Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі: Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Овруцької міської ради (треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4) про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності

за позовом ОСОБА_3 до Овруцької міської ради (треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7) про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності

за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Овруцької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції (третя особа - ОСОБА_4) про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності

за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 18 червня 2010р., -

встановила:

В липні 2009р. позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Посилалась на те, що після смерті її бабусі - ОСОБА_8 відкрилась спадщина на буд.40 по вул. Київській в м. Овруч Житомирської області. Спадкоємцями першої черги по закону є мати позивачки - ОСОБА_9 та ОСОБА_3. ОСОБА_9 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Після смерті матері вона фактично прийняла спадщину. Інший спадкоємець - ОСОБА_4, спадщину не прийняла.

ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом (а.с.18). Просила встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, визнати за нею право власності на спірний будинок. Зазначала, що постійно доглядала за будинковолодінням, підтримувала його у належному стані.

В лютому 2010 р. із зустрічним позовом звернулись ОСОБА_6, ОСОБА_5 (а.с. 97). Посилались на те, що після смерті ОСОБА_10 спадкоємцем майна став їх батько - ОСОБА_11. Після його смерті вони є спадкоємцями, оскільки проживали з батьком в одному будинку.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 18 червня 2010 року позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_9 та ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_10, яка померла 11 липня 1990 року. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_9, померлої 13 березня 1996 року.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках право власності на домоволодіння № 40 по вул. Київська в м. Овруч, що належало ОСОБА_10

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 по 13,37 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять рішення скасувати, ухвалити нове. Суд не зясував обставини справи, невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до статей 548-550 ЦК (1963р. - діяв на час смерті спадкодавця) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_8 - бабуся ОСОБА_2 і і мати ОСОБА_3, померла 11.07.1990р. Після її смерті відкрилась спадщина на буд.40 по вул. Київській в м. Овруч Житомирської області. ОСОБА_9 - мати позивачки ОСОБА_2 і рідна сестра відповідачки ОСОБА_3, померла 13 березня 1996р.

В обґрунтування своїх позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно матері, ОСОБА_2 зазначала, що її мати на день смерті ОСОБА_10 (своєї матері) проживала разом з нею в одному будинку. В подальшому користувалась материним майном, обробляла земельну ділянку. Проте не встигла оформити свої спадкові права. Ці обставини знайшли своє підтвердження.

Судом встановлено що ОСОБА_2 на день смерті матері - ОСОБА_9 мешкала з нею в одному будинку, де продовжує проживати з сімєю і по даний час, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Овруцької міської ради №723 від 27.05.2009р. (а.с.9).

Із довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №937 від 17.06.2009р. (а.с.36) видно, що ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_12 11.07.1990р. проводить косметичний ремонт материної хати, що означає ,що вона також є спадкоємицею по закону.

Такі обставини свідчать, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 фактично спадщину прийняли, вступивши у володіння майном, тому суд обґрунтовано задовольнив частково їх вимоги, визнавши за кожною із них право власності в % частині спадкового майна.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 судове рішення не оскаржують.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, разом з їх рідною сестрою ОСОБА_13, що остання підтвердила у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,324,325 ЦПК України, колеги

суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 18 червня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: