АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5962/10 Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Макарчука М.А.

Суддів Прядкіної О.В., Обідіної О.І.

При секретарі Лимар О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною cкаргою представника Полтавської міської ради

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави Полтавської області від 08 лютого 2010р.

по справі за позовом госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №1 (далі ГЖЕД-1) до ОСОБА_2 про виселення

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009р. ГЖЕД-1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Вказували, що на балансі дільниці знаходиться житловий будинок №13 по вул.Монастирській в м.Полтаві, в квартирі № 44 якого мешкала ОСОБА_3, яка померла 07 квітня 2002р.

Однак у 2007р. працівниками ГЖЕД-1 було виявлено, що зазначена квартира самовільно зайнята відповідачем, яка зареєстрована за іншою адресою АДРЕСА_1.

Посилаючись на ч.3 ст.116 ЖК України, просили зобов»язати ОСОБА_2 звільнити зазначену квартиру.

-2-

В лютому 2009р. ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом, в якому просила визнати її членом сім»ї померлої ОСОБА_3, з якою почала мешкати з зими 2001р. і після смерті відкрито користувалася спірною квартирою, несла витрати по її утриманню. Просила визнати її право користування житлом та зобов»язати ГЖЕД-1 укласти з нею договір найму.

Однак 01 лютого 2010р. просила залишити її позов без розгляду, про що Октябрським районним судом м.Полтави Полтавської області 08 лютого 2010р. постановлена відповідна ухвала ( а.с.71).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави Полтавської області від 08 лютого 2010р. в задоволенні позовних вимог ГЖЕД-1 відмовлено у зв»язку з пропуском позивачем трирічного строку звернення до суду.

Полтавська міська рада, як власник житла, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ГЖЕД-1, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав :

Судом першої інстанції вірно встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить територіальній громаді м.Полтави та перебуває на балансі ГЖЕД-1.

ОСОБА_2 без законних підстав вселилась до зазначеної квартири, залишаючись на даний час зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, місцевий суд всупереч вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України та положень п.11 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі»що, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Однак місцевий суд не дав оцінку підставності звернення до суду позивача та не зазначив жодної статті закону, на підставі якого вирішено справу, зробивши тільки посилання на процесуальні норми.

-3-

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивачем пропущена без поважних причин позовна давність, що у відповідності до вимог ст.267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України ).

Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст. 16 ЦК України, і зокрема ст. 391 цього ж Кодексу, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ст. 261 ЦК України встановлено початок перебігу позовної давності.

Встановлено, що зазначені правопорушення мають тривалий характер, оскільки весь час порушуються права власника майна. Тому згідно цього Кодексу постійно відсувається початковий момент перебігу позовної давності з кожним новим порушенням права власника або іншого володільця, та за положенням ст. 268 ЦК України до таких вимог позивача позовна давність не може бути застосована.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про виселення ОСОБА_2 на підставі ч.3 ст.116 ЖК України, яка самоправно зайняла жиле приміщення і підлягає виселенню без

надання їй іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст.303,307, 309 ч.3,4 ,316 ЦПК України, колегія суддів, - В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Полтавської міської ради задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави Полтавської області від 08 лютого 2010р. скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2, без надання іншого жилого приміщення та стягнути на користь ГЖЕД-1 понесені судові витрати в сумі 16 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

С У Д Д І