Справа № 22ц-556 Головуючий в 1 інстанції: Гірник Т.А.
Категорія : 53 Доповідач : Павлишин О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів Крайник Н.П., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Глинському О.А.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою головного лікаря Львівської обласної державної стоматологічної поліклініки ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 8 грудня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Вказаним рішенням суду частково задоволено позов ОСОБА_1 до Львівської обласної державної стоматологічної поліклініки, третя особа ОСОБА_2, про стягнення не доплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача не доплачену заробітну плату за період з 1.01.2002 року до 16.06.2007 року в сумі 5151 грн. 34 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1970 грн. з 17.06.2007 року до 28.02.2008 року, а всього - 7121 грн. 90 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник відповідача - головний лікар Львівської обласної державної стоматологічної поліклініки ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує про порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому покликається, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки вимоги про приведення у відповідність його заробітку з врахуванням мінімальної заробітної плати позивач не ставив. Також зазначає, що позивач на ст.95 КЗпП України в позовній заяві не покликався. Просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 про заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не оскаржується, правильність розрахунку недоплаченої заробітної плати апелянтом не оспорюється.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 працював на посаді лікаря-стоматолога-терапевта лікувально-ортопедичного відділення Львівської обласної державної стоматологічної поліклініки з 26.12.2001 року на 0,5 ставки.

В 2002 році позивачеві по справі нараховано заробіток в сумі 558 грн. 51 коп, в 2003 році- 1163 грн. 48 коп., в 2004 році 889 грн. 72 коп., в 2005 році 532 грн. 84 коп., в 2006 році 574 грн. 30 коп., в 2007 році 104 грн. 79 коп. (а.с.2-5)

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача не доплаченої заробітної плати, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідачем виплачувалась позивачеві заробітна плата, розмір якої є нижчим законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати.

Висновок суду грунтується на положеннях закону та відповідає обставинам справи.

Відповідно до положень ст.3 Закону України „Про оплату праці та ст.95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обовязковою на всій території України для підприємств, установ, організацій всіх форм власності і господарювання та фізичних осіб.

Оскільки в 2002 році позивачем не доплачено відповідачеві 356 грн.43 коп, в 2004 році не доплачено 404 грн. 28 коп, в 2005 році не доплачено 1662 грн. 16 коп., в 2006 році не доплачено 1613 грн. 20 коп., з 1 січня 2007 року до 16.06.2007 року не доплачено 115 грн. 21 коп, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно прийшов до висновку про порушення прав позивача, і ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 5151 грн. 34 коп. не доплаченої заробітної плати, що відповідає закону.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем ставилась вимога про стягнення не виплаченої заробітної плати, виходячи з ставки лікаря-стоматолога-терапевта інших відділень поліклініки, розмір якої відповідно до законодавства визначався як такий, що не може бути менший державної соціальної гарантії мінімальної заробітної плати. (а.с.1)

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, в зв"язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст.308, 313-315 ЦПК України , колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу головного лікаря Львівської обласної державної стоматологічної поліклініки ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 8 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_3