Справа №2-385/10 04.11.2010 04.11.2010 04.11.2010
Провадження №22ц-7238/10
Справа №22ц-7238/10 Суддя першої інстанції Семенова Л.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Довжук Т.С., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі судового засідання Бобуйок І.Ф.,

з участю позивача ОСОБА_2, його представників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 червня 2010 р., ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

29 жовтня 2009 р. ОСОБА_2 подав у суд позов до ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 10,64 га, розташованої в межах території Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, укладений 22 грудня 2001 р. на Товарній біржі ,,Епсілон" та зареєстрований Мирнівською сільською радою.

Посилаючись на виконання ним усіх істотних умов договору та відмову відповідачки від нотаріального посвідчення угоди, позивач просив суд визнати зазначений договір дійсним, застосувавши положення ст. 47 ЦК України 1963 р.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 червня 2010 р. у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вислухавши суддю доповідача, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази і дійшов вірного висновку, що законодавцем встановлені обмеження (мораторій) на відчуження земель сільськогосподарського призначення, що унеможливлює визнання в судовому порядку спірного договору дійсним.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 28 квітня 1978 р. (з наступними змінами, яка була чинна до 6 листопада 2009 р.) ,,Про судову практику в справах про визнання угод недійсними розяснив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 р. (чинного до 1 січня 2004 р.) за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗК України 1990 р., чинного до 1 січня 2002 р., придбання земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного ОСОБА_4 на право приватної власності на землю, виданого 28 квітня 1999 р. Мирнівською сільською радою, земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,64 га, розташована в межах території Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, була передана у приватну власність ОСОБА_6, який помер 10 березня 2009 р.

Ще при житті, 22 грудня 2001 р., ОСОБА_6 уклав і зареєстрував на Товарній біржі ,,Епсілон" договір з позивачем про продаж указаної земельної ділянки за 5000 грн., але нотаріально ця угода посвідчена не була, що в силу ст. 114 ЗК України 1990 р., чинного до 1 січня 2002 р., тягне її недійсність.

Крім того, Законом України ,,Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)" від 18 січня 2001 р., який був чинним на час укладення спірного договору, заборонялось власникам земельних часток (паїв), а значить і власникам земельних ділянок, які в наступному були надані на підставі сертифікатів про право власності за земельну частку (пай), укладати угоди щодо купівлі-продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

В наступному пунктом 15 Перехідних положень ЗК України 2001р. мораторій на продаж земель для товарного сільськогосподарського виробництва був продовжений і збережений до теперішнього часу.

В звязку з чим, позовні вимоги про визнання дійсним указаного договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення задоволенню не підлягає.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що спадкоємицею покійного ОСОБА_6 першої черги по закону може бути його рідна дочка ОСОБА_7, яка до участі в справі не залучена і не зясовано чи прийняла вона спадщину.

В той же час, ОСОБА_5 є лише рідною сестрою покійного, а значить спадкоємицею по закону другої черги, яка не подавала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і не отримала свідоцтво про право на спадщину. В звязку з чим, предявлення ОСОБА_2 позову до неї, як спадкоємиці ОСОБА_6, взагалі є передчасним, оскільки вона не ще не може відповідати по предявленим вимогам.

Доводи апеляційної скарги указані висновки не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 311 - 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 червня 2010 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: