Справа № 22ц-2030/10р. + 6444/10р. Головуюча у І-й інстанції Лойзик М.Б.
Категорія справи 51 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Стасів М.І.,

за участю ОСОБА_2 та представників Старосамбірського споживчого товариства ОСОБА_3 і ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 19 березня 2010 року та апеляційними скаргами Старосамбірського споживчого товариства і ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 червня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

18 лютого 2010 року Старосамбірська районна спілка споживчих товариств звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відсторонення відповідача від виконання обовязків голови правління Старосамбірського споживчого товариства та про зобовязання його передати всю документацію Старосамбірського споживчого товариства виконуючому обовязки голови правління згаданого товариства ОСОБА_5.

В порядку забезпечення позову позивач просив заборонити голові правління Старосамбірського споживчого товариства ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, що повязані з проведенням загальних зборів уповноважених (пайовиків) споживчого товариства.

В ході судового розгляду справи судом до участі у справі третіми особами без самостійних вимог було допущено ревізійну комісію Львівської облспоживспілки та правління Старосамбірського споживчого товариства.

Оскаржуваною ухвалою від 19 березня 2010 року в порядку забезпечення позову заборонено членам правління Старосамбірського споживчого товариства та будь-яким іншим особам, яким відсторонений від виконання обовязків голови правління ОСОБА_2 делегує повноваження голови правління, вчиняти дії, направлені на проведення загальних зборів уповноважених (пайовиків) Старосамбірського споживчого товариства.

Оскаржуваним рішенням від 29 червня 2010 року позов задоволено та зобовязано ОСОБА_2 виконати постанови правління Старосамбірської районної спілки споживчих товариств від 10.02.2010 року та від 17.02.2010 року в частині відсторонення його від виконання обовязків голови правління Старосамбірського споживчого товариства та передачі всієї документації, печатки, штампу товариства виконуючому обовязки голови правління ОСОБА_5

Вище згадану ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_2, а рішення він і також Старосамбірське споживче товариство.

ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову, покликаючись на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм ч. 3 ст. 151 ЦПК України та суперечить розясненням, які містяться у п.п. 4, 5, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та п.п. 43, 44, 45, 46 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 „Про практику розгляду судами корпоративних спорів.

У апеляційних скаргах на рішення суду обоє апелянтів просять оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вважають, що судом не було враховано норм ч.ч. 2 і 4 ст. 8 Закону України „Про споживчу кооперацію, якими встановлено, що спілка споживчих товарист визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та інше не заборонену чинним законодавством діяльність з дня її державної реєстрації і що вона не відповідає за зобовязаннями споживчих товариств і не має щодо них розпорядчих функцій, а також те, що предметом делегування споживчим товариством спілці споживчих товариств можуть бути лише права (повноваження та функції), які відповідають сфері компетенції спілки споживчих товариств, що визначена ч. 2 ст. 8 Закону України „Про споживчу кооперацію.

Звертають увагу на те, що Старосамбірське споживче товариство, як третя особа по справі, подало зустрічну позовну заяву до Старосамбірської районної спілки споживчих товариств, однак суд відмовився приймати її до розгляду, не виносячи при цьому жодного процесуального документа з цього приводу.

Висновки суду про те, що відповідача було відсторонено від виконання обовязків голови правління Старосамбірського споживчого товариства за порушення, які були допущені при проведені Всеукраїнської перереєстрації членів споживчих товариств, вважає виходом за межі позовних вимог, оскільки комплекс питань, повязаних з цим, не був предметом судового розгляду у даній справі і суд ці питання не досліджував, а навпаки відмовився долучати до матеріалів справи докази, які цього питання стосуються.

Вважають, що суд фактично прийняв рішення, прийняття якого позивач не просив, і тим самим також вийшов за межі позовних вимог.

Звертають увагу на те, що ОСОБА_2, заперечуючи позовні вимоги в цілому, посилався (в т.ч.) на те, що жодного з порушень, у вчиненні яких його звинувачує позивач, він не вчиняв, а відтак вважають, що питання наявності чи відсутності у діях відповідача порушень вимог Статуту Старосамбірського споживчого товариства мало б бути предметом доказування у даній справі та підлягало зясуванню судом при розгляді цієї справи на підставі належних і допустимих доказів, однак суд тричі відповляв відповідачеві у задоволенні його клопотань про витребування від Управління СБУ у Львівській області доказів, які згаданим Управлінням були вилучені у Старосамбірського споживчого товариства.

Вважають, що оскільки факти, які використані позивачем, як підстава для відсторонення ОСОБА_2 від виконання обовязків голови правління, не відповідають підставам для відстороненя працівника від роботи, які визначені ст. 46 КЗпП України, а іншого законодавчого акту, який передбачав би такі підстави щодо даної ситуації не існує, то у суду не було правових підстав для прийняття рішення про зобовязання відповідача до відсторонення від роботи.

На письмове клопотання голови правління Львівської облспоживспілки від 20.08.2010 року (т.2, а.с. 13) 21.08.2010 року апеляційний розгляд справи було відкладено на 01.11.2010 року.

В подальшому факти хвороби та перебування у відпустці представників Львівської облспоживспілки та Старосамбірської райспоживспілки жодними доказами підтверджено не було.

29.10.2010 року до суду повторно поступило клопотання голови правління Старосамбірської райспоживспілки про відкладення апеляційного розгляду справи знову у звязку з хворобою та перебуванням у відпустці представників Львівської облспоживспілки та Старосамбірської райспоживспілки, яке також жодними доказами підтверджено не було (т.2, а.с. 20).

За вище наведених обставин, колегія суддів у відповідності до приписів ст.ст. 169, 305 ЦПК України вважає, що неявка представників позивача і третьої особи не перешкоджає апеляційному розглядові справи на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів і їх представників на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваних ухвали та рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що всі апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.п. 19, 20 Статуту Старосамбірського споживчого товариства загальні збори членів споживчого товариства є вищим органом його управління, який вправі вирішувати будь-які питання діяльності споживчого товариства (т.1, а.с. 25).

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову міститься розяснення про те, що суди не повинні вживати таких заходів забезпечення позову, які повязані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств, зокрема забороняти скликати загальні збори товариства.

Аналогічні за змістом розяснення містяться також і в п.п. 43, 44, 45, 46 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 „Про практику розгляду судами корпоративних спорів.

За вище наведених обставин оскаржувана ухвала від 19 березня 2010 року, якою судом членам правління Старосамбірського споживчого товариства та будь-яким іншим особам було заборонено вчиняти дії, направлені на проведення загальних зборів уповноважених (пайовиків) Старосамбірського споживчого товариства, не може залишатись в силі та підлягає скасуванню.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд, задовольняючи позов, керувався с. 1, п. „г ст.6, ст.10, п. „м і „п ст. 31 Статуту Старосамбірської райспоживспілки, Статутом Старосамбірського споживчого товариства і Договором про делегування повноважень та функцій.

Однак з такою мотивацією суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 14 Закону України „Про споживчу кооперацію встановлено, що дисциплінарні стягнення (включаючи звільнення з роботи) на осіб, які займають виборні платні посади в споживчому товаристві або спілці споживчих товариств, та їх відсторонення від роботи застосовуються в порядку, передбаченому їх статутами та чинним законодавством.

Випадки відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом встановлені у ст. 46 КЗпП.

Статутом Старосамбірського споживчого товариства (яким, зокрема, суд мотивував оскаржуване рішення без посилання на його конкретні норми) не передбачено підстав та порядку застосування до осіб, які займають виборні платні посади в споживчому товаристві (зокрема до голови правління), такого заходу, як відсторонення їх від роботи: п. 38 згаданого Статуту встановлено, що до згаданих осіб можуть застосовуватись такі дисциплінарні стягнення, як догана та дострокове звільнення від виборної платної посади (т.1, а.с. 22-30).

Договором про делегування повноважень та функцій (яким суд також мотивував оскаржуване рішення), укладеним 27.12.2007 року між Старосамбірським споживчим товариством та Старосамбірською райспоживспілкою, таке право, як відсторонення від роботи голови правління Старосамбірського споживчого товариства (чи будь-якої іншої особи), Старосамбірській райспоживспілці делеговано не було (т.1, а.с. 104-105).

Нормами Статуту Старосамбірської райспоживспілки (в т.ч. і с. 1, п. „г ст.6, ст.10, п. „м і „п ст. 31, на які посилається суд) також не передбачено підстав та порядку застосування до осіб, які займають виборні платні посади в споживчому товаристві або спілці споживчих товариств, такого заходу, як відсторонення їх від роботи. Зокрема, п. „п ст.31 згаданого Статуту встановлено, що правління райспоживспілки „приймає рішення про звільнення голів правлінь споживчих товариств, які входять до складу райспоживспілки, за власним бажанням на підставі їх письмової заяви та приймає рішення про призначення виконуючих обовязки голів правлінь цих споживчих товариств у разі їх звільнення із займаної посади незалежно від причин звільнення на період до проведення виборів голови правління споживчого товариства в порядку, встановленому законодавством України, нормативними актами Укоопспілки та Статутом споживчого товариства (а.с. 18-21).

В той же час, відповідач ОСОБА_2 заяви про його звільнення з роботи за власним бажанням не подавав, його ніхто з займаної посади не звільняв, оскільки відсторонення від роботи не є звільненням з неї, так як при відсторонені трудові відносини не припиняються.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення з підстав, що передбачені п.п. 3 і 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч.1 п.2 і ч. 2 п. 2, 309 ч.1 п.п. 3 і 4, 312 п. 2, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 19 березня 2010 року та апеляційні скарги Старосамбірського споживчого товариства і ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 червня 2010 року задовольнити.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 19 березня 2010 року та рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 червня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити Старосамбірській районній спілці споживчих товариств у задоволенні її позовних вимог.

Стягнути з Старосамбірської районної спілки споживчих товариств судові витрати по справі на користь:

-ОСОБА_2 - 90 грн. 50 коп.;

-Старосамбірського споживчого товариства - 53 грн. 50 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: