Справа №2-364/10 16.11.2010
Провадження №22-ц-8320/10
Державний герб України
Справа № 22ц 8320/10 Головуючий першої інстанції: Олефір М.В.
Категорія: 47 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання: Кулик О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, сурдоперекладачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2010 року, яке ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 р. ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що 14 лютого 2002 р. уклала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що після народження сина між ними постійно стали виникати сварки, відповідач неодноразово принижував її, застосував фізичне насилля до неї та дитини, що робить неможливим спільне проживання, позивачка просила суд шлюб розірвати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2010 року позов задоволено.

Постановлено розірвати шлюб, укладений між сторонами 14 лютого 2002 р., та стягнути з відповідача судовий збір за реєстрацію розірвання шлюбу, позивачку від сплати судового збору звільнено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим і несправедливим, порушує його права, а тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони з 14 лютого 2002 р. перебувають у повторному шлюбі, мають малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини вони припинили у жовтні 2009 р. через постійні сварки. Після надання судом строку для примирення сімейні стосунки не було поновлено, позивачка наполягала на розірванні шлюбу.

Враховуючи, що сімя сторін розпалася, їх спільне життя суперечить інтересам позивачки, яка не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем, та сина сторін, а збереження сімї є неможливим, оскільки судом вживались заходи для її збереження, які не дали позитивного результату, суд обґрунтовано, виходячи з положень ст. ст. 104, 110, 112 СК України, ухвалив рішення про розірвання шлюбу.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, враховуючі крім наведеного також наполегливе бажання позивачки розірвати шлюб, що підтверджено нею й в суді апеляційної інстанції, та принцип добровільності шлюбу і неможливості примушування до збереження шлюбних відносин, які закріплені у ст. ст. 24, 55, 56 СК України.

Доводи апелянта про непритягнення судом до участі у справі для представництва його інтересів прокурора не ґрунтуються на законі, оскільки вирішення питання щодо участі у цивільних справах на захист інтересів громадян віднесено виключення до компетенції органів прокуратури, діючим законодавством не передбачено право суду залучати до участі у справі прокурора.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на порушення судовим рішенням передбаченого ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод та ст. 32 Конституції України права на повагу до сімейного життя, оскільки суд діяв в межах своєї компетенції, вирішуючи у єдиний передбачений законом спосіб позов про розірвання шлюбу.

Не відповідають дійсності й доводи про невжиття судом заходів для примирення подружжя, оскільки з такою метою суд надав строк в 6 місяців для примирення, але й після його закінчення позивачка наполягала на задоволенні позову.

Посилання апелянта на те, що фактично рішенням суду він втратив можливість спілкування з дитиною, то суд не може взяти їх до уваги, оскільки, по-перше, вимоги про порядок спілкування з дитиною в суді не заявлялись, що не перешкоджає їх вирішенню окремо, а, по-друге, навіть існування таких спірних питань між подружжям не може бути підставою для відмови у позові про розірвання шлюбу за наявності для цього передбачених законом підстав.

У звязку з викладеним колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: