Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-849/10
12 січня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
В особі головуючого судді Цвіркуна О.С.,
при секретарі Власюк О.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ЗАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення, суд -
Позивач звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення.
Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про дату та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, вирішив, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення частково.
користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2013 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/ Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад.
В порушення вимог закону та умов договору, Відповідач зобовязань за кредитним договором не виконує; предмети застави в заклад банку не передані. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Згідно з договорами застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця.
Приймаючи до уваги те, що Позивачем заявлено позов саме з підстав, вищезазначених, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю - неможливо без фактичного знаходження предметів застави у володінні Приват Банку.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання та полягає в зобовязанні здійснити дію, або утримуватися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника, інших заходів впливу.
З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок Відповідачів передати предмети застави в заклад Заставодержателя , вважають свою вимогу стосовно зобовязання Відповідачів виконати зобовязання в натурі - законною і обґрунтованою.
Відповідно до ст. 590 ЦК України, звершення стягнення на предмет застави здійснюється рішенням суду.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаї ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 3 Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.
Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
На підставі вищенаведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 1054, 1050, ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 88, 215, 224-226 ЦПК України , суд,-
Позов Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ЗАТ ПриватБанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» понесені ними витрати на сплату державного мита у розмірі 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень) та 250,00 (двісті п'ятдесят гривень) витрат на ІТЗ, солідарно.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк установлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом поданням протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржено й без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10 денний строк із дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_5