АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2730/10* Головуючий у 1-й інстанції Нечволод В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Панченка О.О.

Суддів: Омельченко Л.М.,Шабовської В.А.

при секретарі Амеліній М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації на постанову Полтавського районного суду від 17 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації про визнання дій незаконними та проведення перерахунку державної допомоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського районного суду від 17 лютого 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації про визнання дій незаконними та проведення перерахунку державної допомоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації про відмову у проведенні перерахунку призначеної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007,2008 та 2009 роки.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації зробити перерахунок розмірів допомоги ОСОБА_2 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити суму недоплаченої соціальної допомоги за 2007,2008,2009роки.

Управління праці та соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації не погодившись з постановою суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те що, пункт 23 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» рішенням Конституційного суду України не визнавався неконституційним, отже є чинним.

Колегія судців, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивачка 02.07.2007 року народила доньку, згідно свідоцтва про народження 1_КЕ № 050298.

З часу народження дитини позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року абзац 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» , щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму , встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб, та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому КМУ, визнаний таким, що не відповідає Конституції України.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на вищенаведене рішення Конституційного Суду України, та відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», ОСОБА_2повицна надаватись допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Колегія суддів вважає, що оскільки , згідно п.п. 5, 6 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, дане рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які вникли внаслідок дії положень статтей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обовязковим до виконання па всій території України, місцевий суд дійшов вірного висновку щодо задоволенні позовних вимог про відмову в проведенні перерахунку призначеної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007,2008 ,2009 роки.

Отже рішення суду слід вважати законними, обґрунтованими і таким, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації - відхилити.

Постанову Полтавського районного суду від 17 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно: