Справа № 2-1714/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М. при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток співвласників в майні, що е спільною сумісною власністю,-

встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача-відповідача заявлені позовні вимоги уточнила. Остаточно просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; виділити ОСОБА_1 майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, а саме: люстру кришталеву вартістю 1200 грн.; люстру скляну вартістю 700 грн.; меблі м»які у складі дивану розкладного та двох крісел вартістю 10000 грн.; стінку «Гірка» коричневого кольору матова вартістю 5050 грн.; шафу коричневу матову вартістю 2400 грн.; шафу коричневу матову для книг вартістю 2400 грн.; стіл столовий з шістьма стільцями вартістю 7400 грн.; кухонний стіл коричневого кольору та 4 табуретки вартістю 1300 грн.; машинку пральну фірми «В0SН» вартістю 6100 грн.; сервіз кофейний вартістю 300 грн.; плиту газову «Indesit» вартістю 3600 грн.; гардини (столова кімната) вартістю 1200 грн., всього на суму 236650 грн.; виділити ОСОБА_2 майно, що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Студентська, 5а кв.59, а саме: меблі кухонні вартістю 7860 грн.; колонку газову вартістю 1300 грн.; мийку кухонну вартістю 250 грн.; унітаз керамічний вартістю 1300 грн.; ванну пластикову вартістю 1500 грн.; умивальник вартістю 800 грн.; сушка - «рушничок» з нержавіючої сталі вартістю 900 грн.; лічильник газовий вартістю 800 грн.; лічильник для гарячої води вартістю 150 грн.; лічильник для холодної води вартістю 150 грн.; вікна металопластикові вартістю 6000 грн.; двері міжкімнатні вартістю 6600 грн.; двері вхідні вартістю 200 грн.; гардини (вітальна кімната) вартістю 1200 грн., всього на суму 235810 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток співвласників в майні, що є спільною сумісною власністю не визнала та просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог відповідачу-позивачу.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 зустрічний позов повністю підтримав, просить суд його задоволити та визнати, що ідеальні частки співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3 є рівними і становлять по 1/2 частині квартири кожного.

Первинний позов позивача-відповідача ОСОБА_1 про поділ іншого майна просить суд задоволити частково, виділити позивачу все майно, яке вона просить поділити, а замість його частки він згідний отримати від неї грошову компенсацію.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до повного задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В 2000 році шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу, сторони по справі проживали разом однією сім»єю спочатку в Україні, а потім в Італії, підтримували фактичні шлюбні відносини, вели спільне господарство.

Шлюбні відносини сторін по справі фактично припинені з січня 2009 року.

В органах РАГСу розірвання шлюбу між сторонами було зареєстровано 03 листопада 2009 року, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №626.

В 2003 році, за спільні кошти сторін по справі було придбано квартиру АДРЕСА_3, яка була зареєстрована на імя позивача-відповідача ОСОБА_1 та набули майно, яке вказує у своєму позові позивач-відповідач ОСОБА_1П про його розподіл.

Даної обставини в судовому засіданні сторони не заперечили.

Отже, вказана квартира та майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності не залежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Що стосується поділу майна, набутого сторонами за час шлюбу, а саме: квартири АДРЕСА_1, то відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК України, щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце лише з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №20 (із змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку, може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що квартира АДРЕСА_3 складається з трьох житлових кімнат, розташована на пятому поверсі, отже її поділ між співвласниками та виділення кожному ізольованих приміщень з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, є технічно не можливим.

З врахуванням фактичних обставин справи та вказаних вище норм права, оскільки квартира, яка є спільною сумісною власністю подружжя, не підлягає поділу в натурі і ніхто з співвласників не погодився на одержання грошової компенсації за належну йому частку в праві власності, суд вважає за необхідне визнати частки співвласників спірної квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі по 1/2 частини квартири кожного та припинення право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог позивача-відповідача в частині поділу іншого спільного майна подружжя, набутого за час шлюбу, суд вважає, що воно мас бути поділено порівну, оскільки відповідач-позивач ОСОБА_4 хоч і погодився на грошову компенсацію його частки, однак позивачем-відповідачем ОСОБА_1 відповідно до ст.71 СК України не було внесено відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, оскільки позивач-відповідач вважає, що запропонований нею варіант розподілу спільного майна є рівноцінним та не порушуватиме нічиїх законних прав та інтересів, суд вважає за доцільне, виходячи з вимог розумності та справедливості, виділити позивачу-відповідачу майно, яке вона пропонує відповідачу-позивачу, а відповідачу-позивачу виділити майно, яке вона пропонує виділити їй.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.60,61,71,183 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу задоволити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток співвласників в майні, що є спільною сумісною власністю задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, а саме: меблі кухонні вартістю 7860 грн.; колонку газову вартістю 1300 грн.; мийку кухонну вартістю 250 грн.; унітаз керамічний вартістю 1300 грн.; ванну пластикову вартістю 1500 грн.; умивальник вартістю 800 грн.; сушка - «рушничок» з нержавіючої сталі вартістю 900 грн.; лічильник газовий вартістю 800 грн.; лічильник для гарячої води вартістю 150 грн.; лічильник для холодної води вартістю 150 грн.; вікна металопластикові вартістю 6000 грн.; двері міжкімнатні вартістю 6600 грн.; двері вхідні вартістю 200 грн.; гардини (вітальна кімната) вартістю 1200 грн., всього на суму 235810 грн.

Виділити ОСОБА_2 майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, а саме: люстру кришталеву вартістю 1200 грн.; люстру скляну вартістю 700 грн.; меблі м»які у складі дивану розкладного та двох крісел вартістю 10000 грн.; стінку «Гірка» коричневого кольору матова вартістю 5050 грн.; шафу коричневу матову вартістю 2400 грн.; шафу коричневу матову для книг вартістю 2400 грн.; стіл столовий з шістьма стільцями вартістю 7400 грн.; кухонний стіл коричневого кольору та 4 табуретки вартістю 1300 грн.; машинку пральну фірми «В0SН» вартістю 6100 грн.; сервіз кофейний вартістю 300 грн.; плиту газову «Indesit» вартістю 3600 грн.; гардини (столова кімната) вартістю 1200 грн., всього на суму 236650 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: