Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2-5318/10
ЗАОЧНЕ Р І Ш ЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2010 року Рівненський міський суд
Рівненської області в особі судді - Кучиної Н. Г.
при секретарі - Цимбалюк А. І.
з участю позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди, -
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169, 255 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення. Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими/
ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.. 525, 526, абз.1 ч.І ст.530, ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Що стосується позовної вимоги про стягнення завданої моральної шкоди, то в цій частині, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ст. 1167 Цивільного кодексу України).
З приписів чинного законодавства, в тому числі, ст. 1167 ЦК України витікає, що наявність моральної шкоди має доводити потерпіла особа.
Позивач не надав до матеріалів справи жодного документа, які на його думку, є підтвердженням понесення ним моральної шкоди, що нанесена йому неправомірними діями відповідача.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 p. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних, чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.
Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 N 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Позивач не надав доказів, якими б підтверджувався факт заподіяння позивачеві моральних або втрат немайнового характеру, або доказів душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього
Заявлена позивачем моральна шкода оцінюється позивачем в 5000 грн.
Але ж позивач не надав обґрунтувань з чого він виходить, визначаючи суму моральної шкоди саме в цьому розмірі.
Позивач не надав і доказів, що моральна шкода нанесена йому неправомірними діями саме відповідача з доведенням причинного зв'язку між цим.
З матеріалів справи не вбачається понесення позивачем моральної шкоди взагалі, та в результаті неправомірних дій відповідача, зокрема.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. не підлягають задоволенню в зв'язку з недоведеністю.
Відповідно до ст. 88 ч.І ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судовий збір в
розмірі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн..
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст.546-547,549-551,1046,1047,1049,1050,1167 ЦК України, керуючись ст. ст.10,11,60,88,169,212,214,2153 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 (сто двадцять) грн..
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20 денний строк, після подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3