Красилівський районний суд Хмельницької області
справа № 2-446/10
08 червня 2010 року м.Красилів
Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Федишина І.В.
при секретарі Довгалюк Е.В.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі про стягнення державної соціальної підтримки дітей війни у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 01.06.2007 по 01.04.2010, зобов'язання відповідача в подальшому проводити нарахування та виплату йому зазначеного підвищення до пенсії, -
У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що всупереч вимогам сг.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та стст.22,46,48,124 Конституції України підвищення до пенсії, на яке він має право, як дитина війни, у 2007-2010 роках йому виплачено не в повному обсязі. Загальна сума недоплати йому, як дитині війни, за цей період часу становить 3257 грн. 50 коп. Відмова управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі у виплаті зазначеного підвищення до пенсії є неправомірною. Просить стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченого щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 3257 грн. 50 коп., зобов'язати відповідача проводити йому нарахування та виплату соціальної допомоги, як дитині війни, у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Представник управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі ОСОБА_2, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву-клопотання з проханням розглянути справу без її участі, та заперечення проти позову, згідно якого фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни", здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Розпорядником державних коштів України є Міністерство Фінансів та Державне Казначейство, а тому в діях Управління ПФУ в Красилівському районі не вбачається будь-яких порушень законодавства. Розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ст.28 ч.І Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого за наявності достатнього страхового стажу мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, для перерахунків або підвищень пенсій не застосовується, а тому відсутні підстави щодо зобов'язання управління ПФУ в Красилівському районі здійснити щомісячну виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії встановлено також постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів трудових пенсій" від 15.04.2003 № 544, відповідно до якої мінімальний розмір пенсій, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, встановлений у розмірі 50 гривень.
Просить відмовити у позові. Також представник відповідача просить залучити в якості співвідповідачів Міністерство фінансів та Державне казначейство України.
У клопотанні відповідача щодо залучення в якості співвідповідачів Міністерства фінансів та Державного казначейства України судом відмовлено.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до посвідчення серії All№ 714018, виданого 22.10.2002 управлінням праці та соціального захисту населення Красилівської районної державної адміністрації, довідок управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі № 1117 від 09.04.2010, №№ 1073, 1074, 1075 від06.04.2010, ОСОБА_1 є дитиною війни і йому призначено пенсію за віком. На підставі CT.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" він має право на підвищення до пенсії в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем у 2007-2009 роках виплачувалася не в повному обсязі. Зазначена норма Закону діє з 01.01.2006 згідно п.1 прикінцевих положень Закону України „Про соціальний захист дітей війни".
Ст.111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що в 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.
Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 ці зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), втрачають чинність від дня прийняття судом відповідного рішення, а тому підвищення до пенсії дітям війни у 2007 році підлягають стягненню за період з 09.07.2007 по 31.12.2007.
Аналогічно, п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 p. N10-рп/2008 ці зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), втрачають чинність від дня прийняття судом відповідного рішення, а тому підвищення до пенсії дітям війни підлягають стягненню за період з 22.05.2008 і по 14.05.2010, оскільки в 2009-2010 роках в законодавчому порядку обмеження не встановлювались.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 N8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже, є відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій за позовами ветеранів війни, дітей війни, жертв нацистських переслідувань. З огляду на викладене залучення до участі у таких справах як другого відповідача органів Міністерства фінансів України та Державного казначейства України є безпідставним та безпідставними є

з

посилання відповідача на відсутність надходжень з державного бюджету України як на підставу ненарахування позивачу зазначеного підвищення до пенсії. Крім того, необхідно зазначити, що відсутність бюджетного фінансування на виплату передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії не може бути причиною невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського Суду з прав людини в справі "Кечко проти України").

Зі статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" випливає, що під час визначення розміру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене суд не бере до уваги положення частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

У листі Вищого адміністративного суду України від 01.12.2009 N 1623/13/13- 09 зазначено, що відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції від 18.11.2004, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. А тому нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Отже, в період з 01 січня по 09 липня 2007 року виплату державної соціальної підтримки дітей війни у вигляді підвищення до пенсії позивачеві слід проводити в розмірах, встановлених Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік", з 01 січня по 22 травня 2008 року - в розмірах, встановлених

4

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", тобто позовні вимоги позивача за ці періоди задоволенню не підлягають. З 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 14 травня 2010 року позивачеві необхідно виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачене СТ.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6- рп/2007 та від 22.05.2008 p. N10-рп/2008, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 N8-2, ст.ст.10, 11, 60, 61, 81, 88, 212-215, 294, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 01 квітня 2010 року з урахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Звернути рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Хмельницької області через Красилівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У випадку подання заяви про апеляційне оскарження рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Рішення в повному обсязі складене 11 червня 2010 року.

Суддя