справа №2-1237/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Копіци О.В.

при секретарі Пойзнер В.Є..,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт Комінтернівське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить розірвати укладений між ними шлюб, а також визначити із нею місце мешкання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю, просив справу розглянути у попередньому судовому засіданні, про що надав відповідну заяву, проти визначення місця мешкання сина із позивачкою не заперечував.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, наслідки якого розяснені сторонам.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.04.2001 року в виконкомі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис № 5 (свідоцтво про укладення шлюбу серії I- ЖД №296090 від 03.04.2001 року). Після укладення шлюбу позивачка залишила дошлюбне прізвище «Борткевич».

Від шлюбних відносин у сторін є малолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає разом із матірю.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що в останній час подружнього життя між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в зв'язку з різними поглядами на життя у них постійно виникали скандали та сварки по різним питанням і це призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сторони припинили підтримувати подружні відносини, вести спільне домашнє господарство, на примирення не згодні. За згодою сторін місце проживання малолітньої дитини після розірвання шлюбу визначається із позивачкою по справі.

Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним.

На підставі ст. 104. 105, 110 СК України, керуючись ст.ст. 130, 174, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.04.2001 року в виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №5.

Місце проживання ОСОБА_3, 22.04 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити із матірю - ОСОБА_1, позивачкою по справі.

Державне мито, що стягується при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на відповіла стягнувши з нього 17 грн., звільнивши від сплати держмита позивачку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішень заяви про апеляційне, оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя