УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Богонюка М.Я.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина A.B.

при секретарі - Качмар М.Я.,

за участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 вересня 2010 року,-

встановила:

оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивачів 2000 грн. на відшкодування витрат за надання правової допомоги.

Вирішено питання судового збору.

Рішення оскаржив представник позивачів ОСОБА_2, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про повне задоволення позову ОСОБА_3 і Харитона ОСОБА_6, що суд неповно встановив обставини справи, зокрема про наявність в діях ОСОБА_5 обману щодо природи договору купівлі-продажу квартири, а відтак безпідставно відмовив у задоволенні позову його довірителів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на підтримання скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія приходить до висновку про її безпідставність і вважає, що скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Позивачі звернулись до суду із позовом про застосування наслідків нікчемного правочину - договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а саме: просили стягнути з ОСОБА_5 на їх користь 40500 грн. (еквівалент 8100 доларів США) на виконання правочину, 35615,73 грн. - завданих унаслідок вчинення правочину збитків, відшкодування позивачам 50000 і 35000 грн. відповідно моральної шкоди, 20464,5 грн. судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2008 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивачів 39204 грн., отриманих на виконання договору купівлі-продажу квартири; 35615,73 грн. на виконання робіт, понесених у зв'язку з ремонтом квартири, 50000 грн. і 35000 грн. відповідно на відшкодування моральної шкоди, 20000 грн. витрат на правову допомогу та 464,5 грн. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26.08.2008 року зазначене рішення змінено в частині стягнення витрат на правову допомогу та ухвалено в цій частині нове рішення, яким розмір витрат на правову допомогу зменшено до 5000 грн.

Ухвалою Верховного Суду України від 18.11.2009 року рішення попередніх судових інстанцій в частині вирішення позовних вимог про стягнення вартості ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1, відшкодування завданої моральної шкоди та понесених судових витрат скасовані, справа в цій частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи Шевченківським районним судом м. Львова позивачі змінили підставу позовних вимог, вважали правочин щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 230 ЦК України та просили застосувати наслідки недійсного правочину відповідно до ч. 2 цієї ж статті і стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, Харитона І.Я. збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку із вчиненням цього правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до вимог ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається із наведеної вище ухвали Верховного Суду України від 18.11.2009 року спір між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо їх відносин з приводу купівлі-продажу квартири вирішено: встановлено нікчемність даного правочину і стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивачів еквівалент 81000 доларів США, переданих відповідачці на виконання цього договору.

Отже, підстав для визнання правочину недійсним унаслідок обману (ч. 1 ст. 230 ЦК України) та застосування наслідків недійсності цього правочину, передбачені ч. 2 ст. 230 ЦК України не було і тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: