Справа № 2-1699/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м. Кілія

01.06.2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі: головуючого: судді Балана М.В., при секретарі Урсул Г.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Кілійського районного суду з зазначеним позовом в якому поясняють, що 25 листопада 1970 року ОСОБА_3 купив будинок за адресою вул. Толстого 19 в м. Кілія, у громадянки ОСОБА_4. Згідно рішення № 253 від 19 листопада 1987 року Кілійської міської ОСОБА_5 позивачці ОСОБА_1 та її чоловікові ОСОБА_3 було надано дозвіл на зруйнування старого будинку, та будівництво нового індивідуального житлового будинку за адресою вул. Толстого 19 в м. Кілія, на земельній ділянці розміром 677,6 кв. метрів. В 1988 році будинок було збудовано.

10 травня 1988 році помер - ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації Актів про смерть 12.05.1988 року зроблено запис № 132, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії III-ЖД № 296304.

Після смерті чоловіка спадщина дружиною - ОСОБА_1 та донькою - ОСОБА_2 прийнята своєчасно, тому, що безпосередньо на день смерті чоловіка Вони проживала разом за однією адресою: вул. Толстого 19 в м. Кілія, Кілійського району, Одеської області.

У 2008 році ОСОБА_1 звернулася до Кілійської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак їй було відмовлено, в зв'язку із тим, що вищевказаний будинок не було прийнято в експлуатацію, відсутнє свідоцтво про право власності на будинок. Крім того у 2010 році в Комунальному підприємстві „Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" зробили технічний паспорт на житловий будинок, але в зв'язку із неналежним оформленням правовстановлювальних документів на житловий будинок, та у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлому ОСОБА_3 та наступним власникам, якими є позивачі, повинно вирішуватися у судовому порядку. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, а також спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає.

Позивачі в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 271174 (актовий запис про шлюб № 238 від 21.10.1972 року), виданого Р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області).

19.11.1987 року за № 253 виконкомом Кілійської міської ради Кілійського району було винесено рішення згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було надано дозвіл на зруйнування старого будинку, та будівництво нового індивідуального житлового будинку за адресою вул. Толстого 19 в м. Кілія, на земельній ділянці розміром 677,6 кв. метрів.

Як вказано в свідоцтві про смерть ПІ-ЖД № 296304, виданому 12.05.1988 року ОСОБА_5 м.Кілії Кілійського району Одеської області, актовий запис № 132, ОСОБА_3 помер 10.05.1988 року.

Згідно технічного паспорту, складеного 20.04.2010 року КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок № 19 по вул. Толстого м. Кілія складається з: А- житловий будинок, а - веранда, Б- літньої кухня, б -навіс, В- сарай, Г - гараж, Д- вбиральня, 1 ворота, хвіртка, 2- огорожа, 3 колодязь, 4 - водопровід, 5 колодязь, І замощення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_1Г право власності на новостворене ними нерухоме майно у встановленому законодавством порядку не було оформлено, оскільки за встановленою законодавством процедурою, прийняття в експлуатацію збудованих споруд державною приймальною комісією не проводилось, підписаний і затверджений акт державної приймальної комісії

про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не складався, а тому за діючим

законодавством, зокрема, ст. 376 ЦК України, дані споруди вважається самочинним будівництвом,

оскільки будувались без належним чином затвердженого проекту, в зв'язку з чим згідно ст. 19 Закону

України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" єдиним

документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт самовільного Щ

будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно

Стаття 376 ЦК України містить норму, відповідно до якої право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У випадку ОСОБА_3 та ОСОБА_1Г самочинне будівництво проведено на земельній ділянці, яка у встановленому порядку знаходилась у їх користуванні, що дає підстави суду для задоволення заявлених позивачем вимог.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, шо не

заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше.

>

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виготовлену (створену) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до

експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності

на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оскільки позивачі правомірно набули правомочності з володіння користування та

розпорядження зазначеним нерухомим майном, є спадкоємцями за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України та прийняли спадщину згідно положень ч.З ст. 1268 ЦК України, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не можуть оформити своє право власності інакше ніж в судовому порядку, суд застосовує положення ст. ст. 16 ЦК України та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК, ст. ст. 8, 16, 328, 331, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ : Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку № 19 по вулиці Толстого в м. Кілія Одеської області - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер 10.05.1988 року - в рівних частках.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Толстого, 19, - за законом , та на 1/4 частину - за спадщиною.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарчими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Толстого, 19, - за спадщиною.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6