Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-2177/10
08 жовтня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого - судді Савуляка Р.В.
при секретарі Бицькій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Червоноградська автобаза» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, покликаючись на те що він працював у відповідача ВАТ «Червоноградська автобаза» водієм автоколони № 5. Згідно наказу № 11-к від 11.02.2010 року звільнений на підставі ст.38 КУпАП.
Однак в порушення вимог ст.116 КЗпП України відповідач при звільненні не виплатив всіх належних йому сум, зокрема заборгованої заробітної плати, яка на момент звільнення становила 16 727 грн. 23 коп.
Вказану суму частково в розмірі 7 642,92 грн. стягнуто в його користь відділом Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. На момент подачі позову до суду залишається невиплаченою сума 9 084,31 грн.
У звязку із затримкою розрахунку, відповідач зобовязаний сплатити йому середній заробіток з 11 лютого 2010 року (день звільнення з роботи) по 10 травня 2010 року (час звернення до суду) в сумі 3559,2 грн.
Крім цього, діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює у 4000 грн.
Просив стягнути з відповідача в його користь 9 084,31 грн. заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за період затримки розрахунку цієї суми на момент винесення рішення суду, 4000 грн. моральної шкоди та судові витрати.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги уточнив, просить стягнути з відповідача 1 949 грн. 81 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.
Вимоги позивача підтримуються в судовому засіданні його представником ОСОБА_2
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи , про причину неявки суд не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача та його представника ОСОБА_3, оцінивши наявні у справі письмові документи , суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.
У відповідності до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки , встановлені колективним договором , але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу , що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ВАТ «Червоноградська автобаза» і був звільнений з роботи по ініціативі працівника згідно ст.38 КЗпП України 11 лютого 2010 року.
Згідно довідки організації відповідача від 29.04.2010 року № 114 заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 11.02.2010 року становила 16 727,23 грн. Даною довідкою також стверджується, що заборгованість перед позивачем станом на 29.04.2010 року становить 9084,31 грн.
Як передбачено ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства , установи , організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненими працівниками вимог про розрахунок.
Вказана заборгованість не виплачена позивачу на даний час , що підтвердив останній в судовому засіданні.
Як передбачено ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненим працівникам сум у строки визначені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Матеріали справи також містять довідку видану Червоноградською міською лікарнею Львівської області від 17.05.2010 року про те, що ОСОБА_1 працює на посаді водія з 18.02.2010 року по даний час, загальна сума його доходу за період з квітня по вересень 2010 року становить 7660 грн. 03 коп.
Зважаючи на те, що розрахунок із ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог трудового законодавства в його користь слід стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.
Середній заробіток позивача становить 1305,08 грн., що підтверджується довідкою ВАТ «Червоноградська автобаза» від 29.04.2010 року № 114.
Заробітна плата за 1 день, відповідно, буде становитиме 59,32 (1305,08 :22 =59,32)
Звідси середній заробіток за період затримки розрахунку становитиме: 59,32 х 162 (період затримки розрахунку, з 11.02.2010 року по 18.02.2010 року) = 9 609 грн. 84 коп.
Відтак, різниця між середнім заробітком за затримку розрахунку та отриманих доходів в Червоноградській центральній міській лікарні становить : 9 609 грн. 84 коп. 7 660 грн. 03 коп. = 1 949 грн. 81 коп.
Вказана сума підлягає стягненню в користь позивача.
Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то у відповідності до ст.237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відтак, встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача позивач тривалий час неотримував належну йому до виплати заробітну плату.
Таким чином діями відповідача ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду.
Моральна шкода полягає у тому, що через неналежне виконання посадовими особами ВАТ «Червоноградська автобаза» своїх посадових обовязків позивач тривалий час неотримував належні йому кошти, у звязку з чим він та його сім»я не мала коштів на існування, переживала психологічний стрес, змушена була звертатись з письмовими заявами до керівництва різних інстанцій з цього приводу, а в подальшому витрачати свій час на вирішення питань , пов»язаних з виплатою заробітної плати.
Тому, на думку суду, у позивача був порушений нормальний уклад життя і це вимагатиме додаткових зусиль для його організації.
З врахуванням глибини моральних страждань, віку позивача, його особистого ставлення до дій відповідача, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, суд вважає, що в користь ОСОБА_4 необхідно стягнути 500 гривень моральної шкоди.
Вимоги про стягнення 4000 гривень моральної шкоди є завищеними, належним чином не мотивованими, тому така сума моральної шкоди не може бути стягнута.
Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 215,224-226 ЦПК України, ст.115,116,237-1 КЗпП України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ВАТ «Червоноградська автобаза» в користь ОСОБА_1 1949 (одна тисяча дев»ятсот сорок дев»ять) грн.. 81 коп.середнього заробітку за несвоєчасну виплату розрахункових сум при звільненні та 500 (п»ятсот) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ВАТ «Червоноградська автобаза» в дохід держави 51 (п*ятдесят один) грн. держмита та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копіїї .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Р.В. Савуляк