Справа № 2-7528/10
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11 червня 2010 року, Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Турецького О.С.

при секретарі - Курченко В.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до повноліття дитини, а в разі продовження ним навчання до досягнення віку 23 років.

В ході судового засідання позивачем були уточненні позовні вимоги, відповідно до яких, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? від усіх видів заробітку відповідача щомісячно з моменту подачі даної позовної заяви до повноліття дитини, а у випадку продовження ним навчання до досягнення ним 23 років.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтувала наступним.

У шлюбі у неї з відповідачем народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

У травні 2009 року відповідач залишив позивачку та їх спільного сина і почав жити окремо. Ніяким чином турботу про позивача та сина відповідач не виявляє, їхнім життям не цікавиться, не бере участі у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні дитини.

Як зазначає у своєму позові позивачка, у грудні 2008 року їх син - ОСОБА_3 переніс інфекційне захворювання мононуклеоз. Це захворювання впливає на імунну систему, склад крові та лімфоідні тканини. Курс лікування триває вже більше року та потребує значних фінансових витрат і повинен продовжуватися за схемою визначеною лікарем. Вказане підтверджується медичною довідкою. Знаючи, що неповнолітній син ОСОБА_3 потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків.

Інших дітей або утриманців у відповідача немає.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на ст. 184 СК України, зазначаючи що відповідач, як батько, повинен приймати участь в вихованні, утриманні дитини.

У судове засідання зявилася позивачка. Позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, тому суд вважає недоцільним подальше відкладання справи та на підставі статті 169 ЦПК України провести розгляд справи в заочному порядку.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що у позивача у шлюбі з відповідачем народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

У травні 2009 року відповідач залишив позивача та їх спільного сина і почав жити окремо. Ніяким чином турботу про позивача та сина відповідач не виявляє, їхнім життям не цікавиться, не бере участі у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні дитини.

У грудні 2008 року їх син - ОСОБА_3 переніс інфекційне захворювання мононуклеоз. Це захворювання впливає на імунну систему, склад крові та лімфоідні тканини. Курс лікування триває вже більше року та потребує значних фінансових витрат і повинен продовжуватися за схемою визначеною лікарем. Вказане підтверджується медичною довідкою. Знаючи, що неповнолітній син ОСОБА_3 потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків.

Інших дітей бо утриманців у відповідача немає.

Відповідно ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як зазначено у ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення ними 23 років.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстав для відмови в задоволенні позову судом встановлено не було, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, згідно ст.ст. 84, 180-184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60,169, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно з моменту подачі даної позовної заяви до повноліття дитини, тобто з 19.03.2010 року до 07.11.2025 року, а в разі продовження ним навчання до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку, тобто до 2030 року.

Заява про апеляційне оскарження даного рішення, може бути подана до суду протягом 10-ти днів після його проголошення.

Апеляційна скарга на дане рішення суду, протягом 20-ти днів після звернення із заявою про його оскарження, може бути подана до Апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси.

Заява про перегляд даного заочного рішення, може бути подана відповідачем до Приморського райсуду м. Одеси, протягом 10-ти днів, після отримання копії рішення.

Суддя : Турецький О.С.

11.06.2010