Справа № 22ц-5016/2010 Головуючий у 1 інстанції Ванівський Ю.М.
Категорія 27 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Павлишина О.Ф.

Суддів Мусіної Т.Г, ОСОБА_1

при секретарі: Луньо К.А.

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Франківського районного суду м.Львова від 22 березня 2010 року

встановила:

В листопаді 2009 р. ВАТ „ОСОБА_4 Аваль звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.11.2007 р. в сумі 926.862,78 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22 березня 2010 р. позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом усіх обставин справи, зокрема, неврахування, що кредитний договір забезпечений договором іпотеки, предметом якого є незавершений будівництвом будинок та земельна ділянка в с.Малехів Жовківського району, неврахування її тяжкого матеріального становища, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника банку ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 16 листопада 2007 р. між ВАТ „ОСОБА_4 Аваль та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/9723/74/53697 відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит для придбання земельної ділянки та незавершеного будівництва в сумі 910.808 грн. на строк по 16 листопада 2007 року (а.с. 12-14) та відповідно до 5.1 договору зобовязалась сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,950% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами до 15 числа кожного місяця відповідно до договору (а.с.15-16).

Пунктом 6.5 кредитного договору передбачено, що банк має право достроково вимагати погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання позичальником умов цього договору. Така вимога підлягає виконанню позичальником у повному обсязі не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора! вимогою дострокового погашення.

Судом встановлено, що банк направив ОСОБА_3 письмову вимогу 02-05/07-2897 від 16 квітня 2009 р. про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором, проте відповідачка своїх зобовязань не виконала і станом на 7 жовтня 2009 р. заборгованість відповідачки перед банком за кредитним договором склала 926862,78 грн. (а.с. 6- розрахунок боргу).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим дів виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1ст.625 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення поверненні чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернені частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки відповідачка ОСОБА_3 в порушення умов укладеної договору не виконала свої зобовязання по поверненню кредиту щомісячним платежами, суд правильно прийшов до висновку про обґрунтованість позовні» вимог банку щодо дострокового повернення заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини, що мають значення для справи, права та обовязки сторін, які випливають з кредитного договору, правильно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду справи, передбачена ЦПК України, тому підстав для зміни або скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1ч.1ст.307, ст. 308, п.1ч.1ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 22 березня 2010 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України і розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_1