Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-1150/10
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

7 квітня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням судді: Цвіркун О.С.

при секретарі: Власюк О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

спеціаліста ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, суд -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2009 року, ОСОБА_6 від імені ОСОБА_5 звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав та пояснив, що 14 серпня 2008 року, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. 1095АО, рухаючись зі сторони с. Тучин в напрямку м. Рівне виконуючи обїзд тварини, різко виїхав на смугу зустрічного руху, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем, який належав позивачу ОСОБА_5 «Опель-Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6, який керував автомобілем по дорученню. Внаслідок ДТП останній отримав механічні пошкодження, у звязку із чим вартість матеріального збитку, заподіяного позивачеві складає 35195грн. що підтверджується висновком спеціаліста №116 у звязку з тим, що автомобілі були застраховані, ОСОБА_6 отримав від страхової компанії в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24990 грн., сума невідшкодованої матеріальної шкоди становить 10200 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму матеріальної шкоди. Окрім того, стверджує, що внаслідок пригоди та негативною поведінкою відповідача про категоричну відмову добровільно компенсувати заподіяну шкоду його довіритель також зазнав значних хвилювань, оскільки почував себе обманутим та не міг протягом певного часу в повній мірі виконувати свої службові обовязки. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 5000 гривень моральної шкоди.

Представники відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали повністю, та пояснили, що дійсно, 14 серпня 2008 року відбулось ДТП, однак вини свого довірителя в даному ДТП не вбачають хоча не оспорювали Постанову Рівненського міського суду про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 грн., крім того представники відповідача піддають сумніву висновки спеціаліста, що до вартості ремонтних робіт автомобіля позивача, крім того стверджують, що суду не надано доказів понесення витрат на ремонт автомобіля, що стосується моральної шкоди то дану вимогу вважають також необґрунтованою оскільки позивач отримав страхову виплату в максимально короткий терміни а свої моральні страждання жодним чином не довів, як того вимагає законодавством.

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посипається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 14 серпня 2008 року водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. 1095АО, рухаючись зі сторони с. Тучин в напрямку м. Рівне виїхав на смугу зустрічного руху, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем, який належав позивачу ОСОБА_5 марки «Опель-Вектра», д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок ДТП останній отримав механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду від 3 вересня 2008 року ОСОБА_2 визнано винним скоєні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

15 серпня 2008 року, експертом ОСОБА_4 в присутності представників страхових компаній та представника власника автомобіля, був складений Акт огляду автомобіля Опель Вектра д.н.з.НОМЕР_1 , в якому були зазначені пошкодження та опис деталей, які підлягають заміні.

Відповідно до висновку № 116 від 15 серпня 2008 року спеціаліста - автотоварознавця про визначення матеріального збитку завданого власникові автомобіля Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 35195 грн.

В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що Акціонерним Товариством «Українська пожежно-страхова компанія» з якою у водія ОСОБА_2 був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було виплачено, представнику позивача ОСОБА_6 24990 грн.

Як пояснив, в судовому засіданні, свідок ОСОБА_8, що він працює в страховій компанії «Українська пожежно-страхова компанія»,що відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності транспортних засобів» майнова відповідальність становить 25500 грн. тому власнику автомобіля Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_1 , 23 серпня 2008 року була визначена сума страхового відшкодування за мінусом франшизи в розмірі 24900 грн. Крім того як пояснив, свідок ОСОБА_8 будь-яких підстав недовіряти висновку спеціаліста №116 від 15 серпня 2008 року спеціаліста - автотоварознавця про визначення матеріального збитку завданого власникові автомобіля Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_1 , у страхової компанії не було.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Таким чином з врахуванням, того що позивач отримав страхове відшкодування в розмір 24990 грн. від AT «Українська пожежно-страхова компанія», а вартість ремонту автомобіля ушкодженого внаслідок ДТП становить 35195 грн. то позовна вимога про стягнення різниці у відшкодуванні фактичних затрат на автомобіль позивача підлягає до задоволення на суму 10200 грн.

Крім того позивачем ставиться позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Відповідно до вимог цивільного законодавства наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві у чому полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодувань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31.05.1995 року №4 моральною шкодою є «втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд виходить із глибини, характеру та обсягу психічних хвилювань та страждань позивач, що виникли у нього внаслідок

пошкодження автомобіля відповідачем, позбавлення його на певний час можливості реалізувати свої здібності, через побоювання у подальшому керуванні автомобілями.

З урахуванням таких обставин, виходячи із вимог розумності і справедливості, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на підставі ст. 23, 1167 ЦК України підлягають задоволенню частково на суму 1000 гривень.

На підставі викладеного, та ст.ст.. 23,1167,1188, ЦК України, керуючись

ст.ст. 11,60,61,88,212,214,215,218 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 10200 грн. ( десять тисяч двісті гривень) та моральну шкоду в розмірі 1000 ( тисячу) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по даній справі а саме судовий збір в сумі 102 грн., та 120 грн. витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення процесу.

В задоволені решти позовних вимог відмовити за безпідставністю

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Рішення також може бути оскаржене і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун