Справа №2-16/10 26.04.2010 26.04.2010 26.04.2010
Провадження №22ц-677/10
Справа N 22ц 1281 - 2010 року. Головуючий 1 інстанції Довжук А.І.
Категорія 5. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України.

26 квітня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Базовкіної Т.М. та Колосовського С.Ю.,

із секретарем судового засідання Завтурою О.С.,

з участю:

позивачки ОСОБА_2,

представників позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

відповідачки ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

представника селищної ради ОСОБА_7,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 переглянула рішення місцевого Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 січня 2010 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про ОСОБА_5 визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення дійсним та визнання права власності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися до суду, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, -

у с т а н о в и л а :

26 березня 2009 року ОСОБА_2 предявила зазначений позов, який обгрунтовувала наступним.

За договором купівлі-продажу від 22 грудня 2001 року за 6 000 гривень придбала у ОСОБА_8 належну тому на праві приватної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 13,28 га, посвідчивши договір на Міжнаціональній універсальній товарно-сировинній біржі Епсілон і зареєструвавши його у Миронівській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області.

3 листопада 2004 року ОСОБА_8 помер, у звязку з чим можливості провести нотаріальне посвідчення договору не є можливим.

Посилаючись на те, що сестра ОСОБА_8 не визнає її права на земельну ділянку і бажає отримати її у спадок, просила позов задовольнити.

ОСОБА_5 позов не визнала, вважає, що підстав для визнання договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки немає.

Рішенням місцевого Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 січня 2010 року у позові відмовлено за його безпідставністю.

ОСОБА_2 подала на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й ухвалити нове рішення - про задоволення її позову.

Скаргу обгрунтовувала неповним зясуванням судом обставин справи, які мають значення для її вирішення; недоведеністю ряду обставин, які суд поклав в підґрунтя своїх висновків, та невідповідністю висновків суду обставинам справи і положенням чинного цивільного та земельного законодавств.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду 1 інстанції залишити без зміни, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_2 у позові місцевий суд виходив з того, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення є обєктом права власності, обмеженого до вільного цивільного обігу, а тому за відсутності дозволу на її продаж вона не могла бути відчужена ОСОБА_8 і набута ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, та ще і за недотримання його форми.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Реалізуючи названий постулат і маючи на меті недопущення громадянами зловживань щодо земельної частки (паю), яке посвідчене сертифікатом, закон України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю), законодавець установив, що до врегулювання порядку реалізації прав громадян і юридичних осіб на земельну частку (пай) Земельним кодексом України власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі-продажу, дарування земельної частки (паю) або іншим способом відчужувати зазначені частки (паї), крім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб.

Оскільки встановлення права власності на земельну частку (пай), з отриманням земельного сертифікату, та отримання державного акту на право приватної власності на землю є етапами одного і того ж правового акту - переходу права на землю з колективної у приватну власність, і друга дія є похідною і нероздільною від першої, то обтяження стосовно заборони укладення угод щодо купівлі-продажу земельної частки (паю) розповсюджується і на продажу земельних ділянок.

Обґрунтованість цього висновку у подальшому повністю підтвердила ст. 15 Перехідних положень Земельного Кодексу від 25.10.2001 року, яка набрала законної сили з 1 січня 2002 року.

Таким чином, бажаний позивачем договір не може бути визнаний дійсним, бо на момент укладення він суперечив діючому на той час земельному законодавству і не відповідав формі, якої вимагав закон.

За такого, у позові слід відмовити за його безпідставністю.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про відсутність на час укладення договору прямої заборони у продажі землі, що робить договір дійсним, то воно не може слугувати скасуванню оскаржуваного рішення, оскільки є наслідком помилкового сприйняття саме названою особо земельного законодавства.

Колегія вважає, що за виписаної регламентації процесу відчуження землі, її продаж міг здійснюватися тільки за наявності прямої вказівки законодавця про таке.

В матеріалах справи відсутні докази іншому, як не наведені вони позивачем і у судовому засіданні апеляційної інстанції, хоча за ст. 60 КПК України то є його обовязком.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення місцевого Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 січня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Судді: