Провадження № 2-302/10 Справа № 2-302/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2010 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого - судді: Курганникової О.А.

при секретарі: Люленко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Ґудзь ОСОБА_1 до Ґудзь ОСОБА_2, Ґудзь ОСОБА_3, яка діє і в інтересах Ґудзь ОСОБА_4, відділення громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом виселення та зобов'язання зняти їх з реєстрації

3 особа: Орган опіки та піклування Комінтернівської районної в м. Харкові ради, суд , -

В С Т А Н О В И В:

Ґудзь Л.Ф. звернулась до суду з позовом до Ґудзь ОСОБА_2, Ґудзь ОСОБА_3, яка діє і в інтересах Ґудзь ОСОБА_4, відділення громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, виселення та зобов'язання зняти їх з реєстрації, 3 особа: Орган опіки та піклування Комінтернівської районної в м. Харкові ради.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги позивачки у повному обсязі , зазначивши, що 26 жовтня 1999 р. позивачка придбала квартиру № 109 по вїзду Тарасівському № 4 у м. Харкові. У тому ж самому році вона уклала усний договір найму вищезазначеного житлового приміщення зі своїм сином Ґудзь О.С. , який вселився до спірної квартири зі своєю дружиною Ґудзь Т.І. та сином Ґудзь ОСОБА_6 мала житло у м. Кривиі Ріг, де постійно проживала та не мала наміру переїзджати до м. Харкова. На цей час у позивачки склалися так обставини, що вона вимушена переїхати з м. Кривий Ріг до м. Харкова, про що вона у травні 2008 р. письмово попередила відповідачів, та про про те , що її знадобиться квартира у звязку з чим вони повинні будуть виселитися та знятись з реєстраційного обліку до 01.09.2008 р. Однак відповідачі не виселилися та не знялись з реєстраційного обліку до теперішнього часу. У звязку з чим вона вимушена була звернутись до суду.

Представник відповідача Ґудзь О.С. ОСОБА_7 в судовому засіданні спочатку визнав позов у повному обсязі, потім заперечував проти позову у повному обсязі, та пояснив, що на підставі усного договору найму житлового приміщення, укладеного між ним та його матірю Ґудзь Л.Ф. вселився з членами своєї сімї та зареєструвався в квартирі № 109 по вїзду Тарасівському, 4 в м. Харкові та проживав там до грудня 2009 року. Потім виселився зі спірної квартири та з того часу більш там не проживає, але з реєстраційного обліку не знявся. Вважав що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що в вищезазначеної квартирі зареєстрований його неповнолітній син Ґудзь В.О. ІНФОРМАЦІЯ_1, та його виселення та зняття з реєстраційного обліку порушують його права.

Відповідачка Ґудзь Т.І, , яка діє також і в інтересах неповнолітнього Ґудзь В.О., в судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі та пояснила, що у дійсності між сторонами договір найму житлового приміщення не укладався, вона зі своїм чоловіком Ґудзь О.С. та неповнолітнім сином Ґудзь В.О. вселились зі згоди позивачки в вищезазначене житлове приміщення та постійно у ньому зареєстровані, як члени сімї власника квартири. Іншого постійного житла вона та її неповнолітній син не має. З листопада 2007 року тимчасово проживають у різних знайомих з того приводу, що після розірвання шлюбу Ґудзь О.С. обманним шляхом виселив її з неповнолітнім сином, та до теперішнього часу вона не може вселитися до спірної квартири так як замки змінені.

Представник 3 особи ВГІРФО Комінтернівського ХМУ УМВС України в Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник 3 особи органу опіки та піклування Комінтернівської районної в м. Харкові ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача Ґудзь О.С., відповідачку ОСОБА_8, яка діє також і в інтересах неповнолітнього Ґудзь В.О., представника 3 особи органу опіки та піклування Комінтернівської районної в м. Харкові ради, дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира № 109 по вїзду Тарасівському, 4 в м. Харкові. В квартирі зареєстровані Ґудзь О.С., Ґудзь Т.І., Ґудзь В.О. (а. с. 8);

Відповідно договору купівлі продажу від 26.10.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_9, Ґудзь Л.Ф. придбала квартиру № 109 по вїзду Тарасівському, 4 в м. Харкові. (а. с. 5);

Відповідно до повідомлення від 29.05.2008 р. вбачається, що позивачка повідомила відповідачів про свій намір вселитися з 01.09.2008 р. до квартири № 109 по вїзду Тарасівському, 4 в м. Харкові, та запропонувала їм виселитися з зазначеної квартири та знятись з реєстраційного обліку на підставі ст.. 168 Житлового Кодексу України (а. с. 7);

Згідно до положень ч. 3 ст. 168 ЖК України договір найму житлового приміщення , укладений на невизначений строк , може бути розірвано за вимоги наймодавця . якщо жиле приміщення займане наймачем , необхідне для проживання йому та членам його сімї.

Згідно положень ст.. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності , наймач і особи , які проживають разом з ним , зобовязані звільнити жиле приміщення , а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності , відповідно до договору найму жилого приміщення .

Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмової формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління , що ним утворюється . Договір повинен містити вказівку на предмет договору , строк , на який він укладається , визначати права і обовязки наймодавця і наймача та інші умови найму.

В судовому засіданні представник позивачки не надав суду договір найму житлового приміщення, який повинен укладатись у письмової формі, на підставі якого позивачкою заявлені позовні вимоги.

Вимоги, щодо визнання відповідачів такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням заявлені безпідставно, оскільки втрата права користування житловим приміщенням передбачає не проживання в спірній квартирі без поважних причин понад 6 місяців, а вимоги позивача заявлені щодо виселення у звязку з припиненням договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст.. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення , яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Законом , на який зроблено посилання в ч. 1 ст. 405 ЦК України , не може бути Житловий Кодекс України . Застосування Житлового Кодексу України до цих відносин виключається. Це обумовлено тим, що для регулювання відносин між власником житла та членами його сімї використовується правова конструкція - сервітут. Припинення сімейних відносин з власником помешкання не припиняє житлового сервітуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, чи інших осіб , які беруть участь у справі.

ОСОБА_6 не змінювала предмет або підставу позову, не ставила питання про виселення відповідачів на підставі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік з посиланням на ст.. 405 ЦК України, тому суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог позивачкою.

Також посилання позивачки на той факт, що вона не надавала згоду на реєстрацію у вищезазначеній квартирі Ґудзь Т.І. та неповнолітнього Ґудзь В.О. не приймає до уваги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі Ґудзь Т.І. та Ґудзь О.С. перебували у зареєстрованому шлюбі та від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина Ґудзь В.О. ІНФОРМАЦІЯ_1, вселились до спірної квартири зі згоди власника квартири Ґудзь Л.Ф., як члени сімї, та вели з нею спільне господарство.

Відповідно до положень ст.. 65 Житлового Кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї , які проживають разом з ним , вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину , дітей, батьків, а також інших осіб . На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної угоди не потрібно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 64 ЖК України , якщо особи зазначені в частині 2 цієї статті а саме : до членів сімї наймача належать дружина наймача , їх діти й батьки, перестали бути членами сімї наймача , але продовжують проживати у займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї .

10.12.2007 р. за рішенням суду шлюб між Ґудзь Т.І. та Ґудзь О.С. було розірвано, неповнолітній Ґудзь В.О. залишився проживати з матірю. Тим самим припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватись займаним приміщенням.

Також місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками.

Відповідно до положень ст.. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Неповнолітній Ґудзь В.О. ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу між його батьками залишився проживати зі своєю матірю Ґудзь Т.І. , та з 2007 року також позбавлений права проживати за місцем своєї реєстрації у спірній квартирі у звязку з примусовим їх виселенням.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, суперечать діючому Законодавству України та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст. ст. 168, 169,156 ЖК України, ст.. 405 ЦК України суд, ст.. 47 Конституції України, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах Ґудзь ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_10