№ 2-689/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2010 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В. при секретарі Соболевському Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок №5 на хуторі Лишня в с.Балаховичі Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батька відкрилась спадщина -житловий будинок на хуторі Лишня. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, про що подала суду письмову заяву.

Відповідач визнав позов, про що подав суду письмову заяву. Просив слухати справу у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Як вбачається зі змісту ст.177, 178 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

З пояснень сторін та письмових доказів, зокрема технічного паспорту, довідки РОБТІ, вбачається, що житловий будинок №5 на хуторі Лишня в с.Балаховичі Володимирецького району належав на праві власності ОСОБА_3

Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований в 1960 році на відведеній для цього земельній ділянці, і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_3 правомірно набув право власності на нього, і на час своє смерті був власником будинку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що будинок, на якій претендує позивач, наділений ознаками нерухомої неспоживної речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст.179,181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об'єктом цивільних прав.

Оскільки житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому ОСОБА_3 на праві власності, він входить до складу спадщини, яка відкрилась 09.04.1998 року з часу смерті ОСОБА_3

Та обставина, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про народження, свідоцтвом іншими письмовими доказами.

Отже, в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за заповітом, яка належним чином прийняла спадщину, оскільки після смерті ОСОБА_3 вступила у фактичне володіння спадковим майном.

Таким чином, позивач правомірно набув право власності на цей будинок, оскільки у відповідності до ст.549 ЦК України 1963 року, який діяв на час прийняття спадщини, вступ у спадкові права міг бути здійснений шляхом фактичного прийняття спадщини.

У відповідності до ст.391 ЦК України, власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №5 на хуторі Лишня з належними до нього господарськими будівлями в с.Балаховичі Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею при подачі позовної заяви та документально підтверджені витрати в сумі 120 (сто двадцять) грн. Від сплати судового збору відповідача звільнити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :