РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року м. Кремінна

Справа № 2-404/10

Провадження № 2-404/10

Кремінський районний суд Луганської області у складі головуючого судді: Акулова Є.М,

при секретарі: Дегтяренко Т.В.

розглянувши у відкритому судновому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі про стягнення підвищення до пенсії дітям війни за 2006 рік

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається нате, що він є дитиною війни і відповідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року з наступними змінами, має право на грошову допомогу, - підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком щомісячно. Незважаючи на це. Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі не здійснювало перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2006-2009 роки, просить поновити строк звернення за захистом порушеного права, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області здійснити йому нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії по віку, як « Дитині війни», з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. В попередньому судовому засіданні уточнив позовні вимоги, вказавши, що після смерті чоловіка, який був учасником бойових дій та мав відповідні пільги, отримує його пенсію і тому не може отримувати підвищення до пенсії, як дитина війни. Просить зобовязати відповідача нарахувати та сплатити підвищення до пенсії за період з 01.01.2006 року по 15.11.2006 року, тобто до переходу на пенсійне забезпечення померлого чоловіка.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав суду заперечення, та просить розглянути справу у його відсутності.

У письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен вирішуватись шляхом внесення змін в діюче законодавство, а виплати повинні здійснюватись виключно із коштів державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду, який є відокремленим. Вимоги позивача щодо підвищення пенсії з вищенаведених підстав вважає незаконними, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши справу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. З ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист.

Закон України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, відповідно до ст. 6 якого дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, натепер є чинним і діє.

Судом встановлено, що позивач відповідно до статті 1 Закону України № 2195 ІУ від 18 листопада 2004 року « Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни згідно копії посвідчення (а.с.4) і має право на отримання підвищення до пенсії.

Згідно реєстраційного номеру позов надійшов до суду 06.04.2010 року (а. с.1), згідно змісту позову, позивач заявляє позовні вимоги за 2006 рік, тим самим строк звернення до суду за захистом порушеного права позивачем пропущено, але враховуючи вік та стан здоров'я позивача суд вважає причину пропуску строку поважною та підлягає поновленню на підставі ст. 73 ЦПК України.

В 2006 році статтею 110 Закону України «Про державний бюджет України на 2006

рік» було визначено, що зазначене підвищення запроваджується у 2006 році поетапно, за І результатами виконання бюджету у першому півріччі, згідно з порядком, який визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Конституційним Судом України не розглядалось питання щодо конституційності вищезазначеного Закону України, а тому в позивача не було права на отримання підвищення до пенсії у 2006 році.

Таким чином, позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22,46,55,95 Конституції України, ст. 6 Закону України № 2195 - 1У від 18 листопада 2004 року « Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 10,11,60, 73, 88, 212-215, ч.1ст.294,ч.4ст. 295 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Поновити строк звернення за захистом порушеного права.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської про стягнення підвищення до пенсії дітям війни за період з 01.01.2006 року по 15.11.2006 року, відмовити за необгрунтованістю.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

ОСОБА_2