Справа № 2-8951/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2010 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчака М.М.,

при секретарі Редько К.О.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

та її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

03.07.2009 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.11.1994 року у Костопільському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №262 та стягнення на її користь аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 5000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та пояснили, що з 22.11.1994 року позивачка перебуває з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак спільне життя між ними не склалося, останні десять років відповідач перебуває на заробітках за кордоном, і навіть після народження сина він на Україні не залишився і не намагався зберегти сімю, яка в звязку з його відсутністю почалась розпадатись. Відповідач періодично приїжджає на Україну, однак під час його перебування на Україні вони подружніх стосунків не підтримують,перестали розуміти один одного,в звязку з чим позивачка прийшла до висновку,що подальше спільне життя між ними неможливе. З січня 2009 року ОСОБА_4 перестав надавати матеріальну допомогу на сина,хоча спроможний надавати таку,заробіток відповідача з його слів як стало зрозуміло складає близько 30 000 грн. в місяць. Позивачка біля року проживала за кордоном, їй відомі розцінки на проживання та харчування там,тому твердження відповідача про незначні доходи є невірними. Окрім того вказує, що відповідач надав докази працевлаштування лише на одній роботі, ним приховано його доходи,які він отримує, додатково працюючи. Із наданих відповідачем документів вбачається,що він витрачає досить значні кошти,перебуваючи за кордоном, а тому врахувавши суму видатків відповідача вказують на його можливість сплачувати на сина по 5 000 грн. 00 коп., щомісячно. Покликаючись на викладені обставини, просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала. Пояснила, що біля 10 років відповідач проживає в м. Лондон, ОСОБА_6. В зв»язку з наявністю добре оплачуваної роботи ним в 2006 році було оформлено два кредити. З метою продовження проживання за кордоном 02.04.2007 року відповідач поступив навчатися та отримав студентську візу. Однак в 2008 році законодавством йому було обмежено право на працю,в зв»язку з чим його заробітна плата зменшилась майже вдвічі. З травня 2009 року по січень 2010 року розмір його заробітної плати постійно зменшується і є досить мінливим. На даний час його перебування за кордоном стоїть під питанням,в разі відхилення його апеляції його буде депортовано,а борги він буде змушений віддавати шляхом продажу належного йому на праві власності на території України майна. Тому,з врахуванням даних обставин, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 22.11.1994 року між сторонами по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у Костопільському райвідділі реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 262, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 263197.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Як вбачається із пояснень позивачки, сімейні стосунки між нею та її чоловіком припинено, подружніх стосунків вони не підтримують, почуття любові та поваги один до одного втратили. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Із свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 026012 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 сторони у справі.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.184 СК України,якщо платник аліментів має нерегулярний,мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як пояснила позивачка, їй відомо,що заробіток відповідача складає біля 30 000 грн., наявність у відповідача двох кредитів та значні видатки на проживання та харчування за кордоном підтверджують його можливість витрачати певні кошти та підтверджує його значні доходи. Зазначила, що у відповідача наявні декілька робіт, він має додаткові доходи.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Так, як пояснила представник відповідача і як вбачається із досліджених документів,наданих відповідачем, він є студентом, з травня 2009 року по січень 2010 року його середня заробітна плата склала приблизно 3 461 грн. 00 коп., в 2006 році відповідачем було оформлено два кредити.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не надано в письмовій формі належним чином оформлених документів,які б підтверджувати перевищення доходів відповідача, про які заявив його представник.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Окрім сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, інших утриманців у відповідача ОСОБА_4 не має.

Дані обставини суд враховує як істотні при ухваленні рішення.

Враховуючи принцип рівності прав та обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, встановлений ч.6 ст.7 СК України, те, що після розірвання шлюбу дитина залишається з матірю, з врахуванням матеріального становища сторін, того,що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 767 грн., суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення на користь позивачки у твердій грошовій сумі по 450 грн.00 коп., щомісячно.

Будь-яких доказів на підтвердження спроможності сплати відповідачем 5000 грн. 00 коп. позивачка суду не надала і такі докази судом не встановлені.

За таких обставин, підстав для стягнення аліментів в більшому розмірі, про який просить позивачка, не має.

На підставі ст.ст.110,112,160,182,184,191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226,232,292,294,367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 22.11.1994 року у Костопільському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №262

При реєстрації розірвання шлюбу із ОСОБА_4 стягнути державне мито в сумі 17 грн. 00 коп. (сімнадцять грн. 00 коп.), ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Неповнолітнього ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити з матірю ОСОБА_1.

Стягувати із ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,в розмірі по 450 грн.00 коп.(чотириста п»ятдесят грн. 00 коп.), щомісячно, починаючи з 03.07.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., а всього 38 грн. 50 коп. (тридцять вісім грн. 50 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак