Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
Справа №2-1311/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 жовтня 2010 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ковальової Т.Г.,

при секретарі Єцкало Ю.В.,

з участю відповідачки, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Ніжинської міської ради до ОСОБА_1 про зобов*язання знесення самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов*язати ОСОБА_1 знести самочинно побудовані об*єкти нерухомого майна: прибудову, сарай, вигрібну яму, а також витяжку (газову) тумбу по вул. Пушкіна, 35 в м. Ніжині та за власний рахунок провести відновлення земельної ділянки до попереднього стану, посилаючись на те, що житловий будинок по вул. Пушкіна, 35, в м. Ніжині перебуває в спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Відповідно до рішення народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 10.07.1985 року 3/5 частин вказаного будинку належить на праві власності ОСОБА_1 а власемком інших 2/5 часток є ОСОБА_3 згідно договору дарування частки житлового будинку від 29.04.2008 року. Земельна ділянка під вищевказаним будинком та прилеглими будівлями є не приватизована та не передана в оренду співланикам, тому є власністю територіальної громади м. Ніжина в особі Ніжинської міської ради. Не зважаючи на вищевикладені обставини відповідачка, порушуючи статтю 358 ЦК України, не отримавши згоди іншого співвласника, та будівельні, санітарні норми здійснила самочинне будівництво об*єктів нерухомого майна на земельній ділянці яка їй не належить, а перебуває в спільному користуванні.

В судовоме засідання представник позивача ОСОБА_4 не з*явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні не визнала позов, пояснивши, що хоча вона і є влвсницею частки будинку, але всі прибудови проводила з ОСОБА_5після розірвання шлюбу з ним, а в 2008 році він подарував належні йому 2/5 частки своєму сину ОСОБА_2, третій особі по справі.

Заслухавши осіб, що з*явились в судове засідання, та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позов законний, обгрунтований і підлягає задоволенню на підставі того, що згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

В судовому засіданні встановлено, що вищевказаний будинок перебуває в спільній частковій власності , що підтверджується рішенням народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 10.07.1985 року (а.с. 4) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.06.2008 року № 19109431 (а.с.9).

Таким чином, житловий будинок по вул. Пушкіна за №35 перебуває в спільній частковій власності.

Відповідачка, не отримавши згоди іншого співвласника, здійснила самочине будівництво об*єктів нерухомого майна на земельній ділянці, яка ій не належить.

Земельна ділянка під житловим будинком та прилеглими будівлями не є приватизована та не передана в оренду співвласникам. Даний факт підтверджується відповіддю Ніжинської міжрайонної прокуратури від 09.04.2010р. за № 089-09р., де зазначено, що земельна ділянка по вул. Пушкіна 35 у м. Ніжина не приватизована та не розподілена між власниками будинку, про що свідчить відсутність правовстановлюючих документів на землю та відсутність проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Отже, земельна ділянка по вул. Пушкіна 35 є власністю територіальної громади м. Ніжина в особі Ніжинської міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на зельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил

Згідно ч.4 ст. 376 вищезазначеної статті зазначено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно до ч.7 ст. 376 ЦК України відповідачкою були орушені будівельні та санітарні норми, що підтверджується актами перевірок, дослідженими доказами по справі і чого не заперечує і сама відповідачка.

ст. 12, п. 12 розділу Х перехідних положень ЗК України, ч. 1,4,7 ст.376 ЦК України, ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Ніжинської міської ради до ОСОБА_1 про зобов*язання знесення самочинного будівництва задовольнити повністю.

Зобов*язати ОСОБА_1 знести самочинно побудовані об*єкти нерухомого майна: прибудову під літ. а-2, сарай під літ. Д, вигрібну яму, витяжку (газову) тумбу по вул.Пушкіна, 35 в м.Ніжині Чернігівської області та за власний рахунок провести відновлення земельної ділянки до попереднього стану.

Стягнути з ОСОБА_1 8 (вісім) грн.50 коп. судового збору на користь держави і 37 (тридцять сім) грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.