АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-6962/10* Головуючий у 1-й інстанції Якименко Т.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого судді: Бондаревської С.М.

Суддів: Панченка О.О.,Триголова В.М. при секретарі: Буряк С.М.

розглянула у відкритому су довому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області

па постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 24 лютого

2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду . -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Котедевського районного суду Полтавської області від 23 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача понесені виграти за сплату судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

З постановою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати оскаржувану ним постанову, оскільки вважає, що вона ухвалена з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та неврегульованості на законодавчому рівні порядку проведення вказаних виплат. Прохав ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимогТертишної М.М. у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення сулу першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Су дом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 3 1 гру дня 2009 року.

При цьому, такі висновки суду грунтувались на рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп 2007 та від 22.03.2008 року № 10-рп/2008. якими визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Такий висновок су ду є. вірним, внхєтдячн з наступного.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, то виплачується замість пенсії, підвищує гься на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 132 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки вищевказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавалися неконституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення, вони втрачали чинність і не підлягали застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що відповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них. повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу належні нарахування ( за той період часу, коли дія цієї норми не бела зупинена), але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправне бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст. 28 Законе України «Про загальнообов'язкове .державне пенсійне страхування». іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому, правоеіірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп 2008 від 22.05.2008року визнано неконституційними положення п. 41 розділу 2 Закону України «ІІро державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме редакція ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», передбачена вище наведеним Законом про держбюджет на 2008 рік, отже з цього дня вона втратила чинність і не підлягала застосуванню.

Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в зазначений період повинен виплачуватись, не відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюджет них кошт ів для цієї мети, оскільки питання фінансування них видатків не є предметом спору що розглядається .

Безпідставними с також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів, оскільки ехдом не схвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не епростовч ють висновків суду першої інстанції і рішення сулу є законним та обгрунтованим, а тому підстави для ного скасування відсутні.

Керуючись ст. 303. п. 1 ч І ст. 307. ст. ст. 308. З14, З15, 317 ЦПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області - відхилити.

Постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: Бондаревська С.М. Судді: Панченко О.О. Триголов В.М. З оригіналом згідно: