21.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-7019/2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_1
Доповідач: Бездрабко В. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця 21 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кузнєцова О.А.

Суддів: Бездрабко О.В.

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 серпня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

встановила:

В травні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що відповідно до Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни. Ст. 6 зазначеного вище Закону дає їй право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку вона не отримує з 01.01.2006 р. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а останній визначається Законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Сума невиплаченої соціальної допомоги за 2006-2010 роки становить 5173 гривень 11 копійок.

Просила стягнути з відповідача на її користь недоплачені за 2006-2010 р.р. суми щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 5173,11 грн.; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона виплачувати їй щомісячну державну соціальну допомогу в розмірах, передбачених ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, зобов'язано Управління пенсійного фонду в Комсомольському районі м. Херсона здійснити ОСОБА_3 донарахування ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а також за 2009 рік та 4 місяці 2010 року.

В решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 серпня 2010 року та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має статус дитини війни, а тому відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 оскільки судом першої інстанції були вірно застосовані норми матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким змінено редакцію ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 р. та 2010 р.» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася і будь-які обмеження щодо її застосування не встановлювалися.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії за 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а також за 2009 рік та 4 місяці 2010 року у відповідності з приписами норми ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей» в редакції 2004 р.

Отже, постановлене судом першої інстанції рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів управлінню Пенсійного фонду України для виконання покладених на нього обов'язків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: