29.04.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-924/10 Головуючий в 1 інстанції:
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кузнєцової О.В.

суддів Бездрабко О.В.

ОСОБА_2

при секретарі Перевознік В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2010 року в справі

за позовом

ОСОБА_3 до держаного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2010 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_3 до ДП «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_5 зазначила, що рішення суду, на її думку, є законним та обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.7ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 перебував в трудових відносинах з ДП «Придніпровська залізниця» з 01 .03.2007 року, працюючи провідником пасажирського вагона (а.с33-35).

16 червня 2009 року , відповідно до наказу №381 від 16.06.2009 року ОСОБА_3, за згодою профспілкового комітету, звільнений за появу на роботі в нетверезому стані на підставі п.7ст. 40 КЗпП України (а.с.81-82).

Факт знаходження ОСОБА_3 на роботі в стані алкогольного спяніння засвідчений актом від 07.04.2009 року, з якого вбачається, що 07.04.2009 року в 16год.16хв. під час перевірки дотримання виробничої дисципліни працівниками поїзної бригади пасажирського поїзда №18 сполученням «Севастополь-Москва»встановлено, що провідник пасажирського вагону ОСОБА_3 в робочий час на робочому місці знаходився в стані спяніння, що виразилося у запаху алкоголю, нестійкій ході, порушення мови, тремтінні пальців рук, неадекватній поведінці(а.с. 36).

Наказом №441/б від 07.04.2009 року, відповідно до вимог п.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Симферопольського пасажирського вагонного депо ДП «Придніпровська залізниця» у звязку з появою у робочий час на робочому місці в нетверезому стані та з метою забезпечення організації проведення медичного огляду, ОСОБА_3 був відсторонений від роботи до кінця робочої зміни без збереження заробітної плати(а.с.42-45).

Від проведення лабораторного обстеження для встановлення факту знаходження в стані алкогольного спяніння ОСОБА_3 , а також від дачі пояснень відмовився, про що 07.04.2009 року складені відповідні акти (а.с.52,53).

Крім акту, зазначеного вище, факт перебування позивача 07.04.2009 року у робочий час на робочому місці підтверджується рапортом начальника поїзда ОСОБА_6П.(а.с.37), докладною запискою ОСОБА_7А.(а.с.38), пояснювальними записками ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та інших (а.с.55-66), поясненнями свідків допитаними під час розгляду справи ОСОБА_14 та ОСОБА_15, а також висновком медичного огляду проведеного за направленням старшого інспектора чергового ЛВ на станції Севастополь 07.04.2009 року об 18год. 05 хв., з якого вбачається, що ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного спяніння ( а.с.54).

Відповідно до п.15 Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1993 року № 55, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовується за порушення дисципліни, наслідки яких загрожують безпеці руху поїздів, життю і здоровю громадян, та до категорій працівників, перелічених у додатку до цього положення. Звільнення провадиться у порядку, передбаченому законодавством про працю. Згідно з Додатком до положення до провідників пасажирських вагонів у разі появи (знаходження) на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного спяніння застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

За таких обставин суд першої інстанції, дійшов підставного висновку, що ОСОБА_3 звільнений відповідно до вимог п.7 ст.40 КЗпП України, з дотриманням встановленого порядку звільнення, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого проступку, обставин, за яких вчинено проступок, його можливих наслідків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, акт судово-медичного обстеження №2362(д), на який посилається апелянт заперечуючи факт знаходження його в стані алкогольного спяніння, не спростовує висновків суду, а лише встановлює факт, що ОСОБА_3 07.04.2009 року, заподіяні легкі тілесні ушкодження, та зазначено про відсутність судово-медичних даних, з яких можна зробити висновок , що в момент отримання травми позивач знаходився в стані алкогольного спяніння.

Будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів щодо упередженого ставлення до нього з боку керівництва відповідача, апелянтом не надано.

Судом з достатньою повнотою встановлені обставини, що мають значення для справи, перевірені доводи та заперечення сторін, дослідженні надані сторонами докази, яким дана належна оцінка, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку що рішення є законним та обґрунтованим, постановлено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо до Верхового Суду України.

Головуючий:

Судді: