Справа №22-ц-3115/10 Суддя-доповідач - Ведмедь
УХВАЛА

іменем України

18 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого- Ведмедь Н.І.,

суддів - Смирнової Т.В., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради

на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 10 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту вселення Сумської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання відповідача вчинити певні дії. стягнення заборгованості з щомісячної допомоги по догляду за дитиною,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати неправомірною бездіяльність

відповідача по недоплаті їй щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею

трирічного віку за період з липня 2007 по листопад 2008 р.р. В обґрунтування своїх позовних вимог

позивач посилається на те, що вона має на утриманні дитину до трьох років та відповідно до вимог ст. 15

Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» отримує державну допомогу на дитину до

досягнення нею трирічного віку, але в розмірі меншому ніж це передбачено законом.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 10 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради в частині недоплати позивачу щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради

здійснити нарахування та виплату позивачу за період з 17 грудня 2007 року по 31 грудня 2007

року щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи

з розмірів, встановлених ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у

редакції станом на 09 липня 2007 року з урахуванням сум, що отримані нею згідно зі ст. 56

Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік».

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 56

Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ст.12 та ч.1

ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» і встановлено, що у 2007 році

допомога, зокрема, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до

вказаного Закону здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету

місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму,

встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в

розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. у порядку

встановленому Кабінетом Міністрів України, то виплати позивачу за період з січня по червень

2007 року включно проведені у належному розмірі.

З часу ухвалення рішення Конституційного Суду України №6-рп/07 від

09 липня 2007 року, яким визнано неконституційними вищезгадані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», у позивача виникло право на отримання такої допомоги, у визначеному ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ч.2 ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано пославшись на вищезазначені факти, норми та навівши відповідні розрахунки, зобов'язав відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Беручі до уваги той факт, що позивач пропустила річний строк звернення до суду передбачений ч.2 ст. 99 КАС України і звернулася до суду з даним позовом 17 грудня 2008 року, суд першої інстанції вірно зобов'язав відповідача здійснити нарахування та виплату допомоги позивачу за період з 17 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Отже, твердження апелянта щодо незастосування судом норм ст. 100 КАС України є безпідставними.

У 2008 році щомісячні виплати здійснювалися в межах, визначених як ч. 1ст.15 та п. 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції підпункту 7 пункту 23 розділу II Закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28 грудня 2007 року, так і пунктом 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року №57.

Законом №107-VI від 28 грудня 2007 року законодавець вніс зміни, зокрема, до ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», надавши право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку саме за цим Законом поряд з незастрахованими особами в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування також застрахованим особам, якою є, до речі, й позивачка.

Тому, в 2008 році відповідач правильно виплачував їй допомогу відповідно вже до цього Закону та Порядку призначення виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751 (з наступними змінами).

Доводи апелянта про наявність рішення суду з цього самого спору між цими ж сторонами, а саме між ОСОБА_1 та Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міської ради колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження своїх доводів апелянт не надав. Тому, підстав для закриття провадження у справі відповідно до вимог ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду також не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської

ради відхилити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 10 грудня 2009 року в даній справі

залишити без зміни.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не

підлягає.

Головуючий -

Судді - відповідача по недоплаті їй щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення неюпозивач посилається на те, що вона має на утриманні дитину до трьох років та відповідно до вимог ст. 15досягнення нею трирічного віку, але в розмірі меншому ніж це передбачено законом.Визнано неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради в частині недоплати позивачу щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 по 31 грудня 2007 року.здійснити нарахування та виплату позивачу за період з 17 грудня 2007 року по 31 грудня 2007В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати.Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ст.12 та ч.1 допомога, зокрема, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно доЗа таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано пославшись на вищезазначені факти, норми та навівши відповідні розрахунки, зобов'язав відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року.Отже, твердження апелянта щодо незастосування судом норм ст. 100 КАС України є безпідставними.Законом №107-VI від 28 грудня 2007 року законодавець вніс зміни, зокрема, до ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», надавши право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку саме за цим Законом поряд з незастрахованими особами в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування також застрахованим особам, якою є, до речі, й позивачка.Доводи апелянта про наявність рішення суду з цього самого спору між цими ж сторонами, а саме між ОСОБА_1 та Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міської ради колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження своїх доводів апелянт не надав. Тому, підстав для закриття провадження у справі відповідно до вимог ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України немає.Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається. ухвалила:ради відхилити.Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не