РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2-96 2010 року

25 січня 2010 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Шебельнікова С.К.,

при секретарі: Павліченко Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Змієві Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 серпня 2008 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що він за усною домовленістю з метою придбання проектної документації на виробничу лінію по брикетуванню лушпиння соняшника 28 серпня 2007 року, сплатив відповідачу грошові кошти у сумі 15000 доларів США, що складало за офіційним курсом НБУ на момент передачі грошей 75 750 грн. 00 коп. про що було складено розписку. Відповідач проектну документацію не оформив, грошей, отриманих за розпискою, йому не повернув. Просив стягнути з відповідача 75 750 грн. та понесені ним судові витрати.

ОСОБА_1 22 жовтня 2009 року подав до канцелярії суду уточнену позовну заяву, в якій просив: розірвати усний договір купівлі-продажу проектної документації на виробничу лінію по брикетуванню лушпиння соняшника, що укладений 28.08.2007 р. між ним і відповідачем та оформлений відповідною письмовою розпискою; стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 75750 грн. 00 коп. та понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 28 серпня 2007 року він, діючи згідно усної домовленості, з метою придбання проектної документації на виробничу лінію по брикетуванню лушпиння соняшника і подальшої її використання у своїй підприємницькій діяльності, на підставі розписки сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 доларів США. За офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на момент передачі вказаних коштів відповідачу, еквівалент наданої суми складає 75750 грн. 00 коп. Згідно досягнутої усної домовленості та наданої розписки проектну документацію, за яку відповідач отримав вищезазначені кошти, останній зобовязався розробити, зареєструвати в органах місцевої влади смт. Диканька Полтавської області та передати йому в строк до 10.10.2007 року. Незважаючи на численні усні переговори відповідач станом на 06.08.2008 року та відповідно на 21.10.2009 р. обіцяну проектну документацію не оформив та йому не передав. Сплачених за усним правочином і розпискою коштів відповідач позивачу станом дату розгляду справи також не повернув. Просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 75750 грн. 00 коп. та понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу проектної документації, укладеного в усній формі 28 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_2 відмовився, та дана відмова була прийнята судом.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати борг у розмірі 75750 грн. 00 коп., однак в звязку з тим, що у нього на

2

утриманні знаходиться четверо неповнолітніх дітей та він перебуває у

тяжкому матеріальному становищі, просив відстрочити виконання рішення на 3 місяці з моменту постановлення рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 підтримав свого довірителя.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З розписки від 28 серпня 2007 року, оригінал якої було оглянути в судовому засіданні, а копія міститься в матеріалах справи /а.с. 194/ вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 на проектні роботи в смт. Диканька суму в розмірі 15000 доларів СІЛА, та зобовязався передати документацію до 10 жовтня 2007 року.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт того, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15000 доларів США, внаслідок чого ОСОБА_2 написав розписку про отримання зазначених коштів.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. З ч. З ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що відповідач безпідставно набув грошові кошти, в судовому засідання визнав позов та визнання позову було прийняте судом як таке, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, внаслідок чого суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні.

Враховуючи прохання відповідача відстрочити виконання рішення суду, внаслідок перебування у скрутному матеріальному становищі та наявності у нього на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про можливість відстрочити виконання рішення на 3 місяці з моменту його постановлення.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме: сплачену суму судового збору в сумі 1136 грн. 25 коп. та 60 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1196 грн. 25 коп.

Керуючись ст.ст. 612, 1212 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208- 209, 212-215, 217 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, вїзд Дубового, буд. 7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул.

з

Бутівська. суд. 27. на користь ОСОБА_1 грошові кошти у

сумі 75750 /сімдесят п'ять тисяч сімсот пятдесят/ грн. 00 коп.

Виконання рішення в цій частині відстрочити на 3 (три) місяці з моменту

постановлення рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3

Харківської області, вїзд Дубового, буд. 7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул.

Бутівська, буд. 27, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1136

(одна тисяча сто тридцять шість) грн. 25 коп., та витрати на інформаційно-технічне

забезпечення розгляду справи в сумі 60 (шістдесят) грн. 00 коп., а всього 1196 (одну

тисячу сто девяносто шість) грн. 25 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду

Харківської області через Змїївський районний суд Харківської області шляхом подачі в

10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання

після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про

апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Головуючий :