Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-1672/2010
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Бондаренко О.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, треті особи без самостійних вимог: відділ Держкомзему у м. Борисполі Київської області, ДП „Центр державного земельного кадастру, про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

26.03.2010 року позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.01.2009 року помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування, що розташована по вул. Дубечанська, 3-а в м. Бориспіль Київської області.

Для оформлення спадщини вона в установлений законодавством термін звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки в неї були відсутні правовстановчі документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на дану земельну ділянку. По справі інших спадкоємців немає, заповіт не складався. У звязку з тим, що спадкодавець за життя не встиг оформити на себе державний акт на земельну ділянку, а реєстрація права власності на земельну ділянку на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування.

В судовому засідання позивачка обставини справи підтвердила, позовні вимоги уточнила та додатково просила скасувати державний акт серії ЯД №919125 виданий 08.09.2009 року на імя ОСОБА_2

Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду.

Представник третьої особи ДП „Центр державного земельного кадастру в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Представник відділу Держкомзему у м. Бориспіль Київської області надав заяву про розгляд справи без його участі, поклався на думку суду.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судом встановлено що 04.01.2009 року помер ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 08.01.2009 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за Серією 1-ОК №138747 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 0,10 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул. Дубечанська, 3-а в м. Бориспіль, Київської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку Серії ЯД №919125 від 08.09.2009 року (а.с.7). Вказаний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, а земельна ділянка має кадастровий номер :13:038:0009 Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищенаведеної земельної ділянки №290 від 24.02.2010 року до земельної ділянки відноситься: 0,10 га земель з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, оцінених згідно вищезгаданої довідки на суму 68360 грн.

Заповіт спадкодавцем не складався. Родинні звязки між останнім та позивачкою підтверджується свідоцтвами про одруження серії IІ-БК №690191 від 02.02.1994 року (а.с.9), де спадкодавець записаний чоловіком ОСОБА_1 По справі інші спадкоємці відсутні.

Позивачка в установлений законодавством термін звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити на себе державний акт на земельну ділянку з незалежних від нього обставин, а у зв'язку з тривалим процесом його виготовлення та оформлення, а тому в неї були відсутні правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на дану земельну ділянку, оскільки такий державний акт був зареєстрований після смерті спадкодавця. Відсутність вищевказаних правовстановлювальних документів не дає їй можливості прийняти спадщину й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом.

Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копій свідоцтв про смерть, копії свідоцтва про одруження, копії державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищенаведеної земельної ділянки, копії спадкової справи.

Відповідно до ст.81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

На думку суду, реєстрація права власності на померлу особу, в даному випадку, не перешкоджає визнанню за позивачем права власності на земельну ділянку, оскільки суд враховує похилий вік позивачки, незначний розмір земельної ділянки та наявність не скасованого державного акту оформленого на ім'я померлого.

Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, земельна ділянка, підлягають державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації.

Крім того, згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець намагався належним чином оформити документи на земельну ділянку до своєї смерті, але смерть завадила йому оформити державний акт про право власності на земельну ділянку на себе.

Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність належних правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом.

Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання права власності на земельну ділянку, у звязку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

Оскільки спадкодавець за життя вчинив усі можливі дії для належного оформлення вищезазначеної земельної ділянки і лише смерть завадила йому отримати право власності на неї, суд вважає за можливе встановити факт належності даної земельної ділянки на праві власності ОСОБА_2

Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_2, а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги слід задовольнити в цій частині у повному обсязі.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України слід визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; оціненої на суму 68360 грн. в порядку спадкування за законом, оскільки остання її прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна.

Зважаючи, що державний акт про право власності на земельну ділянку Серії ЯД №919125 від 08.09.2009 року, що видано на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, видано вже після смерті останнього і не підписаний ним, а тому не має юридичної сили, а лише підтверджує, що останньому належала дана земельна ділянка, та те, що за ОСОБА_1 судом визнано право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом, а переоформлення спірної земельної ділянки не можливе без скасування попереднього державного акту є всі підстави скасувати такий державний акт, оскільки він порушує право власності позивачки на спадкове майно.

Судові витрати в справі слід покласти на позивачку, оскільки рішення ухвалено в її інтересах.

На підставі ст. 81 ЗК України, ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; оціненої на суму 68360 грн., кадастровий номер :13:038:0009, розташовану по вул. Дубечанська, 3-а в м. Бориспіль Київської області, що належала ОСОБА_2, який помер 04.01.2009 року.

Зобовязати ОСОБА_1 на підставі рішення суду здійснити державну реєстрацію визнаного за нею нерухомого майна.

Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, виданий на ім?я ОСОБА_2 08.09.2009 року серії ЯД №919125, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10., - визнати недійсним.

Судові витрати в справі, а саме: 683 грн. 60 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, - покласти на ОСОБА_1, яка сплатила їх при поданні позову.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 14.05.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_3