Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22-8279 2010 Головуючий в 1 інстанції: Решетов В.В.
Категорії:27 Доповідач Закарян К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цив справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Пузанової А.В

Суддів: Закарян К.Г.

ОСОБА_1

при секретарі: Пашковій Д.І

з участю адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні циі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, діючої в інтересах ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного м. Херсона від 05 жовтня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним, посилаючись на те що 06.01.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір позики на суму 100 000 доларів США строком до 31.12.2009 року. В забезпечення виконання договору заставлена належна на праві власності ОСОБА_7В, квартира за адресою АДРЕСА_1. у разі продажу зазначеної квартири забезпечення договору займу надається належний їй на праві власності житловий будинок за адресою: м. Херсон,вул.20 Східна 18. Вона не надавала ОСОБА_6 повноважень на заставлення належного їй житлового будинку за його грошовими зобовязаннями, тому просила суд визнати недійсним договір позики від 06.01.2009 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 05 жовтня 2010 року позов задоволено. Визнано недійсним договір позики від 06.01.2009року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і увалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що висновки суду у спірних правовідносинах не відповідають обставинам справи та вимогам цивільного законодавства.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_8, що діє в інтересах ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги не визнала, а рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги , суд виходив з того, що договір позики із заставленням нерухомого майна укладено між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 в порушення законодавства, що в силу ст.203 ЦК України свідчить про його недійсність.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з ч.1ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звертатись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Матеріали справи свідчать про те, що 0б.01.2009року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір позики, за умовами якого, останній передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 ОООдоларів США, а позичальник зобовязався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити 18% річних за користування ними. Договір позики укладений у письмовій формі відповідно до вимог ст.1047 ЦК України.

У договорі також зазначено про те, що сторони домовились розглядати квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_7 такою, що надається в забезпечення договору позики, а у разі її продажу, надається житловий будинок за адресою: м. Херсон, вул. 20 Східна 18 , що належить ОСОБА_5

При цьому зі змісту зазначеного вище договору вбачається, що ОСОБА_5 стороною в ньому не була і жодна із сторін в її інтересах не діяла, а тому на думку колегії суддів, вона не вправі порушувати питання щодо дійсності даного правочинну.

Судом також, не встановлений факт звернення стягнення на майно позивачки в установленому законом порядку або факт обмеження її прав щодо належного майна, а тому висновки суду щодо виникнення у позивача обовязків за оспорюваним нею договором є необґрунтованими і таким, що суперечать встановленим ним обставинам.

Таким чином, рішення суду як таке, що не ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.203,1047,ст.ст.303,307,309,31бЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючої в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 05 жовтня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_10, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: