Справа №22ц-947 2010 р
Головуючий у 1-й інст. Городецька Л.М.
Доповідач Юхименко А.Г.
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-суддіЮхименкаА.Г.,

суддів : Зубарєвої К.П., Бакус В.Я.,

секретаря Гуняк О.Я.,

з участю: сторін, представника позивача та адвокатів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 24 грудня 2008 року;-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору від 28 травня 2005 року, скасування витягів про реєстрацію спадкового договору та обтяжень нерухомого майна, виселення із житлового приміщення.

Ухвалою суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2009 року зазначене рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд суду першої інстанції. Однак ця ухвала 03 лютого 2010 року скасована колегією суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України з направленням справи на новий розгляд суду апеляційної інстанції (а.с. 146-147).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким розірвати укладений між нею і ОСОБА_2 28 травня 2005 року спадковий договір. При цьому покликається на те, що нею договір укладено під тиском відповідачки, яка використала її безпорадний стан, перед підписанням договору її не повідомили про його зміст, вона прочитала його лише вдома і тоді дізналась що це спадковий договір. Висновки суду про те, що відповідачка належним чином виконувала обов»язки по договору не відповідають дійсним обставинам справи, показанням свідків та сусідів по квартирі.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, її представника та адвокатів, перевіривши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів вважає, що її слід відхилити, виходячи з наступного.

Спадковий договір між сторонами укладено та посвідчено третьою особою по справі приватним нотаріусом ОСОБА_3 28 травня 2005 року. Позов про його розірвання подано з мотивів невиконання відповідачкою розпоряджень позивачки. Вказана підстава позивачем в процесі слухання справи в суді першої інстанції не змінена, тому покликання апелянта як в скарзі, так і в поясненнях, що суд не звернув уваги на те, що договір укладено під тиском, чи внаслідок помилки у його змісті, до уваги колегією не приймаються, бо вони виходять за межі позовних вимог.

Відповідно до Договору (а.с.5) покладені на відповідачку обов*язки повині були виконуватися відповідачкою щомісячно.

Позов про розірвання договору подано представником позивачки ОСОБА_4 26 вересня 2008 року, тобто пройшло понад три роки після його укладення. За цей тривалий період часу позивач ОСОБА_1 жодного разу не звернулась у відповідні правозахисні органи, в т.ч. відділ соціального захисту, зі скаргою на дії чи бездіяльність відповідачки.

05 вересня 2008 року в Галицький ЛМУ УМВСУ у Львівській області поступила скарга від імені ОСОБА_1Ф на дії відповідачки ОСОБА_2. її перевіркою встановлено, що Окс скаргу не подавала і не підписувала, та відмовилась давати письмові пояснення відносно поведінки відповідачки (Матеріали ЖРЗПЗ-4756). Теперішній представник позивачки ОСОБА_4 визнала факт того, що дану скаргу подавала вона, при цьому поставила підпис «Окс».

Також відсутні будь-які допустимі як доказ звернення Окс до самої відповідачки щодо невиконання нею зобов»язальних умов договору

Не подано таких доказів на момент пред*явлення позову та розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому суд дав належну оцінку поясненням представника позивачки ОСОБА_4 та допитаним в якості свідків її родичів, оскільки ОСОБА_4 є зацікавленою у розгляді справи особою, має намір доглядати за Окс, т.я. приміщення її квартири та квартири позивачки складали раніше одну цілу квартиру, а зараз мають спільний коридор. До того ж жоден з цих свідків не ствердив, що був присутнім при з*ясуванні сторонами своїх стосунків.

Покликання на показання свідка ОСОБА_5 (соціальний працівник) також не можуть бути доказом для задоволення позову, оскільки свідок дала показання щодо виконання саме нею її службових обов*язків, які не пов*язані з наявністю спадкового договору, при цьому не ствердила, що їй, як представнику органу соціального захисту, скаржилась чи висловлювала незадоволення позивачка щодо невиконання умов спадкового договору відповідачкою по справі.

Тривалий час відповідачка ночувала в квартирі відповідачки, оскільки після травми вона не могла без її допомоги пересуватись, вона ж оплачувала комунальні послуги за квартиру.

Вказане свідчить про те, що в межах позовних вимог у суду не було доказів для розірвання договору з підстав неналежного виконання відповідачкою його умов. Доводи скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для його зміни чи скасування колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів;

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 24 грудня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді