Теплицький районний суд Вінницької області
Справа № 2-8/2010 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2010 року. Теплицький районний суд Вінницької області, в складі

головуючого судді Панченка Д.І.,

за участю секретаря Костик В.Г.

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника Тополівської сільської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, вчиненого особою яка не усвідомлювала значення своїх дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, вчиненого ОСОБА_5 02 жовтня 2008 року в Тополівській сільській раді, про який йому стало відомо при зверненні до Теплицької державної нотаріальної контори, посилаючись на те, що у ОСОБА_5, якій виповнилось 79 років, різко погіршився стан здоровя, у неї розвився атеросклеротичний склероз, і вона не сприймала дійсних подій, і правильної життєвої орієнтації. На день посвідчення заповіту у неї спостерігався процес психічного розладу, тому вважає, що останній заповіт суперечить волевиявленню померлої.

В судовому засіданні ОСОБА_1, та його представник підтримали позовні вимоги, пояснивши, що ОСОБА_5 є його тіткою, яка 31.01.2001 року склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. 1 квітня 2009 року тітка померла. Коли він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому повідомили, що ОСОБА_5 заповіла своє майно ОСОБА_3, згідно заповіту від 2.10.2008 року. Вважає цей заповіт недійсним, так як він постійно допомагав ОСОБА_5 в звязку з ускладненням її здоровя, і в 2006 році вирішував питання про те, щоб забрати тітку до себе, і коли необхідно було їхати, вона відмовилась їхати з ним, він попросив сестру ОСОБА_3, щоб вона навідувалась до неї. З листопада 2007 року тітка була у ОСОБА_3, а на літо дома. В 2008 році, ОСОБА_3 повідомила йому, що тітка тікає з дому, тому він рекомендував показати її психіатру. Коли через деякий час ОСОБА_6 повела тітку в лікарню, у неї виявили туберкульоз, тому 2.10.2008 року її завезли в обласний диспансер, звідки її направили у обласну психіатричну лікарню № 2. На цей час ОСОБА_5 була в дуже поганому стані, і коли він приїхав до неї 8 жовтня, тітка його не впізнала, була неадекватна. Лікування покращило тільки її соматичний стан, а психічний ні. Тому просить його позов задовольнити, так як він вчинений в період захворювання покійної, яка на момент вчинення не розуміла своїх дій, та стягнути з відповідача витрати по справі в сумі 1700 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнає, пояснивши, те що її тітка ОСОБА_5 вчинила заповіт на імя її брата, вона знала і проти цього не заперечувала. Останній раз її брат ОСОБА_1 був у тітки у 2006 році, коли тітка дала згоду переїхати до нього, але на час відїзду відмовилась від цього, в звязку з чим брат посварився з тіткою. З того часу догляд за тіткою здійснювала вона. В сільській раді їй рекомендували виписати тітку і приписати в себе. щоб мати можливість користуватись пільгами тітки, проте при розмові з братом він був проти цього і тому вона тітку в себе не зареєструвала. В звязку з погіршенням фізичного стану здоровя тітки, вона повезла її в лікарню, де було виявлено у тітки туберкульоз, і так як у неї дома троє онуків, то вона дуже злякалась, і сказала тітці, що повезе її в лікарню. В звязку з чим та попросила відвезти її в село, щоб вона побула дома, і сходила до церкви. 2 жовтня 2008 року, в обід, вона зі своїм чоловік заїхали за тіткою щоб відвезти її в обласний тубдиспансер, і тітка повідомила їй, що зробила заповіт, на все належне майно на її імя. В 15 годин вони вже були у Вінниці, тітку положили в лікарню, і так як у тубдиспансері не було кому доглядати тітку, яка потребувала догляду, то їм рекомендували щоб тітка лікувалась у психлікарні, де є санітарки, які надають допомогу хворим. Тільки тому тітку перевели в психлікарню. Психічний стан здоровя тітки був нормальним, і вела вона себе також добре, розуміла де вона, і що відбувається. Дійсно тітка хворіла, у неї було нетримання мочі та калу, тому вона потребувала постійного догляду, який вона їй надавала, про що повідомляла і брату, проте той ніякої допомоги їй не надавав. Так як заповіт це вияв волі тітки, то вона вважає що підстав для задоволення позову не має.

Представник Тополівської сільської ради, сільський голова ОСОБА_4 при вирішенні позову покладається на думку суду, пояснивши, що дійсно ОСОБА_3 систематично навідувала ОСОБА_5, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті. На теплі місяці ОСОБА_5 була в селі на зиму у ОСОБА_3 Що стосується заповіту, то цим питанням займається секретар сільської ради.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює секретарем Тополівської сілської ради. дійсно 2.10.2008 року в сільську раду прийшла ОСОБА_8, яка сказала, що хоче вчинити заповіт на ОСОБА_3 Вона надрукувала заповіт, і ОСОБА_5 підписала його.

Свідок ОСОБА_9 пояснили, що ОСОБА_5 її тітка, а позивач та відповідач по справі її брат та сестра. Пояснила, що про те, що ОСОБА_5 вчинила заповіт на брата, їй повідомила сама ОСОБА_5 Про заповіт вчинений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 їй стало відомо після смерті ОСОБА_5. Коли ОСОБА_5 помістили в тубдиспансер і вона прийшла її провідати, то ОСОБА_5 її не впізнала. Лікар сказав їй, що ОСОБА_5 не їх хвора і її необхідно помістити в психіатричну лікарню, що і було зроблено. Літом 2008 року вона бачила ОСОБА_5 у будинку ОСОБА_3 і на той час та поводила себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що разом з дружиною ОСОБА_9 провідували ОСОБА_5 в лікарні. ОСОБА_5 була вяла, нічого не хотіла їсти, після переведення її в психлікарню вона ще більше поникла.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що останній раз спілкувався з ОСОБА_5 в 2007 році. Про заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стало відомо, коли привіз ОСОБА_1 в Теплик в нотаріальну контору.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона дочка ОСОБА_1, 4 жовтня 2008 року вона провідувала ОСОБА_5 в лікарні, яка була в поганому стані, не впізнала її, не орієнтувалась де вона, не могла сама їсти. В звязку з таким станом ОСОБА_5 було переведено в психіатричну лікарню.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що в 2007 році він з дружиною ОСОБА_3 забрали ОСОБА_5 до себе додому. Стан здоровя у ОСОБА_5 був нормальний, вона наливала води птиці, ходила по сусідах. Після виявлення у ОСОБА_5 захворювання, він на її прохання відвіз її в село, і 2 жовтня 2008 року відвіз у Вінницю в тубдиспансер.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_5 з 2007 року проживала у її мами ОСОБА_3, вона почувала себе добре, допомагала бавити онука. Коли ОСОБА_5 положили в лікарню, вона її провідувала, спілкувалась, бабушка впізнала її.

Свідок ОСОБА_15 пояснили, що неодноразово була у будинку ОСОБА_3 бачила там ОСОБА_5, розмовляла з нею, і ніяких відхилень в її поведінці не помічала.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що проживає недалеко від ОСОБА_3 На прохання своєї мами, вона ходила до ОСОБА_6 провідати ОСОБА_5, останній раз це було у вересні місяці 2008 року, і на той час вони нормально розмовляли.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що останній раз спілкувалась з ОСОБА_5 у 2007 році.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що працює соціальним працівником, і приходила до ОСОБА_5 Останній раз вона була у ОСОБА_5 на початку жовтня 2008 року, і на прохання останньої завела її до сільської ради, як пояснила їй ОСОБА_5, що переписати землю на ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює фельдшером, і останній раз була у ОСОБА_5 у 2007 році.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_5, останній раз спілкувалась з ОСОБА_5 ще у 2007 році, а після того її забрала до себе ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пояснили, що проживають по сусідству з ОСОБА_3, підтверджують, що ОСОБА_3 доглядала свою тітку ОСОБА_5, і вони в свою чергу спілкувались з нею, поведінка ОСОБА_5 була нормальна.

Судом встановлено, що 2 жовтня 2008 року в приміщенні Тополівської сільської ради, секретарем сільської ради ОСОБА_7 було надруковано заповіт від імені ОСОБА_5, яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_3 Даний заповіт був підписаний ОСОБА_5 З кінця 2007 року, ОСОБА_5 знаходилась у ОСОБА_3 яка доглядала та надавала допомогу ОСОБА_5Й, яка потребувала такої допомоги, так як хворіла, і в звязку з віком. У вересні 2008 року у ОСОБА_5 було виявлено захворювання на туберкульоз, в звязку з чим, її 2.10.2008 року було госпіталізовано до Вінницького обласного протитуберкульозного диспансеру, де вона перебувала до 7.10.2008 року і з 7.10.2008 року по 1.04.2009 року вона знаходилась у Вінницькій обласній психіатричній лікарні № 2. 1 квітня 2009 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. В квітні 2009 року позивач ОСОБА_1 направив до Теплицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а в жовтні 2009 року приїхав особисто, щоб оформити спадщину після померлої ОСОБА_5, де йому було повідомлено, що ОСОБА_5 2.10.2008 року вчинила заповіт на ОСОБА_3 Згідно клопотання позивача судом була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Згідно акту № 2 посмертної судово психіатричної експертизи від 8.02.2009 року, експертна комісія, якій було направлені як цивільна справа так і медичні документи, а саме: амбулаторна карточка ОСОБА_22, історії її хвороб з Вінницького обласного протитуберкульозного диспансеру та Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2, прийшла до висновку, що ОСОБА_5 на час укладання заповіту від 2.10.2008 року страждала на хронічне душевне захворювання у формі судинної деменції вираженого ступеня з періодичними психотичними розладами, про що свідчать дані медичної документації про виникнення у експертної на тлі загального атеросклерозу атеросклеротичного ураження судин головного мозку, що викликало його органічне ураження та привело до значних змін в її психіці із грубим порушенням памяті, інтелекту, неадекватності емоційних реакцій, дезорієнтацією в навколишньому, порушенням уваги, відсутністю критики, виникненню періодичних психотичних розладів із соціальною дезадаптацією, тому ОСОБА_5 на момент укладення заповіту від 2.10.2008 року страждала на хронічне душевне захворювання у формі судинної деменції вираженого ступеня з періодичними психотичними розладами. На момент укладення нею заповіту, тобто станом на 2.10.2008 року ОСОБА_5 за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Дані правовідносини регулюються ст. 1257 ч.2 ЦК України - за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним. якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Тому суд враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги покази сторін, покази свідків які як підтверджують так і спростовують неадекватність поведінки ОСОБА_5 на час вчинення заповіту, враховуючи, що свідки не є спеціалістами в області психіатрії, та приймаючи до уваги висновок судово психіатричної експертизи, вважає що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на оплату державного мита в сумі 8 грн. 50 коп., та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 37 грн., та на правову допомогу адвоката за підготовку позовної заяви та надання консультацій, в сумі 800 грн. стягнути з відповідача. Що стосується позовних вимог позивача про відшкодування витрат на проїзд до суду, то суд не вбачає підстав для їх стягнення, так як відповідно до вимог ст. 85 ч.1 ЦПК України - витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла несуть сторони.

Керуючись ст. 1257 ЦК України, ст. ст. 3,10,15,60, 88,209,214, 215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати заповіт ОСОБА_5 від 02 жовтня 2008 року, реєстровий номер 184, посвідчений секретарем Тополівської сільської ради Теплицького району Вінницької області на користь ОСОБА_3 недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 845 грн.50 понесених витрат.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Теплицький районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: