АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія земельні Доповідач Зазулинська Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів КАРІМОВОЇ Л.В., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ( в особі її представника ОСОБА_3) на рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи відділ земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, Друга державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, Харківська районна державна адміністрація Харківської області про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної частки ( паю) та відміну його державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2008 року ОСОБА_2 звернулася до Харківського районного суду з позовом до ОСОБА_4, 3-і особи Колективне сільськогосподарське підприємство « Березівка», Відділ земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної частки ( паю), зареєстрований в реєстрі за № 2-1008 від 22.02.2000 року згідно запису в книзі реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї ) КСП « Березівка»; анулювати запис в книзі реєстрації сертифікатів на земельні частки ( паї) КСП « Березівка» згідно договору купівлі-продажу даної земельної ділянки (паю), зареєстрованого в реєстрі за №2-1008 від 22.02.2000 року.

Зазначала, що на підставі державного акту на право колективної власності вона є членом КСП « Березівка», має право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і згідно запису № 90 у Книзі реєстрації сертифікатів на земельні частки ( паї) КСП « Березівка» на її ім»я був зареєстрований сертифікат серії ХР № 0275033, який вона не отримувала; не проводила з цим сертифікатом будь-яких угод і є власником даної земельної ділянки.

У травні 2008 року їй стало відомо, що у Книзі реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) є запис про те, що згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованому в реєстрі за № 2-1008 від 22.02.2000 року власником земельної ділянки є відповідач, як це вбачається і з відповіді відділу земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області від 13.05.2008 року.

При цьому з вказаної відповіді не вбачається коли був укладений вказаний договір купівлі-продажу, хто є сторонами цього договору, яким нотаріусом він був посвідчений.

Вважала, що запис з»явився безпідставно, а договір купівлі-продажу не відповідає вимогам закону, якщо він був укладений, тому необхідним вважала витребування з відділу земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області цього договору та Книги реєстрації сертифікатів на земельні частки ( паї) КСП «Березівка», а також даних щодо наявності документів стосовно вказаної земельної ділянки ( паю) та її власників з Харківського районного відділу ХРФ ДП « Центр ДЗК при Держкомземі України.

В якості забезпечення позову просила накласти арешт на цю земельну ділянку.

Ухвалою Харківського районного суду від 28.04.2009 року вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_2: заборонено ОСОБА_4 вчиняти певні дії щодо відчуження земельної ділянки (паю) площею 4,43 умовних кадастрових га., розташованих в с. Березівка Харківського району Харківської області, КСП «Березівка», право на яку йому належить на підставі договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай) від 28.07.2000 року, посвідченого сертифікатом серії ХР № 0275033.

У липні та жовтні 2009 року ОСОБА_2 уточнювала свій позов. Третіми особами вказала також Другу державну нотаріальну контору Харківського району та Харківську районну державну адміністрацію. В уточнених позовних заявах зазначала, що їй стало відомо, що 28 липня 2000 року вона нібито уклала договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, площею 4,43 умовних кадастрових гектари. В цьому договорі купівлі-продажу дописано з виправленнями наступне « Сертифікат серії ХР № 0275033 зареєстровано 22 березня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № 90». Таким чином, після підписання договору до нього були внесені дописки, примітки про внесення дописок та виправлень договір не містить, її підпис та печатка нотаріуса на договорі відсутні.

Договору купівлі-продажу вона не укладала і вважає, що її було введено в оману щодо предмету договору, оскільки покупець запевняв, що бажає отримати її земельну ділянку в оренду на один рік і сплатити орендну плату в розмірі 800 грн.

Вона є самотньою особою похилого віку, цілком поклалась на нотаріуса, який не роз»яснив їй що вона насправді підписує. Їй постійно були потрібні кошти на ліки і у зв»язку з тяжким матеріальним становищем вона погодилася надати ділянку в оренду.

Таким чином, вона була введена в оману і підписала договір, помиляючись щодо його предмету. Крім того, ціна договору є вкрай невигідна: більш ніж в 10 разів менша вартості земельної частки ( паю), яка визначена в сертифікаті, що підтверджує введення її в оману . Ціну 800 грн. вона розраховувала як орендну плату , а не ціну купівлі-продажу.

Всупереч вимогам п.16 Інструкції « Про порядок вчинення нотаріальних дій» посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних міських рад народних депутатів України Харківська районна державна адміністрація прийняла до реєстрації та внесла зміни у Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) і посвідчила своє печаткою та підписом голови райдержадміністрації передачу права на земельну частку (пай) в самому бланку земельного сертифікату, незважаючи на чисельні дописки, виправлення без застережень та без відбитку печатки нотаріуса на договорі купівлі-продажу права на земельну частку ( пай) від 28.07.2000 року.

Крім того в уточнених позовних заявах ОСОБА_2 в особі свого представника за довіреністю звертала увагу суду на порушення прокуратурою низки кримінальних справ за фактами порушення прав громадян при оборудках з землею та подання позовів про визнання недійсними угод купівлі-продажу, укладених за аналогічними обставинами.

На підставі наведеного та ст. ст.55,56,57 ЦК УРСР просила визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2000 року, укладений між нею та ОСОБА_4 та скасувати його державну реєстрацію.

В заяві на обґрунтування позову представник позивача, посилаючись на підтвердження другою нотаріальною конторою Харківського району факту порушень «Інструкції про вчинення нотаріальних дій» при посвідченні спірного договору купівлі-продажу стосовно дописок та виправлень вважав, що договір є недійсним і з підстав, передбачених ст. 48 ЦК УРСР.

Під час розгляду справи КСП «Березівка» виключена з числа третіх осіб.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Крім того подав до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Представник Другої державної нотаріальної контори Харківського району проти позову також заперечував. Відділ земельних ресурсів (Управління Держкомзему) в Харківському районі та Харківська районна державна адміністрація просили розглянути справу без участі своїх представників.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2010 року виправлено описку в резолютивній частині цього рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. При цьому посилається на те, що судом допущені порушення норм матеріального і процесуального права; неповно з»ясовані обставини, що мають значення для справи; обставини, які суд вважав встановленими, не доведені; висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вважає, що судом не застосовані належні норми законодавства, які підлягали застосуванню, а саме Указ Президента України за № 1529/99 від 03.12.1999 року « Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» та Наказ Державного комітету України № 5 від 17.01.2000 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.02.2000 року за № 101/4322 « Про затвердження форми Типового договору оренди земельної частки (паю)», що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.

Вказує також, що в зв»язку з незастосуванням належних норм матеріального права судом не надана належна оцінка помилки позивачки щодо предмету договору. Порушення норм процесуального права через не розгляд поданих заяв, клопотань та матеріалів, наданих в якості доказів, призвело до неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи і невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що судом не враховано вкрай невигідна ціна договору; відсутність печатки нотаріуса на договорі купівлі-продажу і наявність в ньому чисельних дописок істотних умов.

Висновок суду про пропуск нею строку звернення до суду вважає таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки за захистом своїх прав вона звернулася до суду одразу, як дізналася про їх порушення.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представника позивача та відповідача; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст.213,214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на запитання:

чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються;

чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо) які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин;

яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Судовим розглядом встановлено, що 28 липня 2000 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу права на земельну частку( пай) посвідченого сертифікатом серії ХР № 0275033, зареєстрованим 22 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 90. Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори Харківського району і зареєстровано в реєстрі за № 2-1008.

Позивач просила визнати вказаний договір недійсним з підстав, передбачених ст. ст.48,55,56,57 ЦК України ( в ред..1963 року зі змінами та доповненнями)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що вона не надала доказів на підтвердження тих обставин, на які посилалася в їх обґрунтування.

Такі висновки суду відповідають встановленим судом обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 48 ЦК України1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі порушує особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Статтями 55,56, 57 цього Кодексу визначено, що угода, укладена громадянином, хоча і дієздатним, але який в момент її укладання перебував у такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною за позовом цього громадянина.

Угода, укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки.

Угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття суб»єкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на волевиявлення сторони, при відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена.

Ознакою омани є умисел в діях однієї із сторін правочину. Істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману і сам факт омани повинна довести особа, яка діяла під впливом омани, тобто позивачка.

Всупереч свого процесуального обов»язку позивачкою та її представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний договір купівлі-продажу був укладений ОСОБА_2 внаслідок навмисних дій відповідача, спрямованих на помилкове сприйняття позивачкою змісту цього договору, або що вона помилялася щодо природи цього договору.

Помилкове сприйняття ОСОБА_2 природи укладеного між нею та відповідачем договору могло бути за умови того, що після укладення цього договору та сплину річного строку з часу його укладення, між ними вирішувалися питання щодо подовження оренди та отримання орендної плати.

Між тим, земельна ділянка їй в натурі не виділялася, протягом більш ніж восьми років договір не оспорювався і вимоги до відповідача щодо орендної плати не заявлялися.

Не доведено позивачкою і існування тяжких обставин задля усунення або зменшення яких у неї виникла необхідність укласти правочин. Наявність у неї певних захворювань не може бути розцінено як існування тяжкого стану, внаслідок якого вона була вимушена укласти такий договір.

Доказів того, що витрати на лікування на час укладання договору значно перевищували її доходи і того, що захворювання мало тяжкий характер ОСОБА_2 та її представником до суду не надано.

В письмовій заяві на обґрунтування позову представник позивача вказував, що договір є недійсним з підстав передбачених ст..48 ЦК України ( в ред. 1963 року) з посиланням на не дотримання нотаріусом при його посвідченні вимог ст. 47 Закону України « Про нотаріат».

Відповідно до ст. 47 вказаного Закону не приймаються для вчинення нотаріальних дій документи, що мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші не застережені виправлення, документи, текст яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також написані олівцем. Тексти нотаріально посвідчуваних угод, засвідчуваних копій документів і виписок з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані ясно і чітко; числа і строки, що стосуються змісту посвідчуваних угод мають бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб без скорочень і з зазначенням їх адрес. Прізвища, імена та по батькові громадян повинні бути написані повністю із зазначенням місць їх проживання. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах повинні бути прошиті, а аркуші пронумеровані і скріплені печаткою.

Згідно п.16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є на документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом посадової особи і печаткою установи, підприємства, організації, що видали документи. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб усе помилково написане, а потім закреслене чи виправлене можна було прочитати так, як воно спочатку було написане.

Згідно п.п.2.2 ч.2 Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та права на земельну частку ( пай), посвідченого сертифікатом, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Державного Комітету по земельних ресурсах від 06.06.1996 року № 14/5/48, зареєстрованого в Мін»юсті України 24 червня 1996 року за № 324/1349 ( далі Порядок), громадяни мають право продавати або іншими способами відчужувати ( заповідати, дарувати, обмінювати) без зміни цільового призначення земельні ділянки, а також право на земельну частку (пай) , посвідчене сертифікатом. Додатком № 2 до вказаного Порядку є Договір купівлі-продажу права на земельну частку ( пай), посвідченого сертифікатом, який є типовим.

. Оспорюваний договір купівлі-продажу права на земельну частку ( пай), посвідченого сертифікатому укладено на печатному бланку такого договору.

При цьому в договорі мається виправлення у номері сертифікату, що посвідчував право ОСОБА_2 як продавця на земельну частку (пай), а саме цифри «0» на цифру «5».

Вказане виправлення нотаріусом, що посвідчував договір, не застережено.

Але, як посилалася позивач в своєму позові на її ім»я у Книзі реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) КСП «Березівка» під № 90 зареєстровано сертифікат саме під № 0275033 сер.ХР

Листом від 13 травня 2008 року Відділ земельних ресурсів у Харківському районі підтвердив вказані дані щодо серії і номеру сертифікату, зареєстрованого на ім»я ОСОБА_2 та отримання нею цього сертифікату особисто.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що доказів укладення договору купівлі-продажу внаслідок помилки щодо природи цього договору; омани чи примусу з боку відповідачки або збігу тяжких обставин; у стані, коли вона не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними позивачем не надано, а наявність незастереженого виправлення цифри в номері сертифікату також не може бути підставою для визнання договору недійсним.

До того ж судова колегія зважає на те, що підстави, з яких ОСОБА_2 просила визнати договір купівлі-продажу недійсним є взаємовиключними, оскільки неможливо водночас помилятися щодо природи договору ; укладати його свідомо на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин і укладати договір, не розуміючи значення своїх дій або при неможливості керувати ними.

Правильним є і висновок суду про те, що строк звернення до суду позивачкою пропущено. Але дійшовши висновку про те, що її права внаслідок укладення договору купівлі-продажу не порушені і підстави для визнання цього договору недійсним та скасування його державної реєстрації відсутні, суд відмовив у задоволенні позову за його безпідставністю та необгрунтованістю, а не з підстав пропущення строку позовної давності.

Судова колегія визнає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для відхилення апеляційної скарги, доводи якої висновків суду не спростовують.

Керуючись ст..ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст.308,313,314,315,319,324 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді -