Справа № 2-137/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2010 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю позивачаОСОБА_3
представника позивача ОСОБА_4
відповідачівОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, з урахуванням змінених позовних вимог, посилаючись на те, що йому, сестрам ОСОБА_6, ОСОБА_9, братові ОСОБА_10 та ОСОБА_10 Міни як мачухи, на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, якій розташований по вул. Емінеску, 15 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, при цьому ОСОБА_11 належить 6/10 часток будинку, а всім решта в т.ч. і йому по 1/10 частин. Оскільки ОСОБА_5 та її син ОСОБА_7 з дозволу ОСОБА_8, проте без його згоди, вселилися у спірний житловий будинок та проживають у ньому без будь-яких на то підстав, він та його рідні не можуть будинком користуватися, тим самим чинять йому перешкоди у користуванні власністю, в звязку з чим, в порядку ст. 391 ЦК України, просив усунути перешкоди в користуванні належною йому частиною будинку виселивши ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з житлового будинку.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених у позові та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечувала, так як вважає, що у спірному житловому будинку з якого просить висилити позивач вона разом із сином ОСОБА_12 вселилися з дозволу ОСОБА_8 Міни, яка продала їм вказаний будинок за наслідками усної домовленості за ціною 2300 доларів США. Остання зобовязалася сама здійснити підготовку документів для подальшого укладення угоди у відповідності до закону, проте неодноразові зустрічі із нею зводилися до перенесення даного питання на іншу дату, а останнім часом ОСОБА_8 Міна взагалі стала уникати зустрічі з нею. На її думку, вирішенням питання щодо надання ОСОБА_8 Міною їй та синову дозволу на проживання у спірному будинку мали би займатися сам позивач та його рідні, так як вони вселилися у ньому не самовільно, а з дозволу останньої.

Відповідач ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився без поважних причин, оскільки про їх існування наявність суду не повідомлено на момент розгляду справи.

Відповідача ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, однак надіслала на адресу суду телеграму у відповідності до якої просила суд розглянути справу її відсутності так як проти позову не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_9 своєю заявою адресованою суду просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити вимоги позивача.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 проти задоволення вимог позивача не заперечували, оскільки вони як співвласники житлового будинку розташованого по вул. Емінеску, 15 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області ніякого дозволу, в т.ч. і усного на вселення ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_7 у зазначеному будинку не давали.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_10 Міни є співвласниками житлового будинку розташованого по вул. Емінеску, 15 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 16.09.2007 року № 15940361.

Зокрема, позивачу, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 належить по 1/10 частин житлового будинку, а ОСОБА_10 Міні належить 6/10 частин зазначено будинку.

Відповідно до частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно довідки з місця проживання (виконкому Острицької сільської ради Герцаївського району) від 01.09.2009 року відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживають у житловому будинку в с. Остриця по вул. Емінеску, 15 Герцаївського району без реєстрації місця проживання (а.с 7).

В судовому засіданні встановлено, що позивач, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як співвласники жилого будинку розташованого в с. Остриця по вул. Емінеску, 15 Герцаївського району Чернівецької області не давали згоди на вселення відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у спірному будинку.

За положеннями ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначені положення цивільного законодавства при вирішенні питання про позбавлення осіб житла необхідно розглядати в контексті з положеннями норм жилого законодавства.

Умови і порядок вселення та виселення осіб, що вселилися у житлові будинки, що належить громадянам на праві власності врегульовані главою 6 ЖК України.

Зокрема ч.1 ст. 158 ЖК України передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

У частині першій статті 161 ЖК України встановлено, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Отже, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що особа може бути вселене в жиле приміщення у будинку належної громадянинові на праві власності за умов : 1) укладення з власником жилого будинку договору найму житла; 2) або за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем.

В матеріалах цивільної справи будь-яки угоди укладені між співвласниками будинку та відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_7 щодо порядку користування житловим приміщенням, як тимчасові жильці відсутні та останніми таких доказів судом не надано посилаючись на їх відсутність як таких.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що право позивача як співвласника майна порушене внаслідок проживання відповідачів ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_7 у спірному житловому будинку які вселилися у ньому без взаємної згоди співвласників будинку, без укладання будь - якої угоди по порядок користування житловим приміщенням, що в свою чергу перешкоджає позивачеві користуватися належним йому майном, а відтак підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення останніх з житлового будинку розташованого по вул. Емінеску, 15 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області без надання іншого жилого приміщення.

На підставі ст.ст. 16, 358, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 161, 169 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні житловим будинком розташованого по вул. Емінеску, 15 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, який належить ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності шляхом виселення з нього ОСОБА_5 і ОСОБА_7 без надання їм іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам які не була присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя