Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
категорія - 32 (IV) ОСОБА_1
Доповідач - Турік В.П. РІШЕННЯ
08 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Савіної Г.О.
суддів: Турік В.П., Братіщевої Л.А.
при секретарі: Євтодій К.С.
за участю: позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорсжньо-транспортної пригоди, -
У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 лютого 2010 року по вул. Суворова, 8 в с. Зелений Гай Криворізького району Дніпропетровської області за участю належного йому на праві власності автомобіля та автомобіля відповідача, його автомобіль отримав механічні пошкодження.
Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність, відповідача застрахована страховою компанією й йому відшкодовано матеріальну шкоду за вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн., просив суд стягнути з відповідача на його користь франшизу в розмірі 510 грн., транспортні виграти в розмірі 349,83 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також судові витрати на загальну суму 1679,50 грн., які складаються з 59,50 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1500 грн. витрат на правову допомогу по адміністративній справі.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 510 грн. матеріального збитку, 500 грн. моральної шкоди, 51 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1500 грн. витрат на правову допомогу. В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврахування судом відсутності доказів, що підтверджують факт заподіяння моральної шкоди позивачу, стягнення витрат на правову допомогу, які понесені позивачем не по даній цивільній, а по адміністративній справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, в порушення вимог ст. 88 ЦПК, судом невірно розподілено судовий збір та витрати на інформаційно-технічне-забезпечення розгляду справи.

1

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить суд апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обгрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 0.0. на праві приватної власності належить автомобіль марки «Деу Сенс», державний номер НОМЕР_1.

27 лютого 2010 року об 11 год. 30 хв. по вул. Суворова, 8 у с. Зелений Гай, Криворізького району Дніпропетровської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача та автомобіля марки «ІЖ-21251», державний номер 55120НІ, яким керувала відповідач ОСОБА_3і., цивільно-правова відповідальність якої застрахована.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2010 року винною у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3 та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з доведеності позову й наявності підстав для покладення обов'язку на ОСОБА_4 з відшкодування франшизи в сумі 510 грн., моральної шкоди в сумі 500 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат на правову допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 500 грн., спричиненої ДТП, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 1167, 1187 ЦК України й виходив факту її заподіяння.

Так, позивач ОСОБА_5 переніс емоційні страждання з приводу пошкодження внаслідок ДТП належного йому автомобіля, так як протягом тривалого часу не міг використовувати його за призначенням, що позбавило його нормальних життєвих зв'язків, й вимагає додаткових зусиль для організації його життя. Після ДТП у позивача був шоковий стан, порушення сну, тривожність.

У зв'язку з наведеним, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу безпідставні, а тому висновок суду щодо її відшкодування колегія суддів вважає обгрунтованим.

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи відповідача щодо порушення судом норм процесуального права щодо розподілення судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки вказані судові витрати при ухваленні рішення по справі розподілено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

З аналізу ч.3 ст. 79 ЦПК України витікає, що витрати на правову допомогу відносяться до витрат, що пов'язані з розглядом судової справи, які здійснює сторона в межах даної справи.

Однак, в підтвердження здійснення витрат на правову допомогу позивачем ОСОБА_2 надано квитанцію від 01.03.2010 року на суму 1500 грн.(а.с. 17), тоді як з позовом до суду про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, він звернувся 01.06.2010 року (ас. 4).

Крім того, в поданій позовній заяві позивач чітко зазначає, що вказані витрати він поніс у зв'язку з розглядом адміністративної справи № 3-331/2010 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України (а.с. 7, 8).

Враховуючи наведене, а також те, що докази в підтвердження оплати витрат на правову допомогу стосуються розгляду адміністративної справи, а не даної цивільної справи, у суду першої інстанції не було підстав для стягнення витрат на правову допомогу в сумі-1500 грн. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу - скасуванню на підставі п.3, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Криворізькогорайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: