Житомирський районний суд Житомирської області
Справа № 2-1400/10
РІШЕННЯ ІМ ЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді - Баренко С. Г,

за участю секретаря судового засідання - Левченко С.О., представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Левківської сільської ради Житомирського району (далі - Рада) про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ;

ОСОБА_1 3.1. звернулася до суду із вказаним позовом до Ради. Вимоги мотивовані тим, що 1 >8.12.2006 помер її чоловік ОСОБА_2, з яким вона до самої смерті проживала разом у житловому будинку № 96 по вул. Тетерівській в с. Левків Житомирського району та проживає до тепер, а тому є такою що пийняла спадщину. Проте отримати наведений будинок у спадок через нотаріуса позивач не може у зв»язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував будинок в органах державної влади.

В судовому засіданні позов було підтримано представником позивача в повному обсязі. На думку останньої, лише суд у даному випадку може визнати право власності позивача на спірний будинок, оскільки будинок був побудований позивачем разом із спадкодавцем під час шлюбу, у по господарських книгах рахується за спадкодавцем, позивач постійно проживає та зареєстрована в ньому, фактично прийняла спадщину. Пояснила, що земельна ділянка, на якій розташований цей будинок не приватизована, проте позивач користується нею.

Сільський голова звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Позов визнав.

Беручи до уваги пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановленні правовідносини, які відповідають цивільному праву.

Суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2005 помер ОСОБА_2, який проживав у спірному будинку разом із позивачем в зареєстрованому шлюбі. Постановою державного нотаріуса №554 від 26.05.2010 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спірного будинку спадкодавцеві 3 довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» за № А-83 від 21.04.2010 також видно, що право власності за ОСОБА_2 у державних органах не зареєстровано, (а.с.8,11).

У відповідності до чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 182,331,1216-1218 ЦК України, якщо спірний будинок не прийнятий в експлуатацію та право власності на нього за спадкодавцем не зареєстровано, він не може входити до складу спадщини.

Будинок знаходиться в сільській місцевості. Перелік документів, які посвідчуют виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, викладений у ст.19 Закон; України «Про державну речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Одним із таких документів є рішення суду стосовно речових прав на майно, що набрало законної сили. Пр; цьому належним та допустимим доказом права власності на обєкт нерухомого майна у даном випадку є відповідне рішення про надання земельної ділянки саме під забудову житловогс будинку, наявність затвердженого проекту на будівництво, державного акту про прийняттю будинку в експлуатацію тощо. У разі відсутності таких документів, житловий будинок вважається самочинним будівництвом та не породжує право власності (ст.376 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що довідка виконкому Ради від 25.10.2010№ 1861. видана секретарем Ради, не містить необхідних даних, а тому не може бути прийнята судом як доказ.

Аналіз змісту ст.376 ЦК України та роз»яснень про самочинне будівництво спадкодавця, які викладені в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» дають підстави для висновку, що при самочинному будівництві до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, використані в процесі цього будівництва. Суд також дійшов висновку, що у подальшому позивач, як спадкоємець першої черги, не позбавлений права на отримання свідоцтва про права власності на спірний будинок.

Позивач не порушувала питання про визнання права власності на будівельні матеріали, які використовувались в процесі будівництва, а тому підстав для задоволення позову не має.

Керуючись: ст. ст. 15, 182, 328, 331, 376, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. З, 57-59, 67, 130, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок № 96 по вул.. Тетерівській в с. Левків Житомирського району відмовити за безпідставністю.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строків на апеляційне оскарження.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

ОСОБА_3