Троїцький районний суд Луганської області
17 грудня 2010 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Суського О.І.,
при секретарі Яковлєвій В.А.,
розглянувши у судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житло, -
Позивач у судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: буд. 65, вул. Кліменківська, село Сиротине Троїцького району Луганської області, так як придбав зазначений будинок у батька відповідачки, який на даний момент помер.
Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначила, що наданий момент претензій будь-якого характеру до позивача не має.
Суд, вивчивши та проаналізувавши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.1268 ч.І ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.
Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч.2 п. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Судом було встановлено, що 10 березня 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу належної останньому садиби, тобто житлового
ОСОБА_3 помер 21 квітня 2009 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 198470. Після смерті батька власницею садиби стала ОСОБА_2, як спадкоємиця першої черги, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕД № 255160, прізвище відповідачки було змінено згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 270016. Хоча ОСОБА_2 не верталася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак відповідно до частин 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У теперішній час позивач проживає на вказаній садибі, вступив у користування і володіння нею та почав її облаштовувати. З того часу, як позивач з ОСОБА_3 домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, останні, як вбачається з вищевикладеного, мали нотаріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу садиби, але ОСОБА_3 21 квітня 2009 року помер.
Вивчивши обставини справи, суд вважає, що позивач набуває право власності законним шляхом, так як між позивачем та померлим власником зазначеного нерухомого майна був укладений відповідний договір купівлі-продажу, згідно з яким останній прийняв гроші і передав позивачу у власність житловий будинок, нотаріально посвідчити даний договір останні не встигли у звязку зі смертю ОСОБА_3, що відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України є підставою для визнання цього договору дійсним у судовому порядку. Також судом було встановлено, що відповідачка є єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_3 за законом першої черги, так як інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, відповідачка на даний момент не має претензій до позивача з приводу спірного нерухомого майна, тому, суд, на підставі ст.328, ст. 331, ст. 1268, ст. 1223, 1261, ст. 220 ЦК України,
Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу садиби, тобто житлового будинку зі спорудами, розташованими за адресою: буд. 65, вул. Кліменківська, село Сиротине Троїцького району Луганської області, укладений 10 березня 2009 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на садибу, тобто житловий будинок зі спорудами, розташовану за адресою: буд. 65, вул. Кліменківська, село Сиротине Троїцького району Луганської області, а саме: житловий будинок 39,2 кв. м., літня кухня сарай 33,8 кв. м., гараж 10,1 кв. м., сарай 27,5 кв. м., сарай 10,4 кв. м., погреб 13,1 кв. м., огорожа.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголишення Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення/
Рішення суду набирає зіщонної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя