08 листопада 2010 року Приморський районний суд міста Одеси
в складі: головуючого судді Турецького О.С.
при секретарі Курченко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ „Соц ОСОБА_2 про дострокове розірвання Договору банківського вкладу і видачу вкладу, компенсацію понесених витрат та відшкодування моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати Договір № № 13-09-S/0060 банківського вкладу від 07.09.2009 та стягнути з Відповідача на її користь 13 047,94 грн. депозитного вкладу з нарахованими згідно умов Договору відсотками а також стягнути з Відповідача на її користь 5 000грн. заподіяної моральної шкоди та 800 грн. витрат юридичних послуг для відновлення свого порушеного права, а також судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.
03.09.2008р. між ОСОБА_1 (далі Позивач) та ТОВ КБ „СоцКом Банк (далі Відповідач) було укладено Договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті. Предметом Договору було розміщення позивачем у Відповідача вкладу в сумі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень) на строк один рік. Грошові кошти на рахунок Відповідача нею були перераховані в день укладання договору.
Після закінчення терміну дії договору у вересні місяці 2009 року Відповідач не зміг повернути суму вкладу, переконавши при цьому подовжити термін дії договору.
07.09.2009р. в місті Одесі між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ КБ „СоцКом Банк в особі начальника Відділення №3 ОСОБА_3, що діяв на підставі довіреності №010/1482 від 09.07.2009р., було переукладено Договір № 13-09-S/0060 банківського вкладу фізичної особи в національній валюті (далі по тексту - Договір). Предметом Договору є розміщення позивачем у Відповідача депозитного вкладу в сумі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень) на строк шість місяців з виплатою Відповідачем на її користь відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 21.25 відсотків річних. Сплата процентів здійснюється Відповідачем в кінці строку.
03.09.2008р. позивач виконала свої зобов'язання по Договору та внесла готівкою на депозитний рахунок дванадцять тисяч гривень.
Керуючись положеннями пунктів 2.2.5 Договору та п. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України позивач повідомила Відповідача про свій намір достроково розірвати Договір банківського вкладу. Відповідно до умов Договору позивач попередила Відповідача, шляхом неоднаразового інформування у телефонному режимі та подання письмової заяви, яку вручила представнику Відповідача 24.03.2010 р. (копія додається), про свої наміри щодо розірвання Договору. Відмітка про вручення міститься на заяві. Письмова заява містить прохання повернути позивачу суму депозитного вкладу готівкою з нарахованими відсотками. В заяві позивачем було зазначено, що її заощадження потрібні для термінового лікування, до заяви вона додавала довідки та виписки з історії хвороби.
Листом від 25.03.2010р. №105/0583 Відповідачем було запевнено, що позивач отримує усю суму вкладу до кінця квітня 2010 року, однак станом на серпень місяць 2010 року Відповідач не виплатив суми депозитного внеску, користуючись при цьому грошовими коштами вже понад п?ять місяців не сплачуючи при цьому ніяких відсотків.
Таким чином, на момент подання позовної заяви Відповідач не повернув позивачу суму депозитного вкладу та нараховані відсотки, чим порушив свої зобов'язання по Договору.
Також, відмова Відповідача від повернення депозиту спричинили позивачу фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання щодо долі своїх багаторічних заощаджень. Впродовж останніх місяців позивач та її родина знаходяться у скрутному матеріальному становищі. Порушився попередній уклад сімейного життя. Унаслідок матеріальних проблем та хвилювань стали виникати сварки, скандали, чого раніше у родині не було.
Крім того, неповернення Відповідачем позивачу суми депозитного вкладу і нарахованих відсотків призводить до необхідності здійснення позивачем витрат для відновлення свого порушеного права (витрати на відправлення поштових рекомендованих листів, оплати юридичних послуг, транспортні витрати, тощо).
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 03.09.2008р. між ОСОБА_1 (далі Позивач) та ТОВ КБ „СоцКом Банк (далі Відповідач) було укладено Договір банківського вкладу фізичної особи в національній валюті. Предметом Договору було розміщення позивачем у Відповідача вкладу в сумі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень) на строк один рік. Грошові кошти на рахунок Відповідача нею були перераховані в день укладання договору.
Після закінчення терміну дії договору у вересні місяці 2009 року Відповідач не зміг повернути суму вкладу, переконавши при цьому подовжити термін дії договору.
07.09.2009р. в місті Одесі між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ КБ „СоцКом Банк в особі начальника Відділення №3 ОСОБА_3, що діяв на підставі довіреності №010/1482 від 09.07.2009р., було переукладено Договір № 13-09-S/0060 банківського вкладу фізичної особи в національній валюті (далі по тексту - Договір). Предметом Договору є розміщення позивачем у Відповідача депозитного вкладу в сумі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень) на строк шість місяців з виплатою Відповідачем на її користь відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 21.25 відсотків річних. Сплата процентів здійснюється Відповідачем в кінці строку.
03.09.2008р. позивач виконала свої зобов'язання по Договору та внесла готівкою на депозитний рахунок дванадцять тисяч гривень.
Керуючись положеннями пунктів 2.2.5 Договору та п. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України позивач повідомила Відповідача про свій намір достроково розірвати Договір банківського вкладу. Відповідно до умов Договору позивач попередила Відповідача, шляхом неоднаразового інформування у телефонному режимі та подання письмової заяви, яку вручила представнику Відповідача 24.03.2010 р. (копія додається), про свої наміри щодо розірвання Договору. Відмітка про вручення міститься на заяві. Письмова заява містить прохання повернути позивачу суму депозитного вкладу готівкою з нарахованими відсотками. В заяві позивачем було зазначено, що її заощадження потрібні для термінового лікування, до заяви вона додавала довідки та виписки з історії хвороби.
Листом від 25.03.2010р. №105/0583 Відповідачем було запевнено, що позивач отримує усю суму вкладу до кінця квітня 2010 року, однак станом на серпень місяць 2010 року Відповідач не виплатив суми депозитного внеску, користуючись при цьому грошовими коштами вже понад п?ять місяців не сплачуючи при цьому ніяких відсотків.
Таким чином, на момент подання позовної заяви Відповідач не повернув позивачу суму депозитного вкладу та нараховані відсотки, чим порушив свої зобов'язання по Договору.
Своїми діями Відповідач порушив також вимоги ст.ст. 629 та 1060 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577).
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи із загальних підстав такого відшкодування, визначених в ст. 1167 ЦК України, в якої вказано що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, враховуючи що порушення законних прав позивача призвели до моральних страждань, наслідком чого сталося погіршення здоровя та вплинули на реалізацію його намірів та ділові стосунки. втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що порушення зобов язань з вини відповідача , дійсно завдали позивачу суттєвих моральних страждань але вважає , що у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому що сума моральних збитків зазначена позивачем, на думку суду є дещо завищеною у зв'язку із чим суд вважає за можливе скоротити її до 2 000 гривень. Решта позовних вимог на думку суду підлягає задоволенню.
Стосовно стягнення із відповідача сум, що можуть бути віднесені до судових витрат суд, вважає за необхідне допустити таке стягнення, відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити частково.
Розірвати Договір № № 13-09-S/0060 банківського вкладу від 07.09.2009 року.
Стягнути з ПАТ КБ „СоцКом Банк на користь ОСОБА_1заборгованість у розмірі 13 047,94 грн. депозитного вкладу з нарахованими згідно умов Договору відсотками.
Стягнути з ПАТ КБ „СоцКом Банк на користь ОСОБА_1витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.
Стягнути з ПАТ КБ „СоцКом Банк на користь ОСОБА_1витрати на юридичні послуги у розмірі 800,00 грн.
Стягнути з ПАТ КБ „СоцКом Банк на користь ОСОБА_1моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Турецький О.С.

08.11.2010