РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Бранько Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка навчається,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і сплачував аліменти до її повноліття, після чого стягнення аліментів припинилося, а добровільно він не надає матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

С Ф .

В судовому засіданні позивачка свої вимоги змінила, пояснивши, що відповідач має можливість надавати їхній дитині матеріальну допомогу, так як отримує допомогу по безробіттю та має в користуванні вантажний автомобіль. Але жодної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться. Просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 320 грн..

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що він ніде не працює, майже рік перебуває на обліку в центрі зайнятості де отримує допомогу. Крім того має поганий стан здоровя, а тому вважає, що немає змоги надавати матеріальну допомогу сину.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, який знаходиться на утриманні позивачки та навчається у навчальному закладі на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги, яку відповідно до ч.1 ст. 199 СК України відповідач може надавати, так як отримує допомогу по безробіттю, що підтверджується показами сторін, свідоцтвом про народження ІІІ-БП №316471, довідкою Буринської міської ради №361, довідкою навчального закладу, довідкою про доходи.

При цьому суд вважає не обгрунтованим твердження позивачки, що відповідач отримує дохід, який дає можливість сплачувати аліменти в розмірі 320 грн. так як вона не довела це в судовому засіданні відповідно до вимог ст.60 ЦПК України.

Не були добуті такі докази і судом, незважаючи на прийняті заходи по встановленню фактичних обставин справи.

Однак, враховуючи матеріальне становище сторін, стан їх здоровя та дитини, а також те, що відповідач хоча і не працює, але отримує допомогу по безробіттю, суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини яка навчається повинен становити 200 грн. у твердій грошовій сумі.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15, 212, 214-215 ЦПК,ст.ст.182, 184, 198, 199, 200 СК України,

суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі 200 грн. на утримання його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 які сплачувати ОСОБА_1.

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 25.02.2010 року, до припинення навчання ОСОБА_3, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. в рахунок відшкодування витрат пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне, оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: