Справа № 2-2537/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року м. Кілія

23 березня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

про визнання права власності на житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали наступне - на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.10.2007 року вони є власниками житлового будинку, що розташований на земельній ділянці в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Леніна, 97. В 2008 році позивачами був отриманий дозвіл на знесення придбаного аварійного будинку. Після знесення старого будинку, на вказаній земельній ділянці, в 2009 році позивачі самовільно збудували новий житловий будинок. Бажаючи отримати свідоцтво про право власності на збудований будинок, позивачі звернулася до виконкому Вилківської міської ради з заявою про прийняття будинку до експлуатації, але виконком відмовив у прийняття у зв'язку з самочинним будівництвом нерухомого майна. Відповідно до чинного цивільного законодавства право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за позивачами лише у судовому порядку, що послужило підставою звернення до суду з позовом. У зв'язку з наведеними обставинами та неможливістю оформити право власності на новий побудований житловий будинок інакше, ніж у судовому порядку, позивачі просять суд визнати за ними право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Леніна, 97.

Представник позивачів за довіреністю у судовому засіданні підтвердила пред'явлені позовні вимоги.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовідносинами:

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.10.2007 року бланк серія ВКА № 249454, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу 26.10.2007 року, як то передбачає ЦК України при укладенні такого типу правочинів, предметом якого є права на нерухоме майно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_3, яка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом була власником нерухомого майна, житловий будинок з надвірними господарчими спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Леніна, 97 на земельній ділянці площею 403 кв.м. Сторони виконали всі зобов'язання, які властиві та притаманні для такого виду двосторонніх договорів. Укладений сторонами договір був занесений до Єдиного державного реєстру правочинів, про що свідчить відповідний витяг з реєстру № 4849799 від 26.10.2007 року. Як наслідок укладеного правочину та договірного правонаступництва набуте право власності на придбаний житловий будинок було зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що з свого боку, свідчить витяг з реєстру права власності на нерухоме майно під № 16547950 від 06.11.2007 року, в якому вказано що позивачі є власниками, по 1/2 частині кожний, приватної спільної часткової власності у вигляді житлового будинку, що знаходиться в м. Вилкове Кілійського району по вул. Леніна, 97.

Як вказано в рішенні виконкому Вилківської міської ради № 15 від 24.01.2008 року виконком дозволив оформити зніс аварійного житлового будинку та господарських споруд, які розташовані на земельній ділянці площею 403 кв.м. в м. Вилкове по вул. Леніна, 97 та належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 22.02.2010 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Леніна, 97, складається з: літ. А - житловий

будинок, 2009 року побудови, (складається з: 1-1 коридор, 1-2 житлова кімната, 1-3 кухня, 1-4 житлова

кімната, 1-5 житлова кімната, 1-6 житлова кімната, 1-7 коридор, 1-8 складова, 1-9 котельня, 1-Ю сауна, 1-

11 гараж, 1-12 коридор, 1-13 гардеробна, 1-14 душова, 1-15 туалет ), літ. Б - вбиральня, № 1-5, І -

надвірні споруди.

В висновку Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку

інфраструктури Кілійської райдержадміністрації № 12-6 від 25.02.2010 року вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно побудували житловий будинок - літ. А, вбиральню - літ. Б та надвірні споруди № 1-5,1 на земельній ділянці, яка належить їм на праві приватної власності по вул. Леніна, 97 в м. Вилкове, які своєчасно не були представлені приймальній комісії для прийняття в експлуатацію з подальшим належним оформленням права власності на нерухоме майно. В висновку зазначено, що житловий будинок і господарські споруди відповідають вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» і ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України».

Висновком № 254 від 26.02.2010 року Кілійський районний відділ ГУ МНС України в Одеській області погодив оформлення права власності за позивачами на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований на земельній ділянці в м. Вилкове по вул. Леніна, 97. Аналогічний висновок надала СЕС Кілійського району, що підтверджується висновком № 303 від 26.02.2010 року.

Згідно з ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" єдиним документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт К самовільного будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили.

Відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, І набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як встановлено статтею 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. У випадку позивачів такий житловий будинок був побудований ними без належних дозволів, на земельній ділянці, що була у приватній власності позивачів, без затвердженого проекту, який своєчасно не був представлений для затвердження приймальній комісії виконкому Вилківської міської ради для прийняття будинку до експлуатації з метою подальшої реєстрації права власності на нерухоме майно, що дає суду підстави визначити такий будинок самочинно збудованим. Згідно ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди та набувати на них право власності за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачі стверджують, що ними виконані всі вимоги, передбачені законодавством при прибудуванні нового житлового будинку, але факт неприйняття будинку компетентними органами виконавчої влади не дозволяє їм володіти, користуватися та розпоряджатися правомірно набутим правом. Як було встановлено у судовому засіданні, при збудуванні житлового будинку позивачами були

дотримувані встановлені законодавством архітектурні, пожежобезпечні та санітарні норми, про що свідчать надані висновки компетентних органів. Також судом було встановлено, що права та інтереси інших осіб порушені не були, що у комплексному дослідженні законодавчих підстав визнання права на самочинно збудоване нерухоме майно дає всі підстави суду для задоволення позовних вимог.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю; суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути й фізичні особи.

Заслухавши пояснення представника позивачів у судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази по справі, суд вважає пред'явлений позов обґрунтованим, таким, що є заснованим на законі, не порушує прав та інтересів інших осіб, рішення суду стосовно речових прав на збудоване нерухоме майно є єдиною підставою для належного оформлення таких прав на самочинно збудоване позивачами майно, суд вважає за потрібне та необхідне визнати за позивачами право приватної сумісної власності, а тому, керуючись вищенаведеним, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,4, 8, 107, 209, 210, 212 - 215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16,316,318,319,328,331 ч.2, 369, 375, 376, 386 та 392 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Леніна, 97 на земельній ділянці площею 403,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційною суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4