. Як зазначено в медичних документах, лікарями йому рекомендовано: медикаментозне лікування, уникати фізичних навантажень, уникати переохолоджень, щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, санаторно-курортне лікування.

Позивачеві ОСОБА_9 Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі призначено виплати одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності (а.с. 18) та призначено потерпілому щомісячні страхові виплати (а.с. 19).

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Суд вважає, що факт виплати позивачу одноразової допомоги, щомісячних страхових виплат не є підставою для відмови у задоволенні вказаного позову, оскільки виплата зазначених сум і суми у відшкодування моральної шкоди передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у якості самостійних виплат. Отримання позивачем пенсії за віком також не впливає на право позивача отримати і обов'язок відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду, спричинену ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків та профзахворюванні, оскільки ця пенсія виплачується позивачу не із зазначених підстав.

Також, суд відхиляє доводи представника відповідача ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» щодо допустимого засобу доказування факту моральної шкоди через їх неспроможність і суперечність змісту приписів ч. 2 ст. 59 ЦПК України, що базуються на законодавчій презумпції про високий ступінь вірогідності даних, гарантований суворим дотриманням правил, передбачених законом для форми (джерел) отримання певного роду даних, тоді як за п. 1.1 затвердженого наказом МОЗ України № 212 від 22.11.1995 Порядку на МСЕК лише покладається обовязок встановлювати факт спричинення моральної шкоди, а не виключається можливість доводити такий факт іншими доказами, що підтверджують положення п. 3.8 цього Порядку про комплексний розгляд лікарських висновків з іншими документами і наявними відомостями про потерпілого.

Відповідно до ст. 43 ОСОБА_10 України кожен вправі заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, що забезпечується в тому числі належними, безпечними і здоровими умовами праці, обовязок створити які з впровадженням сучасних санітарно-гігієнічних засобів для запобігання виникненню професійних захворювань покладений ст. 153 КЗпПУ за трудовим договором на роботодавця. Небезпечні та шкідливі умові праці і фактори на робочому місці, про які згідно зі ст. 29 КЗпПУ попереджається працівник до фактичного допуску до роботи, за своєю природою є обставинами, що свідчать про ступінь ймовірності виникнення внаслідок виконання обумовленої трудовим договором роботи професійного захворювання з втратою працездатності, про виникнення якого сторонам трудового договору (ст. 21 КЗпПУ)

заздалегідь невідомо, бо воно не є неминучим. У звязку з цим працівник, даючи р засвідчує лише свою обізнаність з ризиком захворювання, виникнення якого припусі не залежить від волі осіб, та з яким повязана втрата здоровя і працездатні професійної, так і загальної, а не дає згоду на втрату цієї працездатності. Вжиття з свс всіх можливих заходів для створення безпечних і нешкідливих умов праці для запо таким обставинам відповідач не довів, не спростувавши презумпцію своєї вини за ст. України.

Відповідно до вищевказаного вбачається виникнення у позивача права, а у відпо обовязку за ст. 237-1 КЗпПУ на виплату грошової суми за моральну шкоду, як і відзначав Пленум Верховного ОСОБА_6 України в п.п. 6, 13 постанови № 4 від 31.03.199! судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд роя цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відпі до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі. /

Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових о(УІ здоровю позивача була заподіяна шкода професійними захворюваннями, влнн отриманні позивачем професійних захворювань є відповідачі у справі, і даіий підтверджено письмовими матеріалами справи. Від професійних захворював по втратив працездатність в розмірі 65 % та є інвалідом 3 групи. Від професійних з^хворії позивач переносить фізичний біль. При вказаних обставинах суд вважає, що наслії професійних захворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимуи витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах перені моральні страждання та переживання.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачі повинні виплатити позивачеві мораї шкоду. Доводи представника відповідача -1 - ВАТ «Криворізький залізорудний комбі про те, що вони не є належними відповідачами по справі, а належним відповідачем по» бути Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних вин на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі ДніпропетрокІ області, і слід керуватися Законом України „ Про загальнообовязкове державне соціаі страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання! спричинили втрату працездатності , є безпідставними, оскільки, правовідносини сіі виникли у 2009 році, тобто в період, коли було скасовано ст. 28 та 34 Закону України І загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробнії та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», відповідної обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладено було на Фонд соціальї страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України,]

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умовпр покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування ши) заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудої обовязків.

Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваж« ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних а призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають нього додаткових зусиль для організації свого життя. До 2008 року обовязок відшкодуваї моральної шкоди, заподіяної, зокрема, внаслідок професійного захворювання, покладався Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професій захворювань в Україні, та відповідні норми закону були зупинені законами про Державний бюджет відповідно за 2006 та 2007 роки.

Як зазначено у рішенні Конституційного ОСОБА_6 №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону № 717-У скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону №1105-ХІУ. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 ОСОБА_10 України.

Враховуючи те, що у законодавстві, яке регулює данні правовідносини, відбувалися зміни, а також те, що позивач є інвалідом, кожний рік проходить стаціонарно лікування, фізично страждає та морально переживає від отриманих ним професійних захворювань , суд вважає , причини пропуску строку звернення до суду поважними та приходить до висновку про необхідність їх поновлення.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, нашли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Обговорюючи розмір відшкодування позивачу ОСОБА_5 моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто - 173 800 грн., також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного профзахворювання, тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме 65% втрати професійної працездатності, наявність встановленої у нього 3-ї групи інвалідності, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А також вину підприємств у професійному захворюванні позивача. При цьому суд враховує, що максимальний розмір у відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 мінімальних заробітних плат при умові відсутності стійкої втрати працездатності на день постановления рішення суду (у відповідність п.9 ОСОБА_9 Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються в кратній відповідності з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, суд при вирішенні цього питання повинен виходити із такого мінімального розміру заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, які діють на момент розгляду справи.

Зважаючи на викладене, а також, керуючись ст.60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо розмір відшкодування моральної шкоди слід взяти до уваги, крім вищенаведених обставин, відповідну тривалість впливу шкідливого виробничого фактору на позивача на кожному з підприємств, що у кінцевому результаті свідчить про різну ступінь їх вини у заподіянні шкоди. Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у 30 000 гривень. З урахуванням ступені вини відповідачів (60 % - ВАТ «Кривбасзалізрудком» і 40% - ВАТ «Суха Балка») з них на користь позивача потрібно стягнути відповідно 18000 гривень та 12000 гривень.

Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працез позивача - 65% , стан його здоров'я, наслідки які можуть наступити, тяжи! вимушених змін в його житті, тривалість страждань і переживань, наявність у нього! групи інвалідності, а також той факт, що з 01.06.2009 року мінімальна заробітна* становить 625 грн., а оскільки сума страхової виплати не може перевищувати двои розмірів мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян,! діють на момент розгляду справи, суд вважає, що компенсацію за заподіяні мор* страждання слід призначити у загальному розмірі 30 000 грн., що буде відповідати і стражданням і переживанням які зазнає позивач, а в задоволенні іншої частини по» позивачу слід відмовити.

Посилання представника відповідача ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом свого цивільного права суд ви безпідставним, так як у відповідність п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Укрі від 2003 року правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, сі і пред'явлення яких встановлений законодавством, що діяв раніше, не сплив до набрі чинності цим Кодексом. Враховуючи той факт, що ЦК України набрав чинності 01.01.1 року (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), а право щодо сплати відповідачем шко| тому числі моральної) виникло у позивача 03.06.2009 року, від дати встановлення стіі втрати працездатності в наслідок профзахворювання, згідно ст. 40 Закону України №111 XIV, необхідно керуватися нормою ЦК України від 16.01.2003 року Про позовну давніс відповідно до п.З ч.І ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу! відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України від 27 бера ! 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами! відшкодування шкоди суми на відшкодування шкоди (страхові виплати) мав присуджуватись потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку ай дня встановлення професійного захворювання. Право застрахованої особи на отримаї страхових виплат виникає під час дії законодавчих актів, які надають йому правої отримання відшкодування моральної шкоди. Крім того, згідно ст.8 ОСОБА_10 України Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_10 України має найвц юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Констщі України і повинні відповідати їй. ОСОБА_10 України є нормами прямої і Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадян безпосередньо на підставі ОСОБА_10 України гарантується. Згідно ч.З ст.22 Констиш України - при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускаєм звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

¦

Згідно Рішення КСУ України від 08.10.2008 року №20-рп/2008, обов»язок відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої при виконанні трудових обов»язків, полкі на підприємства заподіявши таку шкоду, зазначена норма також зазначена у вимогах стЛ-І 1 КЗпП України та ст.. 1167 ЦК України. А також, враховуючи ті обставини, що втраіу працездатності позивачу було встановлено лише у червні 2009 року, а про право на зверненії до суду із питання щодо відшкодування моральної шкоди позивачу стало відомо лише у 20101 році, крім того, за цей час позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні,и підтверджено письмовими матеріалами справи, суд поновлює позивачу строк позовні давності для звернення до суду із зазначеними позовними вимогами

Представник відповідача, заперечуючи проти заявленого позову, у судовому засіданні, на підставі ст.. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивача. З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст.. 60 ЦПК України доказів суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності чи відсутності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як одну із передбачених Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» страхових виплат.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів, кожного окремо, на користь держави судові витрати, пропорційно до розміру позовних вимог, що задоволені судом, а саме: судовий збір в сумі 08,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення

судового розгляду справи в сумі 07,50 грн., відповідно до вимог ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України та ОСОБА_9 КМУ від 21.12.2005 року за № 1258. Позивача по справі звільнити від сплати судових витрат на підставі ст.. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито та вимог ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись рішенням Конституційного ОСОБА_6 України №20-рп/2008 від 08.10.2008р„ ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237і КЗпП України, суд

ВИ РІШІВ:

Позов ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка", третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Поновити пропущений строк, встановлений для звернення позивача до суду.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 18 000 гривень 00 копійок (вісімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 12 000 гривень 00 копійок (дванадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судові витрати по справі: - судовий збір в розмірі - 08,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді в розмірі - 07,50 грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судові витрати по справі: судовий збір в розмірі - 08,50 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді в розмірі - 07,50 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл і через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу на протязі 20 днів після надання за

про його апеляційне оскарження, яка надається до суду на протязі 10 днів після оголоше

рішення.

Суддя: О. В. Свистунова