Справа № 2-992/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року м. Кілія

16 грудня 2010 року м. Кілія

Кенійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить суд визнати за нею, як за єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на 63/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. С.Лазо, 12.

Позивачка у судовому засіданні підтвердила пред'явлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов таким, що є заснованим на законі та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Житловий будинок по вул. С.Лазо, 12 в м. Вилкове належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.1989 року, посвідченого секретарем виконкому Вилківської міськради.

Позивачка є онучкою ОСОБА_2С, про що свідчить свідоцтво про народження серія І-ЖД № 4601052 від 27.03.1975 року.

ОСОБА_2 померла 28.12.2006 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 076300 від 01.01.2007 року.

ОСОБА_2 при житті склала заповідальне розпорядження на користь позивачки, що підтверджується заповітом від 14.10.1997 року, посвідченим секретарем виконкому Вилківської міської ради 14.10.1997 року, реєстровий № 526.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. С.Лазо, 12 складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - літня кухня, літ. В - навіс, літ. Г - вбиральня, літ. Д - сарай, літ. Ж - навіс, літ. З - вбиральня, № 1-4 надвірні споруди та розташований на земельній ділянці площею 504,7 кв.м..

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із

спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом

строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У судовому засіданні судом було встановлено, що при житті ОСОБА_2 була власником 63/100 частини житлового будинку в м. Вилкове по вул. С.Лазо, 12. Право власності та правовстановлюючі документи належним чином оформлені не були. Після смерті ОСОБА_2 як наслідок фактичного прийняття спадщини та спадкового правонаступництва, позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом, що претендувала на спадщину, успадкувала права на 63/100 частину будинку відповідно до положень ст. 1268 ч. З чинного ЦК, що мав юридичну силу та застосовувався відносно спадкових правовідносин на момент смерті спадкодавців, тобто відкриття спадщини, так як на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем та не відмовлялася від прийняття спадщини у встановленому порядку. Спадкоємець, вступивши в володіння та управління спадковим майном, не звертався до нотаріальної кантори за належним оформленням спадкових прав, на даний момент оформлення спадкових прав позивача на таке майно можливе лише у судовому порядку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення позивача у судовому засіданні беручі до уваги досліджені факти правонаступництва, у тому числі й спадкових прав спадкодавців законним спадкоємцям, та у зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов, таким, що є заснованим на законі, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, невизнане право підлягає захисту відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тобто, шляхом визнання такого права, а тому, враховуючі вищенаведене, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. З, 4, 8, 107, 209, 210, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16, 316, 318, 319, 328, 331 ч.2, 386 та 392, 1261-1268 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за єдиною спадкоємицею за заповітом, право власності на 63/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. С.Лазо, 12 на земельній ділянці площею 504,70 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3