Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-4850/10
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Облакевич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення

в с т а н о в и в:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням доповнень просить суд зобов»язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні кімнатою за №2 площею 11,6 кв. м та кімнатою за №3 площею 14,1 кв. м в квартирі АДРЕСА_1, надати ключі від вхідних дверей зазначеного житлового приміщення та вселити його до спірного помешкання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3, виданого 04.07.2006 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 йому належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2.

При житті попереднім власником квартири ОСОБА_3, відповідачем по справі та ОСОБА_5 було укладено та нотаріально посвідчено договір конкретного користування спірною квартирою, за яким ОСОБА_3 в користування перейшли приміщення квартири за №2 площею 11,6 кв. м та за №3 площею 14,1 кв. м. Враховуючи ту обставину, що зазначений договір є обов»язковим для особи, яка придбала частку у спільному майні він мав намір користуватися житловими приміщення за №2 та 3 в спірній квартирі, однак проживати в них не зміг через постійне чинення відповідачем перешкод у користуванні власністю шляхом заміни замків від вхідних дверей, утримання бійцівської собаки. Можливості безперешкодно користуватися належним йому приміщеннями він не може, тому змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення стороні по даній справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Вимогами ст. 319 ЦК України передбачено, що власник майна не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.07.2006 року, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1-2509 позивачу належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_3.

Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за позивачем на праві власності про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідачка по даній справі та її неповнолітня дочка ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло володіють 2/3 частинами вищевказаної спірної квартири.

З договору конкретного користування квартирою від 01.02.2001 року вбачається, що в конкретне користування ОСОБА_3 (колишньому власнику 1/3 частини квартири) переходить приміщення квартири за №2 площею 11,6 кв. м та приміщення за №3 площею 14,1 кв. м. В конкретне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_5 переходять приміщення квартири позначені в плані за №8 жилою площею 15,5 кв. м, приміщення за №7 площею 16,7 кв. м. Зазначений порядок користування житловим приміщенням існує між сторонами на даний час.

В судовому засіданні сторонами відповідача визнала пред»явлені до них вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України судом роз»яснено відповідачу наслідки визнання позову та встановлено, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін, оскільки позивач є співвласником квартири, в його користуванні на підставі договору перебувають конкретні приміщення, а саме за № №2 та 3 в квартирі АДРЕСА_2. Позовні вимоги останнього є доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 368 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні кімнатою за №2 площею 11,6 кв. м та кімнатою за №3 площею 14,1 кв. м в квартирі АДРЕСА_1 та надати ключі від вхідних дверей зазначеного житлового приміщення.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру №87 кімнати за №2 та № 3 в будинку №2-А по вул. Красовського в м. Бровари Київської області.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.П.Маценко