ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2130/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" серпня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі

головуючого - судді Свистунової О.В.

при секретарі Севастьянової І.В.

позивачів: ОСОБА_2

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної у місті ради про виділення (визначення) часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із позовними вимогами до ОСОБА_4 районної у місті ради про виділення (визначення) часток у спільній сумісній власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на той факт, що 13.05.2005 року помер - ОСОБА_5, який був сином ОСОБА_2 та братом ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина: частина квартира АДРЕСА_1. На момент його смерті, в зазначеній квартирі були зареєстровані та проживали усі члени сімї.

Зазначена квартира була приватизована ОСОБА_2 та членами її сімї: ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_5 і належала їм на праві спільної сумісної власності. Фактично, кожному зі співвласників належало по 1/3 частини вищевказаної квартири.

Після смерті ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_2 звернулась до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що кожному із співвласників не була виділена їх доля у спільній сумісній власності.

У свідоцтві про право власності на житло від 26 лютого 1999 року № 234 не було вказано частку кожного із співвласників у спільній сумісній власності, частка кожного із співвласників була встановлена за домовленістю кожного з них по 1/3 частини. Ніхто із співвласників не заперечував за життя померлого проти встановлення такого порядку.

Враховуючи вищевикладене позивачі просять суд визначити частки в рівних долях у спільній сумісній власності, квартири АДРЕСА_1 за співвласниками: ОСОБА_2 та членом її сімї: ОСОБА_3 по 1/3 частини та залишити за померлим ОСОБА_5 1/3 частини вищевказаної квартири.

У судовому засіданні 16 серпня 2010 року позивачі підтримали заявлені вимоги та просили суд задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної у місті ради у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належно. До початку розгляду справи по суті подали суду письмову заяву щодо розгляду справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, ухвалюється рішення в порядку встановленому до вимог ст. 174 ЦПК України - тобто у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог частини другої статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши показання позивачки, проаналізувавши наявні письмові матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 234 від 26 лютого 1999 року виданого органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 29 грудня 1998 року за № Дз - 1315 (а.с.11) на ім"я ОСОБА_2 та членів її сімї: ОСОБА_3 та ОСОБА_5, останні є власниками на праві спільної (сумісної) власності житлової квартири АДРЕСА_2, яке було зареєстровано КП "Криворізьке БТІ" у реєстровій книзі за№ 166П-190-190.

13 травня 2005 року помер ОСОБА_5, актовий запис № 521 від 16.05.2005 року (Свідоцтво про смерть І-КИ № 031733 від 16.05.2005 року (а.с.10).

Після його смерті, члени його сім»ї подовжували проживати у спірній квартирі і фактично вступили в управління спадком. Даний факт підтверджено Довідкою № 152 від

12.04.2010 року виданої КЖП №3 (а.с.9). Крім того, позивачка ОСОБА_2 звернулась до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відповіддю від

13.04.2010 року № 529/01-14 (а.с.8) останній було розяснено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка спільною сумісною власністю. Зазначено, що у зв'язку з тим, що кожному із співвласників не була виділена (визначена) їх доля у спільній сумісній власності за життя померлого нотаріус не може видати Свідоцтво про право на спадщину.

На підставі ст.ст.316, 317 ЦК України (2004 року) право власності - це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України (2004 року) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

У судовому засіданні було з"ясовано, що за життя померлого не було укладено письмового договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, оскільки, за життя усіх членів родини не виникало потреби у виділенні часток у спільній власності. Із пояснень позивачів було встановлено, що між усіма членами родини була встановлена лише усна домовленість, згідно до якої, кожен з родини мав право на 1/3 частини від спільної власності, що складалась з трикімнатної квартири АДРЕСА_3, ніхто із співвласників квартири не заперечував проти визначення часток у праві спільної власності саме у такому розмірі.

Суд вважає підтвердженим той факт, що у вищевказаній квартирі позивачі постійно були зареєстровані та проживали як за життя співвласника - ОСОБА_5 та продовжують в ній проживати і після його смерті. Крім того, суду не було надано доказів щодо наявності претензій зі сторони третіх осіб на спадщину. Крім того, суд вважає підтвердженим той факт, що померлий: ОСОБА_5 та інші члени сімї спірною квартирою №33, будинку № 38 по вул.. Орджонікідзе в м. Кривому Розі володіли сумісно , в рівних долях - по 1/3 частини.

Факт родинних відносин між позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_5 були підтверджені у судовому засіданні.

На підставі викладеного суд вважає доведеними у судовому засіданні: право вимоги позивачів на визначення часток у праві спільної сумісної власності трикімнатної квартири АДРЕСА_3 в рівних долях за співвласниками по 1/3 частини.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 355, 357, 364, 370 ЦК України (2004 року), ст.ст. 7,10,11,59, 60, 88, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІ ШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної у місті ради про виділення (визначення) часток у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності, в рівних долях - трикімнатної квартири АДРЕСА_3 згідно Свідоцтва про право власності на житло № 234 від 26 лютого 1999 року виданого органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 29 грудня 1998 року за № Дз - 1315 (а.с.11), яке було зареєстровано КП "Криворізьке БТІ" у реєстровій книзі за № 166П-190-190 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за співвласниками по 1/3 частині.

Залишити у власності за ОСОБА_5, померлим 13 травня 2005 року, актовий запис № 521 від 16.05.2005 року (Свідоцтво про смерть І-КИ № 031733 від 16.05.2005 року), 1/3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_3 згідно Свідоцтва про право власності на житло № 234 від 26 лютого 1999 року виданого органом приватизації - Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 29 грудня 1998 року за № Дз - 1315 (а.с.11), яке було зареєстровано КП "Криворізьке БТІ" у реєстровій книзі за № 166П-190-190, як за співвласником.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Свистунова