Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 2-1030/10

18 лютого 2010 року м.Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Троян Н.А.

при секретарі Смиковій Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1В

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя справу за позовом ОСОБА_1 до КП «ЖЕК №3», Нікопольської міської ради, Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, сектору громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ ( з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «ЖЕК №3», Нікопольської міської ради, Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, сектору громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ ( з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що він з 2003 року мешкав з батьком ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1. Квартира належить до державного житлового фонду.

18 березня 2008 року батько помер. Він п»ять років мешкав з батьком у вказаній квартирі однією сім»єю, вели спільне господарство, підтримували її у належному технічному стані, сплачували комунальні послуги. Батько отримував мізерну пенсію і знаходився на його утриманні, бо тяжко хворів. Після смерті батька він звернувся до начальника ЖЕКу із заявою про реєстрацію його за місцем проживання, однак йому було відмовлено і тому він змушений звернутись до суду.

Просить встановити факт сумісного проживання та визнати за ним право користування житловим приміщенням, зобов»язати ЖЕК заключити з ним договір найму та зареєструвати його у вказаній квартирі.

Представники відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5І, кожен окремо, позовні вимоги не визнали і пояснили, що позивач з батьком не мешкав, після його смерті звернувся до ЖЕКу з заявою про реєстрацію його в спірній квартирі як сина померлого. Просять в позові відмовити.

Вислухавши позивача, його представника, представників відповідачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..64 ЖК України члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано ї інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 був зареєстрований і мешкав в квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою КП ЖЕК №3 (а.с.84).

18 березня 2008 року ОСОБА_6О помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

21 квітня 2008 року син померлого - ОСОБА_1 звернувся до начальника ЖЕКу з заявою з проханням зареєструвати його в квартирі померлого батька. При цьому позивач вказав своє місце проживання - АДРЕСА_3, тобто вказав адресу своєї дружини. Позивач просив зареєструвати його в квартирі батька на тій підставі, що він син померлого. В зв»язку з тим, що ОСОБА_6 був зареєстрований і мешкав в квартирі один, позивачу було відмовлено в реєстрації. Всі ці обставини підтверджуються заявою ОСОБА_1 з резолюцією начальник а ЖЕКу (а.с.5).

Суд дає критичну оцінку поясненням позивача в тій частині, що він мешкав разом з батьком в одній квартирі з 2003 року, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами. Так свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона сусідка померлого і живе на п»ятому поверсі. Вона один раз була в квартирі ОСОБА_6 і бачила там позивача. Бачила, як позивач виносив сміття. ОСОБА_6 казав їй що син його підтримує. Стверджувати, що позивач жив разом з батьком, вона не може.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона живе на другому поверсі і бачила, як ОСОБА_6 і позивач сиділи на лавці біля під»їзду. ОСОБА_6 казав їй, що син у 2003 році розійшовся з дружиною і живе з ним, що він хотів прописати сина в своїй квартирі, але ЖЕК йому відмовив. Вона влітку була в квартирі померлого, речей позивача не бачила, бачила куртку і шапку.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона дружина позивача. В 2005 році вони припинили шлюбні відносини, але шлюб не розірвали до теперішнього часу, чому, пояснити не може. Позивач пішов жити до батька. Коли чоловік був у відрядженні, вона доглядала за його батьком, приходила до нього. Батько чоловіка хотів приватизувати і зареєструвати в квартирі ОСОБА_1, але йому відмовляли.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що її квартира знаходиться поряд з квартирою померлого. ОСОБА_6 завжди жив сам. Вона іноді заходила до сусіда. В кімнаті у нього стояло одне ліжко, стіл, сервант, старий телевізор. Вона знала ОСОБА_1 в обличчя, чекала його коли він дитину в дитячий садочок і повідомила, що батько помер. Швидку також викликала вона. В квартирі ОСОБА_6 іноді були п»янки.

Суд дає критичну оцінку поясненням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, позивача ОСОБА_1 оскільки вони суперечливі та спростовуються зібраними по справі доказами. Так, позивач пояснював і вказав в позовній заяві, що проживав з батьком з 2003 року, а дружина позивача - ОСОБА_9 стверджує, що припинили вони шлюбні відносини в 2005 році, а до цього часу проживали разом

Твердження, що померлий мав намір зареєструвати сина в своїй квартирі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивач не надав жодного доказу звернення до ЖЕКу і жодного доказу відмови по такому зверненню.

Позивач звернувся до ЖЕКу з заявою про реєстрацію тільки після смерті батька - 21.04 2008 року. При цьому позивач вказав своє місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто квартиру своєї дружини (а.с.5).

Крім того, як пояснив позивач, на час смерті батька він був у відрядженні, (документів про відрядження у нього не має) і тому труп батька знайшли сусіди. Наступного дня, тобто 19 березня 2008 року він приїхав, але тіло батька вже було в морзі. Ці пояснення спростовуються відмовним матеріалом по факту смерті ОСОБА_6, згідно яких повідомлення про смерть ОСОБА_6 до міліції надійшло тільки 20 березня 2008 року і 20 березня тіло померлого ще знаходилось в квартирі. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що в квартирі антисанітарні умови, при допиті свідків встановлено, що померлий проживав один, що у нього є дружина та син, які живуть окремо, не спілкуються.

Пояснення позивача в цій частині спростовуються і поясненнями свідка ОСОБА_10, яка пояснила, що це вона повідомила позивача про смерть батька, коли він дитину до дитячого садочка, тобто знаходився в м. Нікополі. З пояснень ОСОБА_10 також встановлено, що в кімнаті померлого було тільки одно ліжко, а з фотографій відмовного матеріалу вбачається, що ліжко односпальне, що виключає можливість відпочинку на ньому двох людей.

Крім того, за позивачем та його матір»ю ОСОБА_11, згідно свідоцтва про право власності від 02.04.2001 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4, що підтверджується довідкою КП «Нікопольське МБТІ» від 16.11.2009 року (а.с.85).

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 64 ЖК України, ст.ст. ст. ст. 10,1.1,209,212,214-215,217-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «ЖЕК №3», Нікопольської міської ради, Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, сектору громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ ( з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права користування житловим приміщенням, зобов»язання КП «ЖЕК №3» заключити з ним договір найму квартири АДРЕСА_5 , зобов»язання сектору громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського МВ ( з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області зареєструвати його за адресою: АДРЕСА_6, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: