Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2010 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді Ольховик А.І.

за участі секретаря Малик Г.М.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до Кролевецької міської ради Кролевецького районного відділу Сумської регіональної філії ДП "Центр" державного земельного кадастру про встановлення факту належності права власності на земельну ділянку померлому та визнання права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 травня 1987 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, який 16 вересня 1998 року помер.

Після його смерті в установлений законом шестимісячний строк вона звернулася в Кролевецьку державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом на майно чоловіка, яке належало йому на праві власності, на 1/3 частини квартири, мотоцикл, грошовий вклад і отримала свідоцтва про право власності.

Крім зазначеного майна її чоловіку за його заявою рішенням виконкому Кролевецької міської ради від 19 червня 1997 р. №218 "Про передачу у приватну власність безоплатно земельних ділянок на території ГБК-2 з земель Кролевецької міської ради для будівництва гаражів громадянам м. Кролевець було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 24 м2 для будівництва гаража на території ГБК-2 з земель Кролевецької міської ради з занесенням до книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку з обовязковою відміткою про це у паспорті.

Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 не видавався. Реєстрація майна на померлого в БТІ не проводилась через відсутність правовстановлюючих документів про належність земельної ділянки померлому, а тому після смерті чоловіка вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, так як відсутній правовстановлюючий документ на цю земельну ділянку.

12 березня 2010 року вона звернулась до начальника Кролевецького районного відділу Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" ОСОБА_3 з заявою видати на її імя державний акт на вказану землю, але отримана відповідь з порадою звернутись з заявою про отримання земельної ділянки у власність до Кролевецької міської ради з розясненням ст. 116, 118 ЗК України, але до Кролевецької міської ради з даного питання вона не зверталась.

Позивачка вважає, що її чоловік ОСОБА_4 уже отримав дану земельну ділянку у приватну власність і після його смерті, вона, як дружина померлого, має першочергове право на спадкування за законом.

В судовому засіданні позивачка в повному обсязі підтримала позовні вимоги.

Представник Кролевецької міської ради ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі та надала в суді пояснення, що відповідно до законів до повноважень міської ради не входить вирішення питань щодо надання дозволу на виготовлення державного акту на землю по цьому конкретному випадку.

Представник Кролевецького районного відділу Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" ОСОБА_3 позов не визнала, вказавши, що ДП "Центр державного земельного кадастру" не уповноважене встановлювати факт належності за померлими права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку спадкоємцям майна, відділ займається виготовленням документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Набуття права на землю і порядок передачі земельних ділянок у власність визначено ст. 116, 118 ЗК України. При наданні позивачкою документу про право власності на гараж, або дозвіл міської ради відділом земельного кадастру буде виготовлений позивачці державний акт на землю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_4 12 травня 1987 року, який 16 вересня 1998 року помер (а.с. 4-5).

Позивачка, будучи спадкоємцем за законом після смерті чоловіка в визначений законом строк подала заяву в нотаріальну контору і 16 серпня 2000 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири, мотоцикл, грошові вклади (а.с. 21-23).

Згідно з рішенням виконкому Кролевецької міської ради від 19 червня 1997 року №218 "Про передачу у приватну власність безоплатно земельних ділянок на території ГБК-2 з земель Кролевецької міської ради для будівництва гаражів громадянам м. Кролевець ОСОБА_4 за життя передано у приватну власність 24 м2 земельної ділянки для будівництва гаражу з занесенням його до книги реєстрації громадян, яким безоплатно надано у приватну власність земельну ділянку (а.с. 9).

Відповідно до довідки КП "Кролевецьке РБТІ" право власності на гаражі по вул. Франко в м. Кролевець (гаражно-будівельний кооператив №2) не зареєстровано (а.с. 10).

Ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 22 ЗК України 1991 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Статтею 23 ЗК України 1991 р. визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Дію вказаної статті зупинено Декретом КМ №15-92 від 26.12.92 р. до 2001 року набрання чинності ЗК 2001 року щодо власників земельних ділянок, визначених ст. 1 цього Декрету до переліку яких входять і земельні ділянки, надані громадянам України у приватну власність для гаражного будівництва.

Тобто, Земельним кодексом в законодавчому порядку передбачені підстави виникнення права власності на земельну ділянку і документи, які посвідчують це право, а ст. 373 ЦК України передбачає, що право власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону.

ОСОБА_4, отримавши за рішенням виконкому Кролевецької міської ради у власність земельну ділянку для будівництва гаража (а.с. 9) не оформив, а тому не набув відповідно до вимог ст. 22 ЗК України 1991 р. право власності на земельну ділянку та не отримав державний акт на землю по незалежним від нього причинам, так як ст. 23 ЗК 1991 р. була зупинена Декретом КМ №15-92 від 26.12.1992 р., а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України за позивачкою не може бути визнано право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Також не може набуватись право власності на земельні ділянки за рішенням суду шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав в 2010 році. Відповідно до ст. 83 ЗК України 2001 р. та земельна ділянка щодо якої вона просить визнати право власності належить міській раді, і саме Кролевецька міська рада є її власником, а тому всі питання передачі земельних ділянок у власність повинна вирішувати міська рада щодо своїх повноважень, передбачених ст. 12 ЗК України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ст. ст. 373, ч. 1 ст. 1225 ЦК України, ст. ст. 22, 23 ЗК України 1991 р., ст. ст. 12, 83 ЗК України 2001 р., керуючись ст. ст. 10, 57, 88, 209, 214-215 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Кролевецької міської ради, Кролевецького районного відділу Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" про встановлення факту належності права власності на земельну ділянку за померлим та визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ А.І.Ольховик