Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-30/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В., Янча О.Ф., Кашуби А.В., Бондаренко О.В.,

за участю ОСОБА_1, представників позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сільського голови ОСОБА_4, представника сільської ради ОСОБА_5, представника служби у правах дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, її представників ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, експерта ОСОБА_15, ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_16, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17, до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_7, третя особа: служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, про визнання права на земельну ділянку, визнання недійсним рішення сільської ради та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 та ОСОБА_16, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17, до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_7, треті особи: служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, головне управління юстиції у Київській області, державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_18, про скасування свідоцтв про право на спадщину за законом.

в с т а н о в и в :

20.02.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_17 звернулась до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що рішенням Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10.10.1995 року ОСОБА_19, який є сином ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_17, для будівництва та обслуговування житлового будинку надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,24 га. На підставі вказаного рішення було видано державний акт на право власності на землю від 17.05.1996 року серії КВ №002484, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №23. 03.03.2004 року ОСОБА_19 помер. Спадкоємцями померлого є позивачі у справі, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_18 14.11.2007 року. При переоформленні зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування, 04.12.2007 року позивачі дізнались, що остання передана згідно рішення сільської ради від 28.03.1997 року іншому власнику відповідачу по справі ОСОБА_7 у зв'язку з відмовою ОСОБА_19 від земельної ділянки. Оскільки такої відмови з боку померлого не було, позивачі просили визнати право на успадковану земельну ділянку в рівних частинах та визнати недійсним рішення сільської ради від 28.03.1997 року на підставі якого ОСОБА_7 видано державний акт на право власності на землю від 19.08.1997 року серії І-КВ№ 086334, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №129 та скасувати останній.

Під час розгляду справи по суті, після поновлення розгляду справи по суті, 09.03.2010 року ОСОБА_16 та ОСОБА_1 збільшили розмір своїх позовних вимог та просили додатково визнати недійсними рішення виконавчого комітету сільської ради від 28.11.1996 року про вилучення земельної ділянки, переданої у особисту власність ОСОБА_19 та анулювання державного акту на право власності на землю й про вилучення земельної ділянки та відміну рішення про надання дозволу на будівництво індивідуального будинку, оскільки вказані рішення сільською радою фактично не виносились, а заява ОСОБА_19 про відмову від земельної ділянки є підробленою. Крім того, просили витребувати спірну земельну ділянку з чужого незаконного володіння.

02.04.2008 року ОСОБА_7 подано зустрічну позовну заяву, яку остання обґрунтовувала тим, що ОСОБА_19 самостійно до своєї смерті, починаючи з 1996 року, до суду та інших установ за захистом свого порушеного права не звертався, а позивачі звернулись з позовом лише в 2008 році, що свідчить про пропуск останніми строку позовної давності. Крім того, вважає, що всі рішення сільської ради ухвалені відповідно до вимог законодавства, а вона є законним власником земельної ділянки. Також просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на ім'я позивачів, оскільки спірна земельна ділянка не відноситься до спадкової маси після смерті ОСОБА_19, зважаючи на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_19 був скасований ще в 1996 році.

Під час розгляду даної цивільної справи згідно ухвали суду від 26.05.2008 року призначена судова почеркознавча експертиза підпису ОСОБА_19 вчиненого нібито ним на рішенні виконавчого комітету сільської ради від 28.11.1996 року про ознайомлення з цим рішенням. За наслідками останньої, згідно висновку експерта №159 підпис в рішенні виконаний не ОСОБА_19 а іншою особою.

ОСОБА_1 та представники позивачів під час розгляду справи по суті надавали пояснення, згідно яких позовні вимоги та уточнені позовні вимоги підтримали з обставин викладених в позовній заяві. Крім того, посилались на висновок експерта, який підтверджував, що ОСОБА_19 не відмовлявся від своєї земельної ділянки. Також зазначали, що позивачі не пропустили строк позовної давності, оскільки дізнались про порушення свого права лише в грудні 2007 року згідно повідомлення Гнідинської сільської ради при оформленні спадкового майна. У цьому зв'язку просили позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

ОСОБА_7 та її представники проти первісного позову заперечили, оскільки викладені в ньому обставини не відповідають дійсності, а експертиза проведена з грубим порушенням норм законодавства, що свідчить про неможливість визнання її належним доказом у справі. З цього приводу судом неодноразово відмовлялось у задоволенні клопотань про призначення повторної експертизи підпису. В свою чергу з метою недопущення порушення прав ОСОБА_7 на земельну ділянку, позивачка за зустрічним позовом просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані на ім'я позивачів. Крім того, ОСОБА_7 та її представники наполягали на застосуванні строку позовної давності, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_16 такий строк пропущений без поважних причин.

Гнідинська сільська рада Бориспільського району Київської області первісний позов визнала, а у задоволенні зустрічного позову просила відмовити зважаючи на те, що дійсно в матеріалах ради відсутні будь-які докази відмови ОСОБА_19 від наданої йому у власність земельної ділянки, саме рішення сільською радою та її виконавчим комітетом з цього приводу не виносилось. Державний акт на ім'я ОСОБА_7 виданий на підставі неіснуючого рішення сільської ради, оскільки 28.03.1997 року сесія ради не проводилась. Крім того, сільська рада підтвердила обставини звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_16 до них з метою оформлення спадщини та час дізнання останніх про порушення свого права.

Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації первісний позов підтримала, а у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, оскільки дійсно були встановлені порушення прав неповнолітнього ОСОБА_17

Бориспільська районна державна контора та державний нотаріус ОСОБА_18 проти зустрічного позову заперечили, просили розглядати справу без їхньої участі, надали копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_19

Головне управління юстиції у Київській області просило розглядати справу за їх відсутності, оскільки останнє є неналежним відповідачем у справі, зважаючи на що, останнє судом залучено в якості третьої особи без самостійних вимог.

Експерт ОСОБА_15 під час її допиту підтвердила свій висновок та зазначила, що допущені при здійсненні експертизи недоліки, повязані з тим, що були витребувані матеріали, на яких містились зразки підпису ОСОБА_19 є документами з грифом "для службового користування", не впливають на її висновок та його законність та правильність.

В судовому засіданні також були допитані в якості свідків ОСОБА_1, сусід власник суміжної земельної ділянки ОСОБА_13, син сусіда власника суміжної зі спірною земельною ділянкою ОСОБА_14, колишній секретар сільської ради ОСОБА_20

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, експерта та свідків, суд приходить до висновку про обґрунтованість первісних позовних вимог та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Так, правовідносини, що склались між сторонами з приводу власності та спадкування врегульовані нормами ЦК України (1963 року) та ЗК України (1990 року).

Судом встановлено, що згідно рішення Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10.10.1995 року ОСОБА_19 для будівництва та обслуговування житлового будинку надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,24 га, у зв'язку з чим на ім'я останнього видано Державний акт на право власності на землю від 17.05.1996 року серії КВ 002484, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №23 (а.с. 17, 18, том 1). Зазначена земельна ділянка, знаходиться до вул. Кузбасова в с. Гнідин, що підтверджується паспортом на забудову садиби в сільському населеному пункті від 17.05.1995 року (а.с. 19, том 1).

Таким чином судом встановлено, ОСОБА_19 мав у власності земельну ділянку площею 0,24 га по вул. Кузбасова в с. Гнідин з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Крім того, судом встановлено, що на момент своєї смерті (03.03.2004 року) з власності ОСОБА_19 зазначена земельна ділянка не вилучалась. Так, відповідачем у справі не надано достовірних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_19 добровільно відмовився від вказаної земельної ділянки. Натомість, Гнідинський сільський голова ОСОБА_21, колишній секретар сільської ради ОСОБА_12, підтвердили необхідність реєстрації рішень сільської ради з приводу вилучення земельних ділянок з власності чи користування громадян, наявність обовязкового протоколу та документів, які стали підставою для такого рішення. В даному випадку таких обставин судом не встановлено, а саме: рішення виконавчого комітету сільської ради від 28.11.1996 року про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_19, анулювання дозволу на будівництво та анулювання державного акту, виданого на його ім'я, - в сільській раді не зареєстровані в журналах обліку рішень ради та серед протоколів сесій ради, - відсутні (встановлено шляхом перевірки таких рішень сільської ради за відповідний період часу); відсутність компетенції виконавчого комітету сільської ради на скасування рішення сільської ради, яким було видано рішення про передачу земельної ділянки ОСОБА_19; відсутність добровільної відмови від земельної ділянки з боку ОСОБА_19, оскільки такої заяви в архіві сільської ради немає, про що свідчать відповідні довідки Гнідинської сільської ради; підробка підпису ОСОБА_19 на рішенні сільської ради від 28.11.1996 року щодо ознайомлення останнього з таким рішенням, що підтверджується висновком експерта; не проведення у вказаний день 28.11.1996 року відповідних сесій рад та засідань виконавчого комітету цієї ж ради.

Крім того, анулювання державного акту на право власності на земельну ділянку самою сільською радою або її виконавчим комітетом діючим на той момент законодавством (ст.ст. 17, 22, 23, 31, 32 ЗК України 1990 року) не передбачалось, оскільки таке питання вирішується тільки в судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що оспорювані позивачами рішення виконавчого комітету Гнідинською сільською радою 28.11.1996 року не приймались, а тому підстав вважати вказані рішення чинними у суду немає. Тому останні підлягають визнанню недійсними, оскільки внаслідок їхнього використання відбулось позбавлення права власності ОСОБА_19, та оформлення права власності на належну йому раніше земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7

Оскільки рішення Гнідинської сільської ради (народних депутатів) Бориспільського району Київської області від 28.03.1997 року №30/1-12 в частині щодо передачі ОСОБА_7 земельної ділянки в розмірі 0,24 га у приватну власність для обслуговування житлових будинків та для ведення підсобного господарства, було винесено щодо тієї ж земельної ділянки, що сторони визнали в ході судового розгляду справи, останнє підлягає скасуванню, оскільки порушує права позивачів за первісним позовом щодо володіння, користування та розпорядженням спірною земельною ділянкою.

З цього приводу правомірними та законними є вимоги позивачів щодо скасування державного акту на ім'я ОСОБА_7, оскільки останній виданий на підставі рішення сільської ради, якого не відбулось взагалі, про що свідчать досліджені матеріали сільської ради та довідка сільської ради, згідно якого рішення сільської ради 28.03.1997 року не приймались. Натомість в матеріалах справи є копія рішення сільської ради від 24.04.1997 року про надання ОСОБА_7 земельної ділянки в розмірі 0,24 га. Проте державний акт виданий на земельну ділянку площею 0,25 га.

Вказані обставини додатково підтверджують зроблені судом висновки.

Щодо наявності чи відсутності кадастрових номерів на земельну ділянку ОСОБА_19, то суд не бере до уваги постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області, оскільки остання не набрала законної сили.

Щодо висновку експерта, то на підставі зібраних у справі матеріалів суд вважає його достовірним, допущені при його виконанні недоліки не впливають на його законність, що було визнано в судовому засіданні і представником ОСОБА_7

З цих підстав слід визнати недійсним і державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ №086334, виданий на ім'я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в с. Гнідин Бориспільського району Київської області на підставі рішення Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 28.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №129, та виданого 19.08.1997 року.

Також судом встановлено, що вказаний державний акт у ОСОБА_19 не вилучався, а тому на підставі останнього, земельна ділянка в розмірі 0,24 га була віднесена до спадкової маси померлого й 14.11.2007 року державним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку позивачам за первісним позовом в рівних долях, як спадкоємцям першої черги (а.с. 104, 105, том 1).

Відповідно до статті 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, мас право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Позивачі дізналися про існування спірного рішення Гнідинської сільської ради народних депутатів від 28.03.1997 лише 04.12.2007 року, що вбачається листів Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 04.12.2007 № 1-15-374 та від 04.12.2007 № 1-15-375, тому строк позовної давності ОСОБА_16 та ОСОБА_1 при зверненні до суду не порушили.

Зазначене встановлено судом на підставі досліджених матеріалів цивільної справи. Іншого ОСОБА_7 та її представниками не доведено, а тому підстав для застосування строк позовної давності немає.

В той же час, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 слід відмовити, оскільки у останньої відсутнє таке право на звернення до суду, зважаючи на те, що вона не є спадкоємцем ОСОБА_19, а спірна земельна ділянка віднесена до спадкової маси останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову в тому числі й скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7, однак шляхом визнання його недійсним, зважаючи на чітке формулювання законодавства з цього приводу.

Підлягають задоволенню вимоги позивачів і стосовно витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, оскільки позивачі її не використовують, а відповідач не допускає останніх до неї вважаючи її своєю власністю.

За таких обставин за ОСОБА_17 та ОСОБА_1 слід визнати право на вказану спірну земельну ділянку, як спадкоємців померлого ОСОБА_19

Судові витрати у справі слід віднести на рахунок ОСОБА_7

На підставі викладеного, ЗК України 1990 року, ст.ст. 257, 261, 267, 393 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_16, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17 задовольнити частково.

Визнати право ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку площею 0,24 га, розташованої на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, наданої для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, належної ОСОБА_19, який помер 03.03.2004 року, успадкованої після смерті ОСОБА_19 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Бориспільською районною державною нотаріальною конторою 14.11.2007 року та зареєстрованих в реєстрі за номерами №1-2073 та №1-2076.

Визнати недійсними рішення Гнідинської сільської ради (народних депутатів) Бориспільського району Київської області від 28.11.1996 року (без номеру) "Про вилучення земельної ділянки, переданої у особисту власність ОСОБА_19, та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку".

Визнати недійсними рішення Гнідинської сільської ради (народних депутатів) Бориспільського району Київської області від 28.11.1996 року (без номеру) "Про вилучення земельної ділянки та відміну рішення про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку".

Визнати недійсними рішення Гнідинської сільської ради (народних депутатів) Бориспільського району Київської області від 28.03.1997 року №30/1-12 в частині щодо передачі ОСОБА_7 земельної ділянки в розмірі 0,24 га у приватну власність для обслуговування житлових будинків та для ведення підсобного господарства.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ №086334, виданий на ім'я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в с. Гнідин Бориспільського району Київської області на підставі рішення Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 28.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №129, та виданого 19.08.1997 року.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (с. Гнідин Бориспільського району Київської області, вул. Жовтнева, 14) та неповнолітнього ОСОБА_17 в інтересах якого діє ОСОБА_16 (АДРЕСА_2), - земельну ділянку площею 0,24 га, розташованої на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, наданої для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, належної ОСОБА_19, який помер 03.03.2004 року, успадкованої після смерті ОСОБА_19 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Бориспільською районною державною нотаріальною конторою 14.11.2007 року та зареєстрованих в реєстрі за номерами №1-2073 та №1-2076.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 та ОСОБА_16, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17, до Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_7, треті особи: служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, головне управління юстиції у Київській області, державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_18, про скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, - відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з ОСОБА_7 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (с. Гнідин Бориспільського району Київської області, вул. Жовтнева, 14) та неповнолітнього ОСОБА_17 в інтересах якого діє ОСОБА_16 (АДРЕСА_2), - 95 грн. 51 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 125 грн. 51 коп. судових витрат.

Судові витрати за розгляд зустрічних позовних вимог ОСОБА_7, а саме: 17 грн. 00 коп. судового збору та 8 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи віднести на рахунок ОСОБА_7, яка оплатила їх при поданні позовної заяви.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_22