№ 2-269/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2010 дата розгляду справи

року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Соболевському Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка була набута сторонами під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою вони придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якому проживали до розірвання шлюбу. В даний час в квартирі продовжує проживати відповідач ОСОБА_2 та неповнолітні діти від шлюбу. Оскільки в даний час виникли суперечки з відповідачкою щодо права власності на квартиру, просить визнати за ним право спільної власності на квартиру в рівних долях.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що квартира дійсно була придбана під час проживання у шлюбі зі ОСОБА_1, однак позивач не приймає участі в утриманні майна, не доглядає за ним, всі витрати по ремонту, утриманню квартири несе вона особисто.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, зі свідоцтв про одруження 11-ГЮ №254341, свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ГЮ №021342 вбачається, що з 06 червня 1993 року до 12 лютого 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

З договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 вбачається, що вона придбана подружжям ОСОБА_1 у час проживання в зареєстрованому шлюбу.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що вказана квартира набута сторонами під час шлюбу, а тому належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, як це передбачено ч.1 ст.60 Сімейного Кодексу України.

Як вбачається зі ст.70 Сімейного Кодексу України, частки майна дружини і чоловіка є рівними.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник вправі предявити позов про визнання його права власності, якщо його право не визнається іншими особами, в звязку з чим позов ОСОБА_1 в частині визнання права власності на квартиру підлягає до задоволення. Будь-яких доказів того, що частина позивача підлягає до зменшення з підстав, передбачених ст.70 Сімейного Кодексу України, відповідачкою суду не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.60, 70 СК України, ст.ст.319, 321, 391, 392 ЦК України, ст.ст.15, 30, 62, 208, 209 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволити.

Визнати, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності як майно, набуте подружжям під час шлюбу.

Звільнити сторони від сплати державного мита на підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним при подачі заяви, на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча: