15.06.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-2467/10 Головуючий в І інстанції Палькова В.М.
Категорія 42 Доповідач: Гаркуша В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року червня місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Гаркуші В.О.

ОСОБА_1

при секретарі: Дягілєвій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод та виселення ,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод та виселення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 02.12.1992р. вона отримала від об'єднання «Херсонвзуття» однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, корп.2 в м. Херсоні, площею 17,24 кв.м. 25.11.1998 року вона разом із сином , ОСОБА_4 приватизували вказану квартиру по ? частині кожному. 27.01.1999 року ОСОБА_5 зареєстрував за вказаною адресою свою дружину та доньку.

02.11.2006р. рішенням Суворовського районного суду м. Херсона шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано. З цього часу в квартирі залишились проживати її син ОСОБА_5 та її онука ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 в спірній квартирі на протязі значного часу не проживала. Позивачка сама сплачує всі комунальні послуги, здійснює поточні та капітальні ремонти в квартирі. Її син ОСОБА_5 та ОСОБА_2 взагалі ухилялись від утримання квартири та сплати комунальних послуг. Ухвалою суду від 04.12.2009 року за позовом ОСОБА_3, було припинено право власності за її сином ОСОБА_5 на 1/2 частину спірної квартири, і з цього часу він у зазначеній квартирі не проживає. У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2009 року позивач стала власником всієї квартири, але користуватися квартирою та проживати в ній позбавлена можливості, оскільки там проживає колишня дружина сина ОСОБА_2, яка в добровільному порядку виселятися не бажає.

Просила суд усунути перешкоди в користуванні належної їй квартирою № 23 по вул. Карбишева, 12, корп.2 в м. Херсоні, та виселити відповідачку без надання їй іншого жилого приміщення.

Рішенням суду від 07 квітня 2010 року позовні вимоги було задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову, зазначаючи, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є членом сім'ї позивача, і створює перешкоди останній в користуванні спірною квартирою і захистити право власника квартири можливо тільки обраним ним способом.

Розглядаючи спір судова колегія вважає , що районний суд повно і всебічно оцінив обставини по справі , надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 1992 року являлась наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_2, корп.2 в м.Херсоні, площею 17,24 кв.м(а.с.7)

25.11.1998зазначена квартира приватизована та передана у спільну сумісну власність позивачці по справі та її сину ОСОБА_7 (а.с.8)

27.01.1999року ОСОБА_5 зареєстрував за вказаною адресою свою дружину ОСОБА_2 та доньку.

Ухвалою суду від 04.12.2009 року було припинено право власності за ОСОБА_5 на 1/2 частину спірної квартири і 24.12.2009 року ОСОБА_3 стала власником всієї квартири АДРЕСА_2, корп.2 в м. Херсоні, площею 17,24 кв.м. (а.с. 9-11).

02.11.2006 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2- розірвано (а.с. 12)

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог , оскільки відповідач по справі є колишнім членом сім'ї сина позивача, який не є власником квартири, оскільки розпорядився належною йому на праві власності частиною квартири на користь ОСОБА_3, а права членів сім'ї колишнього власника є похідними від прав власника до з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги в частині виселення позивача суд обґрунтовано виходив з положень ст.391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуванні та розпоряджанні своїм майном.

Колегія суддів вважає, що підлягає виключенню з мотивувальної частини

рішення посилання на ст.116 ЖК України, як таку, що не регулює спірні

правовідносини.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для

висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм

матеріального чи процесуального права, які призвели, або могли призвести до

неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК

України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07 квітня 2010 року

залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом: суддя підпис.