Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2-3814/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Кулик Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства „Ерсте Банк", третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства „Ерсте Банк", третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві вказує, що 07 травня 2008 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте банк» в особі Рівненської філії ВАТ „Ерсте банк" був укладений договір іпотеки №014/16545/3/14892/1. Даний договір забезпечував вимоги відповідача, що витікають з кредитного договору № 014/16545/3/14892. 15.01.2010 року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження, щодо виконавчого напису № 584 виданому 16.12.2009 року, приватним нотаріусом ОСОБА_5, щодо звернення стягнення на майно - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 35 Закону україни „Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Дана вимога Закону „Про іпотеку" продубльована в п. 5.1. договору № 014/16545/3/14892/1 від 7 травня 2008 року і не виконана при вчинені виконавчого напису № 584 від 16.12.2009 року. У зв'язку з чим вважає виконавчий напис таким, що не підлягає до виконання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить, прийняти рішення, котрим визнати виконавчий напис від 16.12.2009 р. зареєстрований в реєстрі за № 584, вчинений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_4 акціонерного товариства „Ерсте Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_3, таким, що не підлягає виконанню та судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства „Ерсте Банк" позовні вимоги позивача заперечив з тих підстав, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором майновим поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_6 виступила ОСОБА_3, якою в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки № 014/16545/3/14892/1 від 07 травня 2008р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 745.

ОСОБА_6 було порушено вказані умови кредитного договору, а саме починаючи з березня місяця 2009 р. не здійснює сплату платежів передбачених кредитним договором. АТ "Ерсте Банк" неодноразово звертався до ОСОБА_6 та позивачки з вимогами про усунення порушень виконання основного зобов'язання. Зокрема таких звернень було надіслано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 коловій О.М. більше півтора десятка разів, отримання переважної більшості кореспонденції від АТ "Ерсте Банк" було проігноровано, проте позивачкою було особисто отримано наступні повідомлення вимоги: повідомлення вимога про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору від 10 липня 2009 року за вих № 25.2.0-19/133 на адресу ОСОБА_6, та вих. № 25.2.0-19/134 на адресу ОСОБА_3 які були отриманні ними особисто відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, повідомлення вимога про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору від 18 травня 2009 року за вих. № 25.2.0-19/120 на адресу ОСОБА_6, та ОСОБА_3 які були отриманні ними особисто відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення. Таким чином, АТ "Ерсте Банк" отримав право 14 серпня 2009 року звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом та скористався цим правом 1 б грудня 2009 року, після того, як всі можливі заходи впливу до позичальника та майнового поручителя були вичерпані. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином, про причини нез'явлення до суду не повідомив, до початку судового засідання подав заперечення на позов в яких вказує, що для вчинення виконавчого напису представником відповідача було подано всі необхідні документи, що встановлюють безспірність заборгованості позивача перед відповідачем та передбаченні чинним законодавством для вчинення виконавчого напису.

Також відповідач надав йому документи, ще встановлюють прострочення виконання зобов'язання, а саме: повідомлення-вимогу про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору № 25.2.0-19/134 від 10 липня 2009 року, яку позивач отримала "13" липня 2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа) №6544083.

Виконавчий напис було вчинено 16 грудня 2009 року, тобто після спливу тридцятиденного строку з моменту повідомлення позивача про порушення основного зобов'язання за іпотечним договором, як це передбачено ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином, про причини нез'явлення до суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що 07 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», яке в послідуючому перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 014/16545/3/14892. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору кредитор, на умовах встановлених договором, надає позичальнику кредит в сумі 50000 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 06 травня 2018 року (включно), зі сплатою 14,50 % відсотків річних.

В забезпечення виконання кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_3, укладено договір іпотеки № 014/16545/3/14892/1 від 07 травня 2008 року. Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира п"ятикімнатна, що знаходиться за адресою м.

Рівне, АДРЕСА_3.

16 грудня 2009 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно: п"ятикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач в судовому засіданні вказував на те, що його не було повідомлено ні банком ні нотаріусом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Дані твердження спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до умов п. 5.2. кредитного договору позивач зобов'язувався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора, щомісячно, до 15 числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплату платежів згідно з графіком платежів, вказаних в додатку № 1 до кредитного договору.

Відповідно до умов п. 3.1.4. договору іпотеки у випадку невиконання позивачем зобов'язань по договору іпотеки або за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки згідно п. 5.4. договору іпотеки передбачав звернення стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Позивач у встановленні кредитним договором строки не виконував зобов'язання по сплаті платежів, чим порушив умови кредитного договору і як наслідок, дав право іпотекодавцю звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису раніше строку дії кредитного і іпотечного договорів.

Факт порушення позивачем умов кредитного договору та майновим поручителем договору іпотеки підтверджується повідомленням-вимогою про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору № 25.2.0-19/134 від 10 липня 2009 року, яку позивач отримала 13 липня 2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа) № 6544083, та виписками по особистому рахунку позивача. Пояснення представника позивача про те, що боржник за кредитним договором після отримання письмового попередження виконав вимоги банку, спростовується матеріалами справи. Як встановлено в судовому засіданні відповідач в повідомленні-вимозі про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору № 25.2.0-19/134 від 10 липня 2009 року ставив дві вимоги: першу погасити прострочену заборгованість, другу повернути повністю кредит. З моменту отримання повідомлення-вимоги та письмового попередження позивач не виконав зобов'язання повністю, а ОСОБА_6 виконав частково. За таких обставин, суд вважає, що стягувач ВАТ "Ерсте Банк" та нотаріус вжили необхідних заходів про попередження боржника за тридцять днів про вчинення виконавчого напису.

Частиною 1 ст. 590 Цивільного кодексу України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення

вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Частина 1 розділу 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 передбачається право на звернення стягнення на заставлене майно, у разі якщо право звернення виникло на підставі нотаріально посвідченої угоди. Такими угодами є договір іпотеки і договір застави.

п. 283 Інструкції передбачає вчинення виконавчого напису саме на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Згідно п. 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи у разі якщо заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Безспірність заборгованості передбачає: наявність належних документів (доказів), які вказують на виникнення, розмір і вид заборгованості і передбачених чинним законодавством; відсутність документів (доказів), що підтверджують спір щодо виникнення, розмір і вид заборгованості.

На момент вчинення виконавчого напису розмір зобов'язання позивачем не оспорювався в порядку, визначеному чинним законодавством.

На переконання суду, позивач безпідставно стверджує, що відповідачем не було надано нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Так, для вчинення виконавчого напису, відповідачем було надано: заяву про вчинення виконавчого напису; кредитний договір № 014/16545/3/14892, від 07 травня 2008; договір іпотеки № 014/16545/3/14892/1 від 07 травня 2008 року, вимогу та розрахунки заборгованості боржника перед відповідачем.

Отже, суд вважає, що банк та приватний нотаріус, який вчиняв виконавчий напис діяли в межах чинного законодавства і вжили заходів необхідних для підтвердження безспірності заборгованості по кредитному договору та правомірно звернули стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з чим позовні вимоги позивача є недоведеними.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 49, 590 Цивільного Кодексу України ст. ст. 12, 33 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 10, 60, 88, 130, 212, 213, 215, 220 ЦПК України, п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства „Ерсте Банк", третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у

судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29.09.2010 року